АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1107/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Ричка С.О. Доповідач - Дерев'янко
О.Г. Категорія 48
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого судді: Дерев'янка О.Г.,

суддів: Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.

при секретарі: Філіній Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 25 листопада 2013 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дружини, -

В С Т А Н
О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулась
до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 07.08.2010 року
перебувала із відповідачем у шлюбі, від
якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Разом з відповідачем не проживають,
дитина проживає з нею та знаходиться на
її утриманні. За рішенням суду з
відповідача стягувалися аліменти на
утримання дитини. Відповідач
добровільно матеріальної допомоги на
її утримання не надає, у зв'язку з чим
вона вимушена звернутися до суду з цим
позовом і просить його задовольнити,
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на її утримання у розмірі ?
частини з усіх видів заробітку,
починаючи з дня подачі позову і до
досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 25 листопада 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти
на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх
видів заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
вказує на те, що рішення є
необґрунтованим, постановлено з
порушенням норм матеріального права, у
зв'язку з чим ставить питання про зміну
рішення суду першої інстанції в
частині розміру стягнутих аліментів з
1/4 до 200 грн..

Належним чином повідомлений
ОСОБА_2 не з'явився в судове засідання,
просив перенести розгляд справи.
Колегія суддів вважає, що причини
зазначені відповідачем у клопотанні не
є поважними, тому підстави для
відкладення розгляду справи відсутні.

Перевiривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегiя суддiв вважає, що скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних пiдстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
сторони перебувають у шлюбі з 07.08.2010
року, від якого мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.5,6)

Дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає
разом з позивачкою і знаходиться на її
утриманні.(а.с.7)

Згідно ч.2 ст. 91 СК України жінка та
чоловік, які не перебувають у шлюбі між
собою, мають право на утримання в разі
проживання з нею, ним їхньої дитини,
відповідно до частин другої - четвертої
статті 84 та статей 86 і 88 цього кодексу,
тобто позивачка має право на утримання
від батька дитини до досягнення
дитиною трьох років, незалежно від того
чи вона працює та незалежно від її
матеріального становища, за умови, що
чоловік (батько дитини) може надавати
матеріальну допомогу.

Що ж до максимального розміру
аліментів, які стягуються з боржника,
то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону
України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про
виконавче провадження" він не повинен
перевищувати 50 відсотків заробітної
плати цієї особи.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач проживає окремо, має
постійне місце роботи. (а.с.8) Згідно до
довідки про заробітну плату, отримує
заробітну плату в травні-червні 2013
року, з якої після відрахувань податків
та аліментів, отримав на руки у сумі
5403,31 грн., що на думку колегії суддів дає
йому можливість надавати кошти на
утримання позивачки у розмірі що не
перевищує ? частини (2701,65 грн.).(а.с.8)

Таким чином, задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
відповідач працює, має стабільний
заробіток і має можливість надавати
матеріальну допомогу позивачці у
визначеному розмірі навіть з
урахування утримання з нього аліментів
на дитину у розмірі ? частини заробітку.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи і давши їм
правову оцінку, суд першої інстанції
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

Визначений судом першої
інстанції розмір аліментів цілком
відповідає обставинам справи та
вимогам закону. Незгода відповідача з
рішенням суду в частині стягнення
аліментів у частці від заробітку
(доходу), та вимоги щодо стягнення
аліменти у твердій сумі (200 грн.) не
ґрунтуються на законі, оскільки в силу
вимог 184 СК України підстави для
стягнення з працюючого відповідача
аліментів у твердій суму відсутні, тому
ці доводи апелянта є необґрунтованими,
тому їх не можна прийнята до уваги
судом.

Інші доводи апелянта, зокрема в частині
надання допомоги матері ОСОБА_5, яка
отримує пенсію, та даних про заробітну
плату у вересні та жовтні 2013 року (4096,54
грн.) не спростовують правильність
рішення суду.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Перевіривши справу в межах доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до висновку про
обґрунтованість висновків суду та
безпідставності приведених в
апеляційній скарзі доводів.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 25 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: