Справа № 145/2584/13-ц
Провадження №2/145/88/2014
Рішення

іменем України

28.01.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Уяринецької сільської ради
та Тиврівської районної державної
адміністрації Вінницької області про
визнання права на земельну частку (пай)
в порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в
якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
батько позивача ОСОБА_5, який до дня
смерті проживав та був зареєстрований
АДРЕСА_1.

Після його смерті відкрилася спадщина,
до складу якої входить право на
земельну частку (пай) розміром 3, 09 в
умовних кадастрових гектарах у землях,
які перебували в колективній власності
КСП «Нове життя» с. Уяринці
Тиврівського району Вінницької
області.

За життя ОСОБА_5 належним йому майном не
розпорядився. Позивач є спадкоємцем
першої черги спадкування за законом
після нього. Крім позивача, інших
спадкоємців першої черги спадкування
за законом немає.

Позивач прийняв спадщину після смерті
ОСОБА_5 в силу положень ст. 549 ЦК України
1963 року, шляхом фактичного вступу до
шести місяців з часу відкриття
спадщини у володіння та управління
спадковим майном, про що свідчить
наявність у нього правовстановлюючих
документів на майно, що належало
спадкодавцеві, зокрема оригіналу
свідоцтва про право власності на
майновий пай члена КСП (майнового
сертифікату) (п.113 «Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
№ 18/5 від 14.06.1994 року).

З метою оформлення прийнятої спадщини
позивач зверталися до Тиврівської
держнотконтори, однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на земельну частку (пай)
розміром 3,09 в умовних кадастрових
гектарах на території Уяринецької
сільської ради, йому було відмовлено в
зв'язку з тим, що сертифікат на право на
земельну частку (пай) видано на ім'я
спадкодавця уже після його смерті.

ОСОБА_2 за життя була членом КСП «Нове
життя» с. Уяринці Тиврівського району
Вінницької області та має право на
земельну частку (пай) у землях даного
КСП, яке було посвідчене сертифікатом
серії ВН № 0371996 від 19 серпня 1997 року.
Однак в подальшому оригінал
сертифікату на право на земельну
частку (пай) було втрачено, а його
дублікат відділом Держкомзему не
виготовлявся в зв'язку з відсутністю
чистих бланків.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
п. 11 Постанови від 30.05.2008 р. - № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», при вирішенні спору про
спадкування права на земельну частку
(пай) основним документом, що посвідчує
таке право, є сертифікат про право на
земельну частку (пай). Якщо
спадкодавець мав право на земельну
частку (пай), але за життя не одержав
сертифіката на право власності на
земельну частку (пай) або помилково не
був включений (безпідставно
виключений) до списку, доданого до
державного акта про колективну
власність на землю відповідного
сільськогосподарського підприємства,
товариства тощо, при вирішенні спору
про право спадкування на земельну
частку (пай) суд застосовує положення
чинного на час існування відповідних
правовідносин Земельного кодексу
України 1990 року, Указу Президента
України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" та відповідні норми ЦК
УРСР.

Відповідно до положень ст. 5 ЗК України
(1990 року), земля могла належати
громадянам на праві колективної
власності.

За ст. 17 ЗК України, передача земельних
ділянок у колективну та приватну
власність проводилась Радами народних
депутатів, на території яких
розташовані земельні ділянки.

Згідно з Указом Президента України
«Про порядок паювання земель,
переданих в колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» від 8.08.1995 р № 720/95 право
на земельну частку (пай) мали усі члени
КСП, внесені до списку, що додається до
Державного акта на право колективної
власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
ВСУ «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 (із
змінами, внесеними згідно з постановою
Пленуму Верховного Суду України від
19.03.2010р.№ 2), член колективного
сільськогосподарського підприємства
(КСП), включений до списку, що додається
до державного акта на право
колективної власності на землю,
набуває права на земельну частку (пай) з
дня видачі цього акта, і в разі його
смерті успадкування права на земельний
пай здійснюється за нормами ЦК.

Відповідно до Додатку № 1 до державного
акта на право колективної власності на
землю серії ВН б/н, виданого КСП «Нове
життя» с. Уяринці Тиврівського району
Вінницької області, ОСОБА_5 був
включений до списку громадян - членів
КСП за № 403.

Державний акт на право колективної
власності на землю було видано КСП
«Нове життя» 26 грудня 1995 р., відтак з
цього часу ОСОБА_5 набув право на
вищевказану земельну частку (пай).

Розмір належної ОСОБА_5 земельної
частки (паю) на території Уяринецької
сільської ради становить 3,09 в умовних
кадастрових гектарах без визначення її
меж в натурі (на місцевості), нормативно
- грошова оцінка земельної ділянки,
згідно витягу від 07.08.2013 р. № 01-9/919
становить 63 418, 85 грн.

