У х в а л а

03 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Лесько А.О.,

суддів: Амеліна В.І., Карпенко
С.О.,

Гончара В.П.,
Олійник А.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10
жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк», треті особи:
служба у справах дітей органу опіки та
піклування Хмельницької міської ради,
ОСОБА_5, приватний нотаріус
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 про визнання іпотечного
договору недійсним та зобов'язання
вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним позовом від імені
ОСОБА_4, посилаючись на те, що 26 вересня
2007 року між Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
"Укрсоцбанк", правонаступником якого є
ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_5 було
укладено кредитний договір № 07-962/26-632-16,
згідно якого позичальник отримав
споживчий кредит у розмірі 43 500 доларів
США. Отримані кошти, зобов'язувався
повернути у строк і на умовах,
передбачених договором.

З метою забезпечення зобов'язань по
кредиту між банком та ОСОБА_4
було укладено іпотечний договір від 26
вересня 2007 року, відповідно до якого
ОСОБА_4 виступив як майновий поручитель
та передав в іпотеку належну йому
квартиру АДРЕСА_1.

Проте, на думку позивача зазначений
іпотечний договір був укладений з
чисельними порушеннями, а саме: вимог
ст. 203 ЦК України, ст. ст. 17, 18 Закону
України "Про охорону дитинства" та ст. 12
Закону України "Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей", оскільки він має
на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а правочин було укладено
без відповідного дозволу органу опіки
та піклування.

Представник позивача посилався на те,
що всі документи для укладення
іпотечного договору збирав ОСОБА_5,
який приховав від банку факт наявності
в іпотекодавця малолітньої дитини.
Крім того, в умовах кредитного та
іпотечного договорів від 26 вересня 2007
року містяться розбіжності по
встановлених процентних ставках та
сумі основного зобов'язання, що
суперечить ст. ст. 3, 7, 18 Закону України
"Про іпотеку".

При укладенні іпотечного договору у
порушення вимог ст. 65 СК України,
дружина співвласника квартири - ОСОБА_7
не давала своєї нотаріально
посвідченої письмової згоди на
укладення правочину.

Враховуючи наведене, представник
позивача просив визнати недійсним
іпотечний договір від 26 вересня 2007
року, укладений між ПАТ "Укрсоцбанк" та
ОСОБА_4 у забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_5 по договору кредиту
№ 07-962/26-632-16 від 26 вересня 2007 року,
нотаріально посвідчений нотаріусом
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 і
зареєстрований у реєстрі за
реєстраційним № 5192 та стягнути з
відповідача понесені судові витрати.

Окрім цього, у заяві про уточнення
позовних вимог, представник позивача
просив зобов'язати приватного
нотаріуса Хмельницького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 у день
отримання рішення суду, що набрало
законної сили, зняти заборону на
відчуження іпотечного майна та
виключити з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
реєстраційний запис № 5193 та з
Державного реєстру іпотек відповідний
реєстраційний запис № 5192 щодо
обтяження майна, яке є предметом
іпотеки на підставі договору іпотеки
нерухомого майна від 26 вересня 2007 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 10
липня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 16 вересня 2013
року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 жовтня 2013 року
ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4,
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у даній справі.

У січні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 жовтня 2013 року
з підстав неоднакового незастосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
зокрема ст. 203 ЦК України, ст. 156 ЖК
України, ст. 177 СК України, ст.
ст. 17, 18 Закону України «Про охорону
дитинства», ст. 12 Закону
України «Про онови соціального захисту
бездомних громадян і безпритульних
дітей».

На підтвердження своїх доводів заявник
долучив до заяви ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 липня 2012 року,
ухвали Верховного Суду України від 17
березня 2008 року, 23 грудня 2009
року, 30 липня 2010 року та постанову
Верховного Суду України від 31 жовтня 2012
року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно із п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Із доданої ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 липня 2012 року, ухвал
Верховного Суду України від 17 березня
2008 року, 23 грудня 2009 року, 30 липня 2010
року та ухвали, про перегляд якої
подано заяву, вбачається, що судами
встановлені різні фактичні обставини,
а наведені заявником доводи не містять
ознак, які відповідно до вимог
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення, тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Крім того, посилання заявника на
постанову Верховного Суду України від
31 жовтня 2012 року не може
здійснюватися на підтвердження
підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України, оскільки зазначена постанова
прийнята у порядку, передбаченому ст.
ст. 360-2 - 360-5 ЦПК України, тому не
відбулося застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк», треті особи: служба у
справах дітей органу опіки та
піклування Хмельницької міської ради,
ОСОБА_5, приватний нотаріус
Хмельницького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 про визнання іпотечного
договору недійсним та зобов'язання
вчинити дії до провадження Верховного
Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.О. Лесько

Судді:
В.І. Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

А.С. Олійник