АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/310/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 24 Мельничук Ю.
В. Доповідач в апеляційній інстанції
Міщенко С. В. РІШЕННЯ
06 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Міщенко С. В. суддів
Сіренко Ю. В. , Трюхан Г. М. при
секретарі Бурдуковій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства «Уманьгаз» на рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 05 грудня 2013 року
по цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Уманьгаз» до ОСОБА_6 про стягнення
в с т а н о в и л а :
У червні 2013 року ПАТ «Уманьгаз»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6
про стягнення боргу.
Свою заяву позивач обґрунтовував тим,
що ОСОБА_6 користується послугами ПАТ
«Уманьгаз» і є споживачем природного
газу на підставі договору про надання
березня 2007 року. Працівниками позивача
для ОСОБА_6 було відкрито особовий
рахунок НОМЕР_1. Відповідач на протязі
2011 року сплачував за використаний
природний газ по ціні другої цінової
категорії, яка застосовується за умови,
що обсяг споживання природного газу не
перевищує 6000м3 на рік, по ціні ( за
наявності газового лічильника) за 1м3 -
За здійсненими ПАТ «Уманьгаз»
підрахунками за звітний період (2011 рік)
ОСОБА_6 використано природного газу в
об'ємі - 6174м3, що перевищило по річному
використанню встановлену межу
мінімальної цінової категорії.
Тому у відповідності з постановою КМ
України № 821 від 13 червня 2007 року, та
згідно п. 10 Правил надання населенню
послуг з газопостачання, затверджених
постановою КМ України № 2246 від 9 грудня
1999 року, даному споживачеві природного
газу було проведено перерахунок
використаного у попередньому році
природного газу. Через перерахунок по
вищому тарифу, який відповідає
кількості використаного газу протягом
2011 року , у відповідача виникла
заборгованість в розмірі 7101 грн. 34 коп.
(обсяг споживання природного газу, що
становить за наявності газових
лічильників за 1м3 - 2,2482 грн.; друга ціна
по диференціації, за якою сплачував
споживач за 1м3 - 1,098 грн.; різниця між
тарифами складає за 1м3 - 1,1502 грн.; 6174м3 х
1,1502 грн./м3 = 7101 грн. 34 коп.)
В зв'язку з тим, що відповідач на
запропоноване працівниками ПАТ
«Уманьгаз» проведення звірки не
з'явився та не здійснив повного
розрахунку за спожитий природний газ ,
позивач просив суд стягнути на його
користь з ОСОБА_6 борг по перерахунку
тарифів за 2011 рік в сумі 7101 грн. 34 коп. та
сплачений судовий збір в сумі 229 грн. 40
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 05 грудня
2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ПАТ «Уманьгаз» подало
апеляційну скаргу, обґрунтовуючи яку,
зазначив , що судом в не повній мірі
з'ясовано обставини, які мають
значення для справи та надано
неправильну оцінку доказам .

Зокрема апелянт вказав, що у будинку
ОСОБА_6 було знято лічильник газу
працівниками ПАТ «Уманьгаз» для
проведення чергової перевірки 10
червня 2011 року . Оскільки при цьому було
виявлено, що , встановлений
відповідачем у 2001 році лічильник
«Арсенал» РЛ-6, заводський № 112807, 02.2001
року випуску , не відповідає вимогам
проектної документації, то ОСОБА_6 було
повідомлено, що газове обладнання
необхідно привести у відповідність з
проектною документацією, яка
передбачала встановлення лічильника
природного газу з пропускною
потужністю 4 м3/год. Що й послужило
причиною придбання ним нового
лічильника потрібної потужності. Який
був встановлений у вересні 2011 року. У
період даної перевірки та до
встановлення нового лічильника
газопостачальне підприємство
здійснювало розрахунки за спожитий
споживачем природний газ відповідно до
середньомісячного обсягу споживання
природного газу за аналогічний період
(опалювальний або міжопалювальний)
попереднього року ( червень-вересень)
за який ОСОБА_6 й було донараховано 185м3
газу по наслідкам звірки за 2011 рік,
оскільки він оплати за даний період
самостійно не здійснив . Крім цього 5989м3
були спожиті ОСОБА_6 згідно показань
лічильників. У сумі 5989+185=6174м3, що
перевищує вказану норму в 6000м3, яка
допускає нарахування вартості за
спожитий газ по нижчій ціновій
категорії. Відповідно, враховуючи, що
відповідач протягом 2011 року спожив
газу більше 6000м3, то ОСОБА_6 і було в 2012
році донараховано вказану у позовній
заяві суму , яку той відмовився
сплачувати. Не зважаючи на те, що даний
перерахунок був здійснений ПАТ
«Уманьгаз» на законних підставах. Але
відмовляючи в позові, суд в ухваленому
рішенні залишив ці обставини поза
увагою і помилково акцентував увагу на
своєчасності оплати відповідачем
послуг та на залишенні без відповідних
реагувань звернень споживачів і на
порушенні ПАТ «Уманьгаз» п.п. 7, 8, 12, 14, 18
п. 30 Договору № 23918/07 від 22 березня 2007
року, хоча ці питання не є предметом
розгляду позову про стягнення боргу,
оскільки він виник у зв'язку з
проведеним позивачем перерахунком
тарифів з урахуванням диференціації
цін , залежно від обсягу споживання
відповідачем газу.

На думку апелянта судом суб'єктивно
було оцінено показання сторони
відповідача щодо техногенної ситуації
на яку вказав відповідач, яка полягала
у пробиванні електричного струму до
водопровідних труб, газових,
опалювальних батарей, кранів та
відомостей, які були адресовані листом
до ПАТ «Уманьгаз», в якому
повідомлялось про те, що в літній час
дружина відповідача тимчасово
знаходилась в м. Києві, а її чоловік
ОСОБА_6 в цей час не проживав АДРЕСА_1.
Та без належних обґрунтувань і доказів
враховано доводи відповідача , що сім'я
ОСОБА_6 в літній час (коли не було
лічильника газу) у будинку не проживала
і газу не споживала. Оскільки суд не
врахував, що в той самий час в
домоволодінні відповідача було
проведено ремонтні роботи з винесення
електричного лічильника та
переукладання кабелю, та, що
працівниками ПАТ «Уманьгаз» за
викликом ОСОБА_6 було здійснено виїзд
аварійної служби , сервісною службою
знято лічильник природного газу для
проведення повірки . Дані факти та
відсутність письмової заяви з
відповідними підтверджуючими
документами з місця перебування
тимчасово відсутніх осіб, написання
якої передбачено п.п. 9 п. 27 Договору №
23918/07 від 22 березня 2007 року,
підтверджують перебування власника у
своєму будинковолодінні та споживання
ним природного газу і в літній період ,
в об'ємах, що були донараховані ПАТ
«Уманьгаз» споживачу ОСОБА_6

Тому апелянт просив суд скасувати
рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 05 грудня
2013 року та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга має бути задоволена
, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

А вказане рішення не відповідає
вказаним вимогам.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Згідно норм ст.11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: 1) договори та інші правочини; 2)
створення літературних, художніх
творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності; 3)
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі; 4) інші
юридичні факти.

За змістом п.1 статті 1 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
газопостачання відноситься до
комунальних послуг, а споживачем є
фізична чи юридична особа, яка отримує
або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» встановлено, що споживач
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Статтею 626 ЦК України передбачено , що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

З досліджених судом матеріалів справи
вбачається, що між сторонами 23.03.2007 року
було укладено договір «Про надання
послуг з газопостачання» №23918/07 /а.с.6-7/.

Відповідно до умов п.1 даного Договору
ПАТ «Уманьгаз» взяло на себе
зобов'язання безперервно надавати
ОСОБА_6 як Споживачу послуги з
постачання природного газу, а останній
зобов'язався своєчасно здійснювати
оплату за спожитий природний газ і
користування послугами за
встановленими згідно із
законодавством цінами в термін і на
умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 22 Договору «Про надання послуг
з газопостачання» передбачено, що за
наявності лічильника газу розрахунок
за надані послуги проводиться за
встановленими цінами на підставі
фактичних показань лічильника.

Пунктом 2 «Правил надання населенню
послуг з газопостачання», затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09.12.1999 року № 2246 , визначено, що
норма споживання природного газу - це
обсяг споживання газу, установлений
згідно із законодавством для
проведення споживачами розрахунків за
спожитий газ у разі відсутності
лічильників газу, а оплата наданих
послуг з газопостачання в неповному
обсязі - це сплата коштів у розмірі,
меншому ніж сума, що підлягає сплаті за
весь обсяг використаного споживачем
природного газу;

Згідно п.10 зазначених Правил -
розрахунок населення за надані послуги
з газопостачання здійснюється
починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними
цінами, диференційованими залежно від
обсягів споживання, що встановлені
НКРЕ, за показаннями лічильників газу,
а у разі їх відсутності - за нормами
споживання природного газу.

Застосування роздрібних цін,
диференційованих залежно від річних
обсягів споживання, у поточному році
для споживачів здійснюється залежно
від річного обсягу використання
природного газу (зафіксованого на
особових рахунках споживача) у
попередньому році.

Річні обсяги споживання природного
газу у попередньому році визначаються:

- у разі нового підключення
внутрішньобудинкової системи
газопостачання споживача до
газорозподільної мережі або зміни
власника об'єкта споживача - залежно
від обсягів використаного природного
газу з моменту підключення або зміни
власника об'єкта споживача до кінця
попереднього року;

- у разі підключення окремих газових
приладів і пристроїв споживача до
внутрішньобудинкової системи
газопостачання в газифікованому
житловому фонді протягом попереднього
року (за відсутності лічильника газу) -
шляхом додавання визначеного за
нормами споживання обсягу природного
газу з початку попереднього року до
моменту підключення та обсягів
фактично використаного природного
газу з моменту підключення до кінця
попереднього року;

- у разі встановлення в газифікованому
житловому фонді протягом попереднього
року лічильника газу - шляхом додавання
визначеного за нормами споживання
обсягу природного газу з початку
попереднього року до моменту
встановлення лічильника газу та
обсягів фактично використаного
природного газу за показаннями
лічильника з моменту його встановлення
до кінця попереднього року.

Зазначеним пунктом Правил також
передбачено, що газопостачальні
підприємства проводять щороку станом
на 1 січня перерахунок оплати вартості
використаного природного газу та суми
нарахованих пільг окремо щодо кожного
споживача залежно від обсягу
використання газу у попередньому році
та від диференційованих залежно від
річних обсягів споживання роздрібних
цін, що діяли в зазначеному році. Якщо
за підсумками попереднього року
використання природного газу
споживачем не відповідає обсягам, на
підставі яких визначалась ціна на
природний газ, зокрема:

у разі перевищення обсягу
використаного природного газу
порівняно з встановленим у
попередньому році (V2 > V1), споживач
зобов'язаний протягом трьох місяців з
дати здійснення перерахунку сплатити
газопостачальному підприємству
різницю його вартості, розрахунок якої
здійснюється за формулою Вс = (Ц2 х V2) -
(Ц1 х V2), де Ц1 - роздрібна ціна на
природний газ, встановлена для оплати
природного газу у попередньому році; V1 -
річний обсяг, згідно з яким була
визначена ціна у попередньому році; Ц2 -
встановлена для оплати природного газу
роздрібна ціна, що застосовується для
споживача згідно з використаним у
попередньому році обсягом; V2 - річний
обсяг, використаний споживачем у
попередньому році; Вс - вартість
природного газу, яку споживач повинен
сплатити за результатами перерахунку;
Вгп - вартість природного газу, яку
газопостачальне підприємство
зараховує на особовий рахунок
споживача в рахунок майбутніх
платежів;

у разі зменшення обсягу використаного
природного газу порівняно з
встановленим у попередньому році (V2 < V1),
різниця у вартості газу залишається на
особовому рахунку споживача і
зараховується в рахунок майбутніх
платежів. Розрахунок вартості у цьому
разі здійснюється за формулою Вгп = (Ц1 х
V2) - (Ц2 х V2).

Такий перерахунок здійснюється до 1
лютого поточного року.

Роздрібні ціни на природний газ ,що
використовується для потреб населення,
встановлені Постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 13 липня 2010 року N 812 ,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 13 липня 2010 р. за N 507/17802 «Про
затвердження Роздрібних цін на
природний газ, що використовується для
потреб населення, Міжнародного
дитячого центру "Артек" і Українського
дитячого центру "Молода гвардія"».
Відповідно до якої визначено
диференційований підхід до визначення
ціни природного газу в залежності від
річного обсягу його споживання :

1) за умови, що обсяг споживання
природного газу не перевищує 2500 м3 на
рік, за наявності газових лічильників -
72,54коп. за 1 м3 газу;

2) за умови, що обсяг споживання
природного газу не перевищує 6000 м3 на
рік, за наявності газових лічильників -
109,80коп. за 1 м3 газу ;

3) за умови, що обсяг споживання
природного газу не перевищує 12000 м3 на
рік, за наявності газових лічильників -
224,82коп. за 1 м3 газу.

Судом встановлено, і ця обставина була
визнана сторонами по справі, що
споживач ОСОБА_6 здійснював оплату за
спожитий газ згідно показань
лічильника газу , внесених ним до
розрахункової книжки /а.с.73-76/. Але в
період з 10 червня по 28 вересня 2011 року
облік газу лічильником не
здійснювався, оскільки 10 червня 2011 року
працівниками позивача даний прилад
обліку був знятий на повірку .При цьому
у зв'язку з тим, що знятий лічильник не
відповідав проектним вимогам - ОСОБА_6
був придбаний новий лічильник та
переданий позивачу , встановлення
якого було здійснено 28 вересня 2011 року
/а.с.31/.

Відповідно до п.16-1 «Правил надання
населенню послуг з газопостачання» ,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 (
у редакції на час спірних
правовідносин) періодична повірка
лічильників газу, їх технічне
обслуговування та пов'язаний з такою
повіркою ремонт (у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж)
здійснюються за рахунок
газорозподільного підприємства.

На період зняття лічильника газу для
проведення його
періодичної/позачергової повірки та
ремонту, пов'язаного з такою повіркою,
або для проведення ремонту за заявою
споживача газорозподільне
підприємство встановлює лічильники
газу з обмінного фонду. У разі коли
замість тимчасово вилученого
лічильника неможливо встановити інший,
розрахунки із споживачем здійснюються
залежно від середньомісячного обсягу
споживання природного газу за
аналогічний період (опалювальний або
міжопалювальний) попереднього року або
фактичний період споживання
(опалювальний або міжопалювальний),
якщо він становить менш як шість
місяців.

У разі справності лічильника газу
після проведення його повірки або
ремонту газорозподільне підприємство
зобов'язане встановити його протягом
двох місяців з моменту зняття.

Згідно даних про оплату, що містяться у
виписці з особового рахунку ОСОБА_6
НОМЕР_1 /а.с.8/ наданої позивачем ,
відповідачу було нараховано за
спожитий газ:

- у січні 2011р.- за 900м3 згідно показників
лічильника - оплачено 886,6грн. ;

- у лютому 2011 року 1000 м3 згідно
показників лічильника - оплачено
1201,20грн;

- у березні 2011 року 700 м3 згідно
показників лічильника - оплачено
998,80грн.;

- у травні 2011 року 690 м3 згідно
показників лічильника - оплачено 0 грн.;

- у червні 2011 року 999 м3 згідно
показників лічильника та 35м3 без
лічильника (згідно норми споживання) -
оплачено 998,80грн.;

- у липні 50 м3 без лічильника ( згідно
норми споживання) - оплачено 0грн. ;

- у серпні 50 м3 без лічильника ( згідно
норми споживання) - оплачено 0грн.;

- у вересні 50 м3 без лічильника ( згідно
норми споживання) - оплачено 0грн.;

- у жовтні 2010 року 265 м3 згідно
показників лічильника - оплачено
99,41грн.;

- у листопаді 2011 року 800м3 згідно
показників лічильника - оплачено
768,6грн.;

- у грудні 2011 року - 900 м3 згідно
показників лічильника - оплачено
768,6грн.

Всього за даними позивача ОСОБА_6 було
спожито протягом січня-грудня 2011 року
природного газу в об'ємі 6174м3. З яких :
5989м3 природного газу - згідно
показників лічильника та 185м3 -
кількість газу спожитого в період ,
коли лічильник був знятий на повірку,
яка була визначена позивачем, виходячи
з середньомісячного обсягу споживання
природного газу за аналогічний період
попереднього року , але не оплачена
відповідачем.

З наданих стороною відповідача даних з
розрахункової книжки по оплаті за
природний газ, ОСОБА_6 протягом 2011-го
року плата вносилася наступним
чином:

- 1201,2грн. за спожиті 1092м3 в січні 2011
року;

- 948,8грн. за спожиті 908м3 в лютому 2011
року;

- 2420грн. за спожиті 2200м3 протягом
березня-травня 2011 року;

- 99,41грн. за спожиті 89м3 протягом
червня-вересня 2011 року;

- 290,97грн. за спожиті 265м3 у жовтні
2011 року;

- 768,6грн. за спожиті 700м3 в листопаді
2011 року;

- 807,03грн. за спожиті 735м3 в грудні 2011
року.

Таким чином з матеріалів справи
вбачається , і це визнає позивач і
відповідач, що згідно показань
лічильників, які використовувалися для
обліку газу , спожитого ОСОБА_6,
останнім було спожито протягом періоду
з 01 січня по 31 грудня 2011 року - 5989м3
природного газу , за який ним було
сплачено 6536,01грн. за тарифом 1,098грн. за
1м3, який застосовується при нормах
споживання природного газу до 6000м3
включно.

А за газ, який відповідач споживав
протягом періоду часу, коли був
лічильник газу знятий ( з 10 червня по 28
вересня 2011 року) , - ОСОБА_6 оплату
взагалі не здійснював, чого не
заперечує і сам відповідач. Як не
заперечує сторона відповідача і
проведений позивачем розрахунок
середнього об'єму споживання газу без
лічильника , який був визначений ПАТ
«Уманьгаз», виходячи з середнього
об'єму споживання газу за попередній
рік, оскільки представник ОСОБА_6 під
час апеляційного розгляду визнав
вказані вище розрахунки.

При цьому посилання ОСОБА_6 на ту
обставину, що здійснені ПАТ «Уманьгаз»
нарахування йому оплати за вищим
тарифом є безпідставні, оскільки ПАТ
«Уманьгаз» порушило строки , які
визначені Правилами надання населенню
послуг з газопостачання , для установки
лічильника після його повірки та ,
враховуючи, що він протягом періоду,
коли був відсутній лічильник газом не
користувався, - не відповідають наданим
сторонами доказам та суперечать нормам
матеріального права, що регулюють дані
правовідносини.

Оскільки зняття лічильника ПАТ
«Уманьгаз» на повірку було здійснено
на законних підставах. А враховуючи , що
встановлений відповідачем у 2001 році
лічильник «Арсенал» РЛ-6, заводський №
112807, 02.2001 року випуску не відповідав
вимогам проектної документації , то ,
відповідно, на законних підставах ПАТ
«Уманьгаз» зобов'язало його придбати
новий лічильник , який би відповідав
вимогам проекту.

Також , здійснюючи нарахування за
спожитий газ в період, коли лічильник
газу у будинку ОСОБА_6 був відсутній , по
середньому показнику за даними про
споживання газу минулого року , - ПАТ
«Уманьгаз» діяло у відповідності з
умовами договору та п.16-1 «Правил
надання населенню послуг з
газопостачання» , затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09.12.1999 року № 2246. , а тому цими діями
прав відповідача не порушувало.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_6
користувався послугами позивача
протягом періоду, коли був знятий
лічильник, він оплати за спожитий газ
взагалі не здійснював, чим порушив
взяті на себе зобов'язання за Договором
по вчасній оплаті за спожитий газ.

При цьому ОСОБА_6 не надав доказів, що
він звертався до ПАТ «Уманьгаз» з
письмовою заявою про те, що він та члени
його сім'ї будуть тимчасово відсутні в
газифікованому будинку в літній (
неопалювальний період) , не зважаючи на
те, що її подання на адресу позивача
передбачено п.п. 9 п. 27 Договору № 23918/07
від 22 березня 2007 року. Тому його
посилання на ту обставину, що він та
члени його сім'ї газ у вказаний період
не споживали - є безпідставні та не
доводяться належними доказами.

Як не було ним надано доказів і про
наявність претензій до позивача щодо
якісних показників газу, які б давали
підставу для перерахунку об'ємів його
споживання протягом року, про що він
також вказував й своїх запереченнях.

ОСОБА_6 здійснював оплату згідно даних,
які ним самим вносилися до
розрахункової книжки, а позивач
приймав ці кошти відповідно до даних,
вказаних відповідачем, здійснюючи
коригування і перерахунок виплат
відповідно до реально спожитого газу ,
після проведення перевірок
показників лічильника з даними про
споживання газу, які надавались
Споживачем.

За даними лічильників ОСОБА_6 спожив
протягом 2011 року 5989м3 газу, тобто на 11м3
менше ніж допускається при
застосуванні тарифу по ціні 109,80коп. за 1
м3 газу. Відповідно , споживання ним
природного газу без лічильника лише
за неповний червень місяць в об'ємі
35м3, які були визначені позивачем по
середнім показникам 2010 року, саме по
собі спричинило перевищення
споживання ним газу в об'ємі понад 6000м3.
Тому час затримки з встановленням
лічильника об'єктивно не вплинув на
обсяг спожитого відповідачем газу
понад норму в 6000м3. А сам факт затримки
з встановленням нового лічильника не
звільняє відповідача від обов'язку
сплачувати за спожитий газ , чого
останній не здійснив та свідомо
ухилився від оплати за газ протягом
періоду з 10 червня по 28 вересня 2011 року ,
про що свідчать надані ним же
квитанції.

Тому , за таких обставин , висновки суду
першої інстанції про недоведеність
вимог позивача в частині об'єму
спожитого ОСОБА_6 газу понад 6000м3 та
щодо безпідставності здійсненого
позивачем нарахування за 185м3 газу
спожитого відповідачем без лічильника
та проведеного ним перерахунку по
цінам , які застосовуються при
споживанні газу більше 6000м3- є
помилковими.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; 2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Тому, враховуючи неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та допущену
невідповідність висновків суду
обставинам справи , колегія суддів
приходить до висновку про скасування
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог ПАТ
«Уманьгаз».

Відповідно, враховуючи, що ОСОБА_6 було
спожито протягом січня-грудня 2011 року
природного газу в об'ємі 6174м3 , то він ,
як споживач, перевищив у 2011 році ,
передбачені Постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 13 липня 2010 року N 812 ,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 13 липня 2010 р. за N 507/17802 «Про
затвердження Роздрібних цін на
природний газ, що використовується для
потреб населення, Міжнародного
дитячого центру "Артек" і Українського
дитячого центру "Молода гвардія"» -
об'єм газу 6000 м3 на рік, при дотриманні
якого застосовується під час
обрахунків ціна 109,80коп. за 1 м3 газу . У
зв'язку з чим він за спожитий газ
протягом 2011 року мав би сплатити по
ціні 224,84 коп. за 1м3, враховуючи, що обсяг
його річного споживання становив в
межах від 6000 до 12000 1 м3 газу за рік.

Тому позивач , керуючись вимогами
пункту 10 «Правил надання населенню
послуг з газопостачання» ,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246,
правомірно здійснив перерахунок
оплати вартості використаного
природного газу вже по ціні 224,84 коп. за
1м3 та донарахував відповідачу до
сплати 7101 грн. 34 коп. , які ОСОБА_6 в
порушення умов Договору та пункту 10
«Правил надання населенню послуг з
газопостачання» , затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09.12.1999 року № 2246 , добровільно
відмовився сплатити. У зв'язку з чим цю
суму донарахованих коштів по
перерахунку тарифів за газ за 2011 рік
належить стягнути з відповідача на
користь позивача, задовольнивши позов
в повному обсязі.

Відповідно до норм ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. Тому, враховуючи, що позов
підлягає до задоволення, з ОСОБА_6
належить стягнути , сплачені позивачем
229,40грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309,314,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Уманьгаз» -
задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 05 грудня
2013 року по цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Уманьгаз» до ОСОБА_6 про стягнення
боргу - скасувати .

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Уманьгаз» до
ОСОБА_6 про стягнення боргу -
задовольнити, стягнути з ОСОБА_6 на
користь публічного акціонерного
товариства «Уманьгаз» 7101грн. 34коп.
боргу по перерахунку тарифів за газ за
2011 рік.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
публічного акціонерного товариства
«Уманьгаз» 229грн. 40коп. сплаченого
судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення ,
однак може бути оскаржене в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :