Ухвала

іменем україни

13 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І.,
Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою
представником - ОСОБА_5, на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 9 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 5 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні
ініціативи») звернулось до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
10 вересня 2008 року між товариством з
обмеженою відповідальністю «Просто
Фінанс» (далі - ТОВ «ПростоФінанс») та
ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір, згідно з умовами якого
позичальник отримав кредит у розмірі 61
100 грн зі сплатою 13,99 % річних з кінцевим
терміном повернення до 10 вересня 2013
року. 18 травня 2012 року між ТОВ
«ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні
ініціативи» було укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю,
відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні
ініціативи» зобов'язалось передати
грошові кошти в розпорядження
ТОВ «ПростоФінанс», яке, в свою
чергу, зобов'язалось відступити
товариству свої права грошових вимог
до боржників за кредитними договорами,
у тому числі до ОСОБА_4 Оскільки у
порушення умов кредитного договору
позичальник свої зобов'язання за
кредитним договором не виконував,
утворилась заборгованість за кредитом
- 42 356 грн 42 коп., по відсоткам та комісії
- 8 087 грн, по неустойці (штрафу) - 6 904 грн 61
коп.

Ураховуючи наведене, позивач просив
стягнути з відповідача на його користь
вказану суму заборгованості за
кредитним договором.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 9 жовтня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
дніпропетровської області від 5 грудня
2013 року, позов ТОВ «Кредитні
ініціативи» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_4 заборгованість за кредитним
договором від 10 вересня 2008 року між ТОВ
«ПростоФінанс» та ОСОБА_4, яка
утворилась станом на 16 серпня 2012 року,
на користь ТОВ Кредитні ініціативи» у
розмірі 57 348 грн 03 коп., яка складається
з наступного: 42 356 грн 42
коп. - за кредитом, 5 887 грн 40 коп. - по
відсотках, 2 199 грн 60 коп. - по комісії, 6 904
грн 61 коп. - по штрафам. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника - ОСОБА_5, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Задовольняючи позов, суди на підставі
доказів, поданих сторонами, які
належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що відповідач отримав
кредит, частково його виконував, проте
допустив заборгованість, яка стягнута
судом і розрахунок сум судом
перевірено.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судами норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 9 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 5 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

Д.Д.
Луспеник