АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22 -ц/791/410/14
інстанції Таранцов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Херсонської області
в складі:

Головуючого:
Колісниченка А.Г.,

суддів:
Вадзінського П.О.,

Капітан І.А.,

при секретарі:
Грицак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 12 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в Херсонській
області, Публічного акціонерного
товариства «Укрсиббанк», треті
особи-Приватне підприємство Нива-В.Ш.»,
ОСОБА_4, про визнання спільної сумісної
власності подружжя, визнання правочину
недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що за час шлюбу з ОСОБА_3, який є
відповідачем у справі, ними було
збудовано комплекс нерухомого майна,
що знаходиться в АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно.
Здійснюючи виконавче провадження щодо
ОСОБА_3 як боржника, управління ДВС
Головного управління юстиції в
Херсонській області прийняло рішення
про примусовий продаж усього комплексу
нерухомого майна, не виділяючи частки
відповідача у ньому. Позивачка вважає,
що управлінням виконавчої служби
порушено порядок звернення стягнення
на частку боржника у спільному майні та
порушено її право на спільне майно.
Просить визнати право спільної
сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на комплекс нерухомого майна, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
визнати недійсним правочин
купівлі-продажу з прилюдних торгів
нерухомого майна.

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 12 грудня
2013 року у задоволенні заявлених
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішення
суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просила рішення суду скасувати і
ухвалити нове, яким задовольнити її
позовні вимоги в повному обсязі.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що
з'явились у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення у визначених
законом межах, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до свідоцтва про укладення
шлюбу, 12 липня 1996 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 зареєстрований шлюб. Прізвище
подружжя після реєстрації шлюбу
ОСОБА_2. /а.с.5/.

19.06.2006 року ОСОБА_3 видане свідоцтво про
право власності на нерухоме майно,
розташоване по АДРЕСА_1. Підставою
видачі свідоцтва було рішення
виконкому Каховської міської ради № 191
від 14.06.2006 року. Право власності
зареєстроване в КП «Каховське БТІ»
20.06.2006 року. /а.с.6/.

10.09.2007 року між ОСОБА_3 та АКІБ
«УкрСиббанк» укладений договір
внесення змін до договору іпотеки,
посвідченого 01.11.2006 року приватним
нотаріусом Каховського районного
нотаріального округу за реєстром № 4055.
Даним договором були внесені зміни до
п. 1.1 та 1.3 договору іпотеки. Відповідно
п.1.3 даного договору, іпотекою
забезпечується в повному обсязі
виконання усіх грошових зобов'язань
ОСОБА_2 за кредитним договором № 0
від 30.10.2006 року та додаткової угоди №1
від 10.09.2007 року, згідно з якими ОСОБА_2
був наданий кредит у формі кредитної
лінії в іноземній валюті в сумі ліміту
кредитної лінії, що дорівнювала 208 730, 70
швейцарських франків, що на день
укладання кредитного договору
складала 878 312,07 гривень, а боржник
зобов'язується його використати за
цільовим призначенням та згідно із
встановленим строком користування,
своєчасно сплачувати плату за
користування кредитом (відсотки в
розмірі 8,49) процента річних та
своєчасно повернути кредит
іпотекодержателю. /а.с.8/.

07.02.2013 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції в
Херсонській області винесена
постанова про прийняття до виконання
виконавчого провадження № 35919094 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-155, виданого 03.08.2012 року
Каховським міськрайонним судом
Херсонської області, про солідарне
стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за
кредитним договором від 30.10.2006 року в
сумі 235533,65 швейцарських франків, що у
гривневому еквіваленті становить 2 344
801,79 грн. 22.02.2013 року державним
виконавцем накладено арешт на майно:
нежитлові приміщення автомийки, СТО за
адресою: АДРЕСА_1. /а.с.7/.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлявся про
проведення виконавчих дій з реалізації
нерухомого майна. /а.с.9-11/.

За змістом ч.1 ст.60 СК України та ч. 3 ст.
368 ЦК України майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст.61 СК України
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

За правилами ст.ст.10,60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

З договору про внесення змін до
договору іпотеки, посвідченого 01.11.2006
року приватним нотаріусом Каховського
районного нотаріального округу за
реєстром № 4055, вбачається, що іпотекою
забезпечені грошові зобов'язання
позивачки за кредитним договором від
30.10.2006 року. В договорі також зазначено,
що предмет іпотеки - комплекс, об'єкт
нерухомості, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, є власністю іпотекодавця -
ОСОБА_3

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
про те, що позивачка була ознайомлена з
договором іпотеки та надала свою згоду
на передачу в іпотеку нерухомого майна,
а підстави для визнання спільною
сумісною власністю подружжя спірного
нерухомого майна після укладення
зазначеного договору відсутні.

Посилання апелянта на те, що управління
ДВС ГУЮ в Херсонській області прийняло
рішення про продаж усього спірного
комплексу нерухомого майна, а не лише
частки відповідача ОСОБА_3 у цьому
майні, є необґрунтованими, оскільки
виконавчі дії по реалізації вказаного
майна були здійснені на підставі
рішення суду про солідарне стягнення з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за
кредитним договором від 30.10.2006 року.

Суд першої інстанції з достатньою
повнотою з'ясував обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін,
дослідив надані ними докази, яким дав
правильну оцінку, та постановив
законне й обґрунтоване рішення.

Перевірені колегією доводи
апеляційної скарги до уваги прийняті
бути не можуть, оскільки вони не
спростовують висновків суду і не
містять посилання на нові факти або
засоби доказування, які мають значення
для справи, а вказані в скарзі
посилання на допущені судом порушення
норм матеріального та процесуального
права не підтверджені належними
доказами.

За таких обставин підстав для
скасування чи зміни рішення суду
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 12 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення і
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: