ГАГАРІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
__________________________________________________________________
справа № 763/4216/13-ц
провадження 2/763/340/14
РІШЕННЯ

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

Від 04 лютого 2014 р. Гагарінського
районного суду м. Севастополя

В складі: головуючого судді
Завгородньої Л.М

При секретарі
Грищук Ю.В.

Представника позивача
Гончарука С.С.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні позовну заяву
Севастопольського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохонній сфері до
ОСОБА_2 , Севастопольської міської ради
, ОСОБА_3 про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку та витребування
земельної ділянки , суд

Встановив

Прокурор звернувся до суду із позовом
на тих підставах , що рішенням
Севастопольської міської ради № 9352 від
26.01.2010 затверджено проект землеустрою з
відведення земельної ділянки площею
0,1000 га по АДРЕСА_1 та передано
вищевказану земельну ділянку у
власність ОСОБА_3 для індивідуального
дачного будівництва.

На підставі рішення СМР № 9352 від 26.01.2010
ОСОБА_3 видано державний акт серії ЯИ
№073459 на право власності на земельну
ділянку, кадастровий номер
:04:001:0105, площею 0,100 га, розташовану
за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим
призначенням для індивідуального
дачного будівництва.

Але актами перевірки Державної
інспекції сільського господарства в
м.Севастополі від 23.12.2011 року № 1684 та
від 10.09.2012 р. № 99 встановлено, що
земельна ділянка, загальною площею 0.1000
га по АДРЕСА_1, не відповідає вимогам ст.
88 Водного кодексу України та ст.60
Земельного кодексу України. Просить
визнати недійсним рішення
Севастопольської міської Ради № 9352 від
26.01.2010 року про передачу відповідачу
ОСОБА_3 спірної земельної ділянки ,
визнати недійсним виданий ОСОБА_3
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0. 0.1000 га по
АДРЕСА_1 та витребувати зазначену
земельну ділянку у ОСОБА_2 -
правонаступника ОСОБА_3

Позивач в судове засідання з'явився,
позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились,заперечень не надали.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що позов підлягає задоволенню.

В ході судового засідання встановлено,
що рішенням Севастопольської міської
Ради № 9352 від 26.01.2010 року земельну
ділянку загальною площею 0.1000 га по
АДРЕСА_1 передано у власність
відповідача ОСОБА_3 та видано
державний акт серії ЯИ № 073459 на право
власності на дану земельну ділянку з
цільовим призначенням - для
індивідуального дачного будівництва .
Земельна ділянка віднесена до
категорії земель рекреаційного
призначення.

У відповідності зі ст. 88 Водного
кодексу України та ст. 60 Земельного
кодексу України з метою охорони
поверхневих водних об'єктів від
забруднення і засмічення та збереження
їх водності вздовж річок, морів і
навколо озер, водосховищ та інших
водойм в межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги. Частиною 1 ст.
90 Водного кодексу України встановлено,
що прибережна захисна смуга уздовж
морів, морських заток і лиманів входить
у зону санітарної охорони моря і може
використовуватися лише для
будівництва санаторіїв та інших
лікувально-оздоровчих закладів, з
обов'язковим централізованим
водопостачанням і каналізацією.
Відповідно до п.п. б) та в) ч. 1 ст. 58 ЗК
України до земель водного фонду, серед
іншого, належать землі, зайняті
прибережними захисними смугами вздовж
річок, гідротехнічними та іншими
водогосподарськими спорудами та
каналами, а також землі виділені під
смуги відведення для них. Для великих
річок прибережні захисні смуги
встановлюються по обидва береги річок
та навколо водойм уздовж урізу води (у
меженний період) шириною 100 м (п. в) ч. 2
ст. 60 ЗК України, абз. 4 ч. 2 ст. 88 Водного
кодексу України). Для забезпечення
експлуатації та захисту від
забруднення, пошкодження і руйнування
каналів зрошувальних і осушувальних
систем, гідротехнічних і
гідрометричних споруд, водойм і
гребель на берегах річок виділяються
земельні ділянки смуг відведення,
розміри та режим використання яких
визначаються за проектами землеустрою,
які розробляються і затверджуються в
установленому порядку (ч.ч. 1, 2 ст. 63 ЗК
України). Згідно зі статтями 61, 63 ЗК
України та ст. 89 Водного кодексу
України режими використання земельних
ділянок прибережних та захисних смуг
уздовж річок та смуг відведення є
обмеженими і передача таких земельних
ділянок у власність громадян для
садівництва не допускається.

В ході судового засідання
встановлено, що 23.12.2011 року головним
управлінням Держкомзему у
м.Севастополі та 10.09.2012 р. Державною
інспекцією сільського господарства в
м.Севастополі було проведено
оперативну перевірку дотримання вимог
земельного та водного законодавства
при наданні Севастопольською міською
Радою земельних ділянок по АДРЕСА_1,
відповідно до актів даних перевірок
№1684, № 99 - Севастопольською міською
Радою прийняте рішення на підставі
даних, що не відповідають дійсності, що
призвело до незаконної передачі у
власність гр. ОСОБА_3 вказаної
земельної ділянки в порушення
встановленого ч.3 ст. 62 Земельного
кодексу України режиму використання
прибережної захисної смуги вздовж
Чорного моря.

Дані акти до теперішнього часу ніким не
оскаржувались.

Крім того в ході судового засідання
встановлено, що відповідно до схеми
розташування земельної ділянки
відносно меж прибережної захисної
полоси Чорного моря згідно з
генеральним планом м. Севастополя,
зіставленою провідним спеціалістом
відділу держземекспертизи та контролю
за дотриманням ліцензійних умов ДУЗР
Сталінським A.B., погодженою Начальником
відділу державного земельного
кадастру ДУЗР Агалаковим Є.А,
заступником начальника Головного
управління Держкомзему у м.
Севастополі Дяченко В.М. земельна
ділянка по АДРЕСА_1 входить в межі
50-метрової прибережної захисної смуги
Чорного моря.

Дані обставини свідчать про те, що
вищевказана земельна ділянка та
державний акт на право власності на
дану земельну ділянку видані ОСОБА_3 з
порушенням чинного законодавства.

Відповідно до договору купівлі-продажу
земельної ділянки б/н від 28.02.2012 року
зазначена земельна ділянка за адресою
АДРЕСА_1 була продана ОСОБА_3 ОСОБА_2.

Згідно ч. г. 203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства

Підставами недійсності правочину,
відповідно до ст. 215 ЦК України, є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені ч. ч. 1 3, 5, 6 ст. 203 цього
кодексу.

Відповідачі не надали суду ніяких
доказів в ствердження законних підстав
придбання спірної земельної ділянки,
тому суд вважає,що позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.60 ЗК України , ст. 10, 60, 88, 179,
224 ЦПК України, суд, -

Вирішив

Позов задовольнити . Визнати
недійсним рішення Севастопольської
міської ради №9352 від 26.01.2010 р. , яким
затверджен проект землеустрою з
відведення та встановлення меж та
площі земельної ділянки в натурі
площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 та передача
даної земельної ділянки ОСОБА_3 для
індивідуального дачного будівництва.

Визнати недійсним державний
акт серії ЯИ № 073459 на ім"я ОСОБА_3на
право власності вишевказаної
земельної ділянки , виданий Головним
управлінням Держкомзему у м,
Севастополі та зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності та на право постіного
користування землею , договорів оренди
землі за № 03.

Витребувати на користь
Севастопольської міської ради з
незаконного володіння ОСОБА_2 дану
земельну ділянку

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Севастополя через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення .

Рішення віддруковано в нарадчій
кімнаті.

Суддя
Завгородня Л.М.