У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів:
Амеліна В.І., Карпенко С.О.,

Парінової І.К.,
Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
апеляційного суду Чернівецької
області від 14 серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
указаним позовом, просило стягнути з
ОСОБА_3 заборгованість за кредитним
договором від 5 серпня 2008 року у розмірі
31 531 грн 88 коп.

Свої вимоги мотивувало тим, що 5 серпня
2008 року між сторонами укладено
кредитний договір (який складається із
заяви позичальника, Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт)), за умовами
якого відповідачу надано кредит у
розмірі 4 158 грн до 4 серпня 2010 року
включно зі сплатою 12 % річних на суму
залишку заборгованості за
користування кредитом.

Станом на 4 квітня 2013 року розмір
заборгованості позичальника становить
31 531 грн 88 коп. (яка складається із
заборгованості за кредитом - 3 175 грн 62
коп., за процентами за користування
кредитом - 324 грн 22 коп., комісії за
користування кредитом - 797 грн 49 коп.,
пені - 25 256 грн 84 коп., штрафу (фіксована
частина) - 500 грн, штрафу (процентна
складова) - 1447 грн 71 коп.).

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 17 липня 2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
від 5 серпня 2008 року у розмірі 9 451 грн 04
коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат. В іншій частині позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 14 серпня 2013
року рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з боржника на
користь банку грошових коштів змінено.
Зменшено суму стягнутих коштів до 6 642
грн 04 коп. В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення апеляційного суду в частині
скасування рішення суду першої
інстанції про стягнення пені,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та залишити в цій частині в силі
рішення суду першої інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного
суду не оскаржується, тому судом
касаційної інстанції не
переглядається.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що 5 серпня 2008 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3
укладено кредитний договір (який
складається із заяви позичальника та
Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт)), за умовами якого останній
отримав кредит у розмірі 4 158 грн на
строк 24 місяці з 5 серпня 2008 року по 4
серпня 2010 року включно зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 1 % на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом (далі -
Кредитний договір).

Станом на 4 квітня 2013 року розмір
заборгованості позичальника становить
31 531 грн 88 коп. (яка складається із
заборгованості за кредитом - 3 175 грн 62
коп., за процентами за користування
кредитом - 324 грн 22 коп., комісії за
користування кредитом - 797 грн 49 коп.,
пені - 25 256 грн 84 коп., штрафу (фіксована
частина) - 500 грн, штрафу (процентна
складова) - 1447 грн 71 коп.).

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивач не пропустив строк звернення
до суду із позовом, а тому з відповідача
необхідно стягнути основну суму боргу,
проценти за користування кредитом,
комісію за користування кредитом,
штрафи. Вирішуючи питання щодо
стягнення пені за договором, суд першої
інстанції дійшов висновку, що на
підставі п. 5.4 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) (далі - Умови) її необхідно
стягнути за період з 4 серпня 2010 року до
дати ухвалення рішення суду (8 953 грн 49
коп.). На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір пені підлягає зменшенню до 3 176
грн.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та зменшуючи розмір
заборгованості за кредитним договором,
апеляційний суд виходив із того, що до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується спеціальна
позовна давність відповідно до п. 1 ч. 2
ст. 258 ЦК України, та вона не може бути
змінена угодою сторін. Таким чином,
пеня підлягає стягненню за період з
травня 2012 року до квітня 2013 року у
розмірі 367 грн.

Із висновками суду апеляційної
інстанції у частині стягнення пені
погодитись не можна з огляду на таке.

За загальним правилом перебіг позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Таким чином, не можна погодитись із
висновком апеляційного суду про те, що
встановлений законом строк позовної
давності до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) не може бути
змінено угодою сторін.

Відповідно до п. 5.5 Умов терміни
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Як убачається із п. 4.6 Умов при
непогашенні кредиту в строки,
установлені в заяві й п. п. 3.2.2, 3.3.3 даних
Умов, заборгованість у частині вчасно
непогашеної суми кредиту вважається
простроченою. На залишок
заборгованості за простроченою сумою
кредиту нараховується пеня відповідно
до п. 5.1 цих Умов з дати виникнення
простроченої заборгованості.

Як випливає із п. 5.4 Умов нарахування
неустойки за кожен випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п. п. 5.1, 5.2, 5.3
здійснюється протягом 3 років із дня,
коли відповідне зобов'язання повинне
бути виконане позичальником.

Дійшовши висновку про зміну рішення
суду першої інстанції, апеляційний суд
у мотивувальній частині рішення
зазначив, що пеня підлягає стягненню за
період із травня 2012 року до квітня 2013
року у розмірі 367 грн. Проте апеляційний
суд не мотивував і не навів розрахунок
про стягнення 6 642 грн 04 коп., не взяв до
уваги положення Умов, належним чином не
перевірив доводи і заперечення сторін.

З огляду на допущені апеляційним судом
порушення норм процесуального права,
рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню із направленням справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції відповідно до положень ч. 3
ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 14 серпня 2013
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

А.С. Олійник

Судді:
В.І. Амелін

С.О. Карпенко

І.К. Парінова

В.О. Савченко