Справа № 343/899/13-ц
Провадження № 22-ц/779/272/2014
Головуючий у 1 інстанції Монташевич С.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Девляшевського В.А.,

суддів:
Горейко М.Д., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Турів
О.М.,

з участю:
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Долинського
районного суду від 09 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_2 пред'явила
позов до ОСОБА_4, третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором оренди. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що у зв'язку із
неналежним виконанням ОСОБА_4 договору
оренди в частині оплати, укладеного
29.12.2009 року строком на один рік, виникла
заборгованість, яка складає 22060 грн.
Посилаючись на те, що відповідач в
добровільному порядку відмовляється
сплатити дану заборгованість, просила
позов задовольнити.

Рішенням Долинського районного суду
від 09 грудня 2013 року позов задоволено.
Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 22060,00 грн заборгованості
за договором оренди нежитлових
приміщень від 29.12.2009 року та 229,40 грн
судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням,
ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Судом не було враховано того, що
протягом 2009 року нею сплачувалися
кошти за оренду приміщення кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» в розмірі 29187 грн без
укладення договору оренди даного
приміщення на 2009 рік. Крім того,
зазначає апелянт, судом не було взято
до уваги долучені нею копії чеків про
оплату обідів для ОСОБА_3, які за
словами останнього, будуть
враховуватись при сплаті орендної
плати в майбутньому. Посилаючись на
вищенаведене, просила рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_4
не з'явилась з невідомих причин, хоч
судове повідомлення їй у встановленому
законом порядку було вручено завчасно.
Отже, є правові підстави для розгляду
справи у її відсутності.

Представник ОСОБА_2 доводи апеляційної
скарги заперечив, зазначивши, що
відповідачка, уклавши 29.12.2009 року
договір оренди нежитлового приміщення,
його умови стосовно оплати за оренду не
виконувала протягом 2010 року. Вказав, що
відповідачка визнавала заборгованість
по орендній платі за 2010 рік в сумі 22060
грн, оскільки підписала 15.12.2010 року
відповідний розрахунок з врахуванням
її зауважень. Твердження апелянта про
необхідність зменшення суми
заборгованості з врахуванням її витрат
на ремонт орендованого приміщення, на
поминальні обіди та інше представник
позивачки заперечив. Вважаючи рішення
законним і обгрунтованим, просив
залишити його без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Постановляючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, з яким
погоджується і колегія суддів, про те,
що заборгованість за договором оренди
виникла на підставі договору оренди за
період з 29.12.2009 року по 29.12.2010 року.

Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається,
що сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору.

Судом першої інстанції встановлено, що
29.12.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було
укладено договір оренди нежитлових
приміщень, а саме кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1»
загальною площею 124,4 кв.м по АДРЕСА_1,
строком на 1 рік зі сплатою 2505,80 грн на
місяць за користування даним
приміщенням (а.с. 7-9).

У зв'язку з несвоєчасною сплатою ОСОБА_4
орендної плати за користування
вищевказаним приміщенням за період з
січня по грудень 2010 року виникла
заборгованість, яка становить 22060 грн.
Даний факт підтверджується
розрахунком по виплаті орендної плати
за період січень-грудень 2010 року,
погодженим та скріпленим підписами
сторін 15.12.2010 року (а.с.13).

Посилання ОСОБА_4 на те, що нею було
сплачено 29187 грн орендної плати за
період січень-грудень 2009 року, які
частково повинні бути зараховані в
якості орендної плати за 2010 рік,
колегією суддів не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки вони не
підтверджені жодними документальними
доказами і у судовому засіданні не
визнані відповідачем.

Також не можуть бути взяті до уваги
копії рахунків офіціанта за 2008-2010 роки
(а.с.88-90), додані ОСОБА_4 до апеляційної
скарги, оскільки вони не являються
належними і допустимими доказами, які
могли б свідчити про необхідність
зменшення заборгованості по орендній
платі.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Приймаючи до уваги вище викладене,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції в даній справі ухвалив
рішення з дотриманням вимог норм
матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта висновків суду не
спростовують. Тому підстав для
скасування рішення немає.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 218; 307; 308; 313; 314; 319; 324; 325 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
рішення Долинського районного суду від
09 грудня 2013 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий
В.А. Девляшевський

Судді:
М.Д. Горейко

Я.Ю. Ковалюк