Справа № 152/2354/13-ц Провадження №
22-ц/772/113/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Строгий І. Л.Категорія:
27Доповідач: Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:
головуючого - судді Панасюка О.С.,
суддів Іванюка М.В., Камзалова В.В., з
участю секретаря Руденко О.М,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді
Шаргородського районного суду
Вінницької області від 20 листопада 2013
року про відкриття провадження у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, -

встановила:

Ухвалою судді Шаргородського
районного суду Вінницької області від
20 листопада 2013 року відкрито
провадження у справі за цим позовом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, зокрема, правил
підсудності, оскільки судом не
встановлено місце укладання договору
позики, що зумовлює зміну підсудності
розгляду справи, просив скасувати
ухвалу судді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги судова колегія вважає, що вона
не підлягає задоволенню з таких
міркувань.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК
України окремо від рішення суду може
бути оскаржена в апеляційному порядку
ухвала суду першої інстанції про
відкриття провадження у справі з
недотриманням правил підсудності.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в
абзаці 1 п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року № 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» відповідно до
положень ст. ст. 55, 124 Конституції
України та ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Доводи ОСОБА_2 про те, що судом першої
інстанції не застосовано до даних
правовідносин положення ч. 8 ст. 110 ЦПК
України, яка встановлює обов'язок суду
розглядати дану категорію справ за
місцем виконання договору, не
приймаються до уваги колегією суддів, з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України,
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Ст. 110 ЦПК України встановлює правила
альтернативної підсудності, за якою
декілька судів є компетентними
розглянути справу.

В зазначеній нормі передбачено певні
категорії справ, в яких позивач може
звернутися за своїм вибором до суду або
за правилами загальної підсудності за
місцем проживання (перебування)
відповідача або до суду із
встановленого ст. 110 ЦПК України
переліку.

Позови, що виникають із договорів, у
яких зазначено місце виконання або
виконувати які через їх особливість
можна тільки в певному місці, можуть
пред'являтися також за місцем
виконання цих договорів (ч. 8 ст. 110 ЦПК).

Право вибору суду, який буде розглядати
справу належить виключно позивачу, а
тому твердження ОСОБА_2 про те, що
справа за позовом про стягнення боргу
за договором позики повинна
розглядатися лише за місцем укладення
договору не ґрунтується на нормах
процесуального права.

Крім того, відповідно до роз'яснень, що
містяться у п. 39 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 1 березня 2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» правила визначення
місця виконання зобов'язання
передбачено ст. 532 ЦК. При
цьому слід ураховувати, що правила цієї
статті застосовуються до зобов'язань,
виконання яких з урахуванням їх
особливостей можливе лише у певному
місці. У разі якщо така особливість не
визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК) і
не вбачається зі специфіки спірних
відносин, то підсудність справи
визначається за загальними правилами
підсудності.

В розписці від 15 серпня 2013 року сторони
не зазначали місце виконання договору.

При цьому договір позики не належить до
категорії зобов'язань виконання яких
пов'язано лише з певним місцем.

Таким чином, правила ч. 8 ст. 110 ЦПК
України не поширюються на дані
правовідносини.

Відтак, ОСОБА_3 звернувся з дотриманням
правил підсудності до Шаргородського
районного суду Вінницької області
відповідно до норм ст. 109 ЦПК України за
місцем проживання відповідача.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу судді Шаргородського
районного суду Вінницької області від
20 листопада 2013 року про відкриття
провадження у справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: