16 січня 2014 року Добропільський
міськрайонний суд Донецької області у
головуючого-судді
представника позивача
представника відповідача
представника третьої особи ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Добропілля
цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики, за участю третіх
осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за договором
позики, за участю третіх осіб ОСОБА_7,
Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з неї
на його користь заборгованості за
договором позики в розмірі 46 000
гривень, три проценти річних від
простроченої суми в розмірі 1380 гривень,
витрати на правову допомогу в сумі 1896,40
гривень, витрати по сплаті судового
збору в розмірі 473 гривні 80 копійок.
Під час судового розгляду третя
особа, із самостійними вимогами щодо
предмета спору, ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та
просила стягнути на її користь
заборгованість за договорами позики у
сумі 46 000 гривень, три відсотки річних
від суми простроченої заборгованості в
розмірі 1380 гривень, витрати по сплаті
судового збору в розмірі 473 гривні 80
Свої вимоги позивач ОСОБА_6, третя
особа, із самостійними вимогами щодо
предмета спору, ОСОБА_4 мотивують тим,
що вони є спадкоємцями ОСОБА_9, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Між померлим та
відповідачем ОСОБА_2 були укладені
договори позики про передачу коштів
08.10.2010 року, 15.10.2010 року, 24.09.2010 року
відповідно в розмірі 5 000 гривень, 10
000 гривень, 215 000 гривень. Договори були
укладені в письмовій формі у вигляді
розписок. Загальний борг склав 230 000
гривень. Вважають, що вони мають право
на отримання суми боргу у розмірі 1/5
частини, так як спадщину прийняли
гривень, та 3 % річних від суми боргу в
розмірі 1380 гривень, кожний.
В судовому засіданні представник
позивача за угодою ОСОБА_1, позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
просила стягнути з відповідачки на
користь ОСОБА_6 заборгованість за
договором позики в розмірі 46 000
гривень, три проценти річних від
простроченої суми в розмірі 1380 гривень,
витрати на правову допомогу в сумі 1896,40
гривень, витрати по сплаті судового
збору в розмірі 473 гривні 80 копійок.
Пояснила, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 були
укладені договори позики на загальну
суму у розмірі 230 000 гривень. Договори
укладені в письмовій формі у вигляді
розписок. ОСОБА_6, як спадкоємець ОСОБА_9
на підставі ст. 1218 ЦК України має право
на отримання 1/5 частини суми боргу, а
також три відсотки річних від
простроченої суми, що дорівнює 47 380
Позивач ОСОБА_6 в судове засідання не
з'явився від нього надійшла заява про
розгляд справи у його відсутність.
Третя особа із самостійними вимогами
щодо предмета спору ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилась від неї надійшла
заява про розгляд справи у її
Представник третьої особи, із
самостійними вимогами щодо предмета
спору ОСОБА_4, за угодою ОСОБА_5 в
судовому засіданні просив стягнути на
користь ОСОБА_4 заборгованість за
договорами позики у сумі 46 000 гривень,
три відсотки річних від суми
простроченої заборгованості в розмірі
1380 гривень, витрати по сплаті судового
збору в розмірі 473 гривні 80 копійок.
Мотивуючи тим, що ОСОБА_4 представляє
інтереси неповнолітньої ОСОБА_11, яка є
спадкоємницею ОСОБА_9, тому також має
право на отримання 1/5 частини суми
боргу за договором позики, а також три
відсотки річних від простроченої суми,
що дорівнює 47 380 гривень.
Представник відповідача за угодою
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, пояснив що ОСОБА_12
перебувала з померлим ОСОБА_9 тривалий
час в громадянському шлюбі, потім в
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають
дітей. Договір займу ОСОБА_12 зі своїм
чоловіком не укладала. Після
розірвання шлюбу нею були написані
розписки про отримання коштів, так як
ОСОБА_9 забракував їй кошти. Протягом
їх спільного проживання вони разом
вели бізнес, розвивали його, разом
працювали. Вона вклала в бізнес частину
своїх особистих коштів. У зв'язку з чим
ОСОБА_9 частково їй повертав кошти
окремими сумами. Тому розписки не
містять інформацію, що кошти ОСОБА_12
бере саме у борг. Окрім того саме ці
суми вона не отримувала, вона написала
розписки, але ОСОБА_9 не сплатив їй весь
борг, так як раптово помер.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні, заперечувала проти
заявлений позовних вимог, зазначила, що
кошти у борг від ОСОБА_9 не отримувала,
розписки написані нею, однак ці кошти
вона не отримала. Між ОСОБА_9 та нею була
домовленість, що останній поверне їй
кошти, вкладені в їх спільний бізнес.
Домовленість вони в подальшому
планували засвідчити у нотаріуса,
однак не встигли. Після розірвання
шлюбу, вони сперечались однак в
подальшому вони примирились, та
продовжили сімейні стосунки.
Від третьої особи - ОСОБА_7, надійшла
заява про розгляд справи у її
Від третьої особи - ОСОБА_8 надійшла
заява про розгляд справи у її
Суд, вислухавши учасників
судового розгляду, допитавши свідків
ОСОБА_13, ОСОБА_14 дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 задоволенню не
підлягають з наступних підстав.
Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 6).
За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до копії свідоцтва про
право на спадщину за законом
спадкоємцями ОСОБА_9 є його батько
ОСОБА_6, його мати ОСОБА_7, неповнолітня
дочка ОСОБА_15, малолітня дочка ОСОБА_11,
Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем представлені суду копії
розписок, яки свідчать про те, що ОСОБА_2
взяла у ОСОБА_9 215 000 гривень 24.09.2010 року,
5000 гривень 08.10.2010 року, 10 000 гривень
15.10.2010 року (а.с. 8,9,10).
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими-ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1051 ЦК України, якщо
договір позики має бути укладений у
письмовій формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях.
Але досліджуючи копії розписок, суд
приймає до уваги, що у розписках не
зазначено: сторони зобов'язання
(позикодавець та позичальник), що сума
грошових коштів передається саме у
борг, на який строк, відсутні умови
щодо обов'язку повернення грошових
коштів. Тобто у вказаних розписках не
іде мова про договір позики.
Свідок ОСОБА_14, в судовому
засіданні підтвердив, що він ставив
свій підпис на розписках, однак не
пояснив при яких обставинах складалась
розписка, чи передавались кошти саме у
Свідок ОСОБА_13 в судовому
засіданні пояснив, що підписи на
розписках не його, ніякі кошти в його
присутності не передавались. Зазначив,
що ОСОБА_9 попросив, його бути присутнім
у нотаріуса засвідчити передачу коштів
ОСОБА_2, які нею були вкладені в їх
спільний бізнес, він погодився. Після
чого ОСОБА_9 надав йому чистий лист де
він написав: «Я, ОСОБА_13 підтверджую».
Однак підпис він не ставив, так як йому
пояснили, що підпис він поставить у
Суд приходить до висновку, що позивачем
ОСОБА_6, та третьою особою ОСОБА_4 не
представлені суду належні докази на
підтвердження позовів, а представлені
суду розписки не підтверджують факту
отримання коштів ОСОБА_2 від ОСОБА_9
саме у борг, тобто укладення договору
позики між ОСОБА_9 та ОСОБА_2
Таким чином у задоволенні позову
ОСОБА_6 та позову ОСОБА_4 про стягнення
сум боргу за договором позики слід
Відповідно до ст. ст. 1218, 1231, 1046,
1047, 1051 ЦК України, керуючись ст.ст. 3,
10, 15, 60, 79, 88, 197, 213-215 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за договором
позики, за участю третіх осіб ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_4, - відмовити.
У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за договором
позики, за участю третіх осіб ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_6 - відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду Донецької
області через Добропільський
міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.
Повний текст рішення надруковано
власноручно в нарадчій кімнаті в
одному примірнику 16 січня 2014 року.
Головуючий суддя