Таким чином відсутність оригіналу
сертифіката на право на земельну
частку (пай) на ім'я спадкодавця
позбавляє позивача можливості
оформити свої спадкові права в
Тиврівській державній нотаріальній
конторі та виділити земельну частку
(пай) в натурі, тому вони вимушений
звернутись до суду з даним позовом.

Просить визнати за ОСОБА_2 право
на земельну частку (пай) розміром 3,09 в
умовних кадастрових гектарах,
нормативно-грошовою оцінкою 63 418, 85 грн.,
на території Уяринецької сільської
ради Тиврівського району Вінницької
області в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Уяринці Тиврівського
району Вінницької області.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав, просить їх задоволити з
підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача
Уяринецької сільської ради Самуляк Н.М.
позов визнала.

Представник відповідача
Тиврівської районної державної
адміністрації Вінницької області
Голюк В.В. в судове засідання не
з'явився, просить справу розглянути у
його відсутності, позов визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши сторони, вважає, що позов
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України,
прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з часу її відкриття.

Відповідно до положень ст.5 ЗК
України (1990 року), земля могла належати
громадянам на праві колективної
власності.

Відповідно до ст.17 ЗК
України, передача земельних ділянок у
колективну та приватну власність
проводилась Радами народних депутатів,
на території яких розташовані земельні
ділянки.

Згідно з Указом Президента
України «Про порядок паювання
земель, переданих в колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям» від
8.08.1995 р. № 720/95 право на земельну частку
(пай) мали усі члени КСП, внесені до
списку, що додається до Державного акта
на право колективної власності.

Відповідно до п.24 Постанови
Пленуму ВСУ «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р.
№7 (із змінам, внесеними згідно з
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 19.03.2010р. № 2), член
колективного сільськогосподарського
підприємства (КСП), включений до списку,
що додається до державного акта на
право колективної власності на землю,
набуває права на земельну частку (пай) з
дня видачі цього акта, і в разі його
смерті успадкування права на земельний
пай здійснюється за нормами ЦК.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
п. 11 Постанови від 30.05.2008 р. - № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», при вирішенні спору про
спадкування права на земельну частку
(пай) основним документом, що посвідчує
таке право, є сертифікат про право на
земельну частку (пай). Якщо
спадкодавець має право на земельну
частку (пай), але за життя не одержав
сертифіката на право власності на
земельну частку (пай) або помилково не
був включений (безпідставно
виключений) до списку, доданого до
державного акта про колективну
власність на землю відповідного
сільськогосподарського підприємства,
товариства тощо, при вирішенні спору
про право спадкування на земельну
частку (пай) суд застосовує положення
чинного на час існування відповідних
правовідносин Земельного кодексу
України 1990 року, Указу Президента
Україні від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" та відповідні норми ЦК
УРСР.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер батько позивача ОСОБА_5, який до
дня смерті проживав та був
зареєстрований АДРЕСА_1.

Після його смерті відкрилася
спадщина, до складу якої входить право
на земельну частку (пай) розміром 3, 09 в
умовних кадастрових гектарах у землях,
які перебували в колективній власності
КСП «Нове життя» с. Уяринці
Тиврівського району Вінницької
області, що стверджується державним
актом на право колективної власності
на землю серії ВН (а.с.6), Додатком №1 до
нього, відповідно до якого ОСОБА_5 був
включений до списку, що додається до
державного акту на право колективної
власності громадян - членів КСП за №403,
сертифікатом на право на земельну
частку (пай) серії ВН № 0371996 від 19.08.1997
року, оригінал якого було втрачено.

Позивач - спадкоємець першої
черги в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_5, спадщину прийняв
відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року,
так як фактично вступив до шести
місяців з часу відкриття спадщини у
володіння та управління спадковим
майном. Інших спадкоємців, які б
претендували на спадщину, немає, що
стверджується довідкою Тиврівської
державної нотаріальної контори №1923/01-16
від 28.12.2013 р.

Вартість земельної ділянки
становить 63418, 85 грн., що стверджується
витягом про нормативно - грошову оцінку
відділу Держземагенства у
Тиврівському районі Вінницької
області № 01-9/919 від 07.08.2013 р.

Заборона на вказане спадкове
майно відсутня, що стверджується
довідкою Уяринецької сільської ради
Тиврівського району №722 від 26.11.2013 р.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, ст.ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України,
ст.ст.5, 17 ЗК України (1960 р.), ст.549 ЦК
України (1963 р.), Постановою Пленуму
Верховного Суду України №7 "Про судову
практику у справах про спадкування" від
30.05.2008 р., -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну
частку (пай) розміром 3,09 в умовних
кадастрових гектарах,
нормативно-грошовою оцінкою 63 418, 85 грн.,
на території Уяринецької сільської
ради Тиврівського району Вінницької
області, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Уяринці Тиврівського
району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Вінницької
області через Тиврівський районний
суд протягом десяти діб з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засідання під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Ратушняк І. О.