АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 441/1078/12 22-ц/774/253/К/14
Справа № 411/1078/12
Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц774253К14
Категорія № 27 (ІІІ)
Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А.,
Турік В.П.,

при секретарі: Кузьміній Н.В.,

за участю: відповідача - ОСОБА_2, його
представника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_4 - на рішення Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від 27
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу.

В обґрунтування позовних вимог
позивач ОСОБА_5 зазначив, що згідно із
розпискою від 19 серпня 2010 року він
передав у борг ОСОБА_2 3000 дол. США.
На неодноразові звернення його до
відповідача з приводу повернення
коштів, відповідач йому відмовляв, у
зв'язку із чим він звертався до органів
міліції, однак отримав постанову про
відмову у відкритті кримінального
провадження.

Після неодноразового уточнення
позовних вимог в останній редакції у
серпні 2013 року позивач ОСОБА_5 просив
суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму
боргу 24450 грн., 50000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, а також судові
витрати.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 27 листопада 2013
року позов ОСОБА_5 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
позивача 23905,20 грн. авансу за розпискою
від 19 серпня 2010 року та 239,05 грн.
судового збору. В іншій частині у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 ставить
питання про зміну рішення суду
першої інстанції, а саме виключення з
мотивувальної частини рішення суду
положення про те, що між ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 був укладений попередній
договір купівлі - продажу земельної
ділянки та про те, що ОСОБА_2 були
порушені умови попереднього договору
купівлі - продажу земельної ділянки.

Вважає, що суд в порушення вимог
законодавства дійшов висновку, що між
сторонами виникли правовідносини
щодо укладання попереднього договору
купівлі - продажу земельної ділянки,
оскільки розписка про отримання
коштів не відповідає формі та вимогам
попереднього договору.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що, як убачається з
тексту розписки, ОСОБА_2 отримав від
ОСОБА_5 попередню сплату в сумі 3000
дол.США в рахунок наступного продажу 4
сотків земельної ділянки виведеної
додатково під садівництво по АДРЕСА_1
( а.с.210).

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції, крім іншого також
керувався ст. 635 ЦК України та дійшов
висновку, що між сторонами було
укладено попередній договір щодо
продажу земельної ділянки й
відповідачем порушені його вимоги, у
зв'язку із чим стягнув сплачений аванс
на користь ОСОБА_5

Однак повністю із мотивами
задоволення позовних вимог колегія
суддів погодитися не може з огляду на
наступне.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як убачається з апеляційної скарги,
апелянт оскаржує лише висновок суду в
мотивувальній частині рішення, де суд
вказує про укладення між сторонами
попереднього договору купівлі-продажу
земельної ділянки, та порушення
відповідачем умов попереднього
договору купівлі-продажу земельної
ділянки, у зв,язку з чим просить
виключити це положення з
мотивувальної частини рішення.

Приймаючи рішення суд першої інстанції
дійшов висновку про наявність між
сторонами спору укладеного
попереднього договору купівлі-продажу
земельної ділянки, в результаті чого
дійшов незаконного висновку про
порушення відповідачем умов
попереднього договору.

Колегія суддів не погоджується з цим з
наступних підстав.

Встановлення судом першої інстанції
факту укладення між сторонами спору
попереднього договору купівлі-продажу
земельної ділянки не відповідає
дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов,язуються протягом певного строку
( у певний термін) укласти договір у
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. При цьому Попередній
договір укладається у формі,
встановленій для основного договору, а
якщо форма основного договору не
встановлена, - у письмовій формі.

Таким чином, попередній договір
повинен відповідати наступним
умовам:1) у попередньому договорі
містяться зобов,язання сторін
протягом певного строку укласти в
майбутньому основний договір на
умовах, встановлених попереднім
договором; 2) істотні умови майбутнього
основного договору обумовлюються на
стадії укладення попереднього
договору; 3) попередній договір
укладається у формі, встановленій для
основного договору. У випадку якщо
форма основного договору не
встановлена, попередній договір
повинен бути укладений письмово.
Головною формою попереднього договору
є проста письмова, а в деяких випадках -
нотаріальна.

В попередньому договорі
купівлі-продажу земельної ділянки
мають бути зазначені такі істотні
умови основного договору як предмет
договору, ціна договору та
передбачений строк (термін) в межах
якого сторони зобов,язуються укласти
основний договір.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
розписка від 19.08.2010 року не являється
попереднім договором в розумінні ст. 635
ЦК України, а тому суд першої інстанції
неправомірно, незаконно встановив факт
виникнення між сторонами зобов,язань
на підставі укладення між ними спору
попереднього договору купівлі-продажу
земельної ділянки та неправомірно
застосував до правовідносин сторін
норми матеріального права, які не
підлягали застосуванню, а саме ст. 635 ЦК
України.

Згідно ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є
грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов,язання і на забезпечення його
виконання.

Колегія суддів вважає, що суд
правомірно дійшов висновку про те, що
передані грошові кошти відповідачу на
підставі розписки від 19.08.2013 року
виконують роль авансу, тому що виходячи
з приписів ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не
буде встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом. З
матеріалів справи встановлено, що
будь-яких зобов,язань з приводу
попереднього договору купівлі-продажу
земельної ділянки у сторін не виникало.

Оскільки суд першої інстанції
неправомірно застосував до
правовідносин сторін норму права, яка
не поширюється на правовідносини
сторін, це являється підставою для
зміни судового рішення. Колегія суддів
вважає за необхідне виключити з
мотивувальній частині рішення
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу від 21.11.2013 року обставин щодо
укладення між сторонами спору
попереднього договору купівлі-продажу
земельної ділянки, а також обставин
щодо порушення відповідачем умов
попереднього договору купівлі-продажу
земельної ділянки, правове
регулювання яких передбачене ст. 635 ЦК
України.

В іншій частині рішення суду повинно
бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, ч.4 ст. 309, 313, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4,
задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 21.11.2013 року змінити,
виключивши з мотивувальної частини
рішення Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 27 листопада 2013 року
положення про те, що між ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 був укладений попередній
договір купівлі - продажу земельної
ділянки та посилання суду на ст. 635 ЦК
України, що ОСОБА_2 були порушені умови
попереднього договору купівлі-
продажу земельної ділянки.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: