Справа № 274/7158/13-ц
провадження № 2/0274/1676/13
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області в складі:
головуючого - судді Замеги О.В., при
секретарі Павлюк - Жук А.В., розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації місця проживання,-
Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою про визнання
відповідача, таким, що втратив право на
користування житлом, а саме: квартирою
АДРЕСА_1, та зняття його з реєстрації
місця проживання за вказаною адресою.
Мотивуючи тим, зі ОСОБА_2 перебувала в
зареєстрованому шлюбі, який на даний
час розірваний рішенням
Бердичівського міськрайонного суду. З
липня 2010 року проживають окремо. Вона,
відповідач та їх донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали у належній їм на
праві власності (кожному по 1/2 частині)
квартирі АДРЕСА_1. 18.03.2011 року вона
уклала шлюб з ОСОБА_4, і в них народилися
діти: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Всі вони
проживають постійно однією сім'єю, та
зареєстровані в даній квартирі. 06.10. 2011
року згідно договору про припинення
права на аліменти на дитину відповідач
відчужив на користь доньки ОСОБА_3
належну їй на праві власності 1/2
частину квартири АДРЕСА_1. Але, як
колишній член сім'ї, та як колишній
власник він залишився зареєстрованим
за вказаною адресою. Речей відповідача
не залишилося, в квартирі він не
проживає з липня 2010 року. Членом сім'ї
відповідач перестав бути ще з липня 2010
року. Реєстрація відповідача за
адресою належної їй та її донці ОСОБА_3
квартири перешкоджає їм у здійсненні
нами права користування та
розпорядження квартирою.
В судове засідання позивачка не
з"явилася, надала суду заяву про
розгляд справи в її відсутності,
позовні вимоги підтримує.
В судове засідання відповідач не
з"явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК
В зв"язку з неявкою в судове
засідання сторін розгляд справи
проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
За згодою позивачки суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

З"ясувавши обставини справи, на
засадах змагальності, як того вимагає
ст. 10 ЦПК України та у відповідності з
ч.1 ст.60 ЦПК України, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено,
що сторони перебували шлюбі, який
розірвано 29.09.2010 року, що
підтверджується рішенням суду(а.с.6).

Від шлюбу у них народилася дочка
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про народження( а.с.7).

З липня 2010 року вони проживають
окремо, даний факт сторони не
оспорюють.

Позивачці і відповідачу належало на
праві власності по 1/2 частині квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
договору купівлі - продажу від 24.06.2004
року, та витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно( а.с.11-12).

18.03.2011 року ОСОБА_1 уклала шлюб з
ОСОБА_4, і в них народилися діти: син
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб( а.с.8).

ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 проживають постійно однією
сім'єю, та зареєстровані в даній
квартирі, що підтверджується довідкою
Великоп"ятигірської сільської ради від
12.2013 року № 691( а.с.10).

06.10. 2011 року згідно до договору
про припинення права на аліменти на
дитину відповідач відчужив на користь
доньки ОСОБА_3 належну йому на праві
власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_1,
що підтверджується договором про
припинення права на аліменти на дитину,
та витягом про реєстрацію в Держаному
реєстрі правочинів( а.с.13 -14).

Відповідно до частин першої п. 1 ст.
346 Цивільного Кодексу України( далі ЦК
України), право власності припиняється
у разі відчуження власником свого
майна.

У зв'язку з вказаним договором
припинилися право власності
відповідача на належну йому частину
квартири, а значить припинилися право
користування, володіння та
розпорядження цим майном, але
відповідач цього факту не визнає.

ОСОБА_2 в квартирі не проживає з
липня 2010 року, що підтверджується актом
про обстеження сім"ї ОСОБА_1( а.с.9).

Але, як колишній член сім'ї та як
колишній власник відповідач залишився
зареєстрованим за вказаною адресою, що
підтверджується довідкою
Великоп"ятигірської сільської ради від
12.2013 року № 691( а.с.10).

У відповідності до частини
другої ст. 405 Цивільного Кодексу
України, член сім"ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім"ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше встановлено домовленістю між
ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні відповідач
не надав доказів щодо поважних причин
відсутності ним в даному будинку, а
також про наявність домовленості між
ним та власниками спірної квартири.

А тому суд вважає, що оскільки
відповідач без поважних причин був
відсутній більше одного року, то він
втратив право на користування житлом,
яке належить позивачці і її
неповнолітній дочці, інтереси якої,
також представляє позивачка, оскільки
є її законним представником, а тому
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про
зняття відповідача з реєстрації, то на
думку суду вони задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 3, 7, 10, 11
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання фізичної
особи може бути проведено органом з
питань реєстрації на підставі рішення
суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням.
Таким чином, рішення суду про визнання
відповідачів таким, що втратили право
на користування жилим приміщенням,
само по собі є підставою для зняття їх з
реєстрації органом з питань
реєстрації, а тому додаткового
вирішення не потребує.

У відповідності до ст. 88 ЦПК
України, стягнути з ОСОБА_2 на користь
позивачки витрати на правову допомогу
в розмірі 350 гривень, та судовий збір в
розмірі 229 грн.40 коп., понесення яких
підтверджено документально( а.с.1, 16).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214 - 215,
224-226 ЦПК України, ст.ст. 346, 405 Цивільного
Кодексу України, ст.ст. 7, 11 Закону „Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати на правову допомогу в розмірі
350 гривень, та судовий збір в розмірі 229
грн.40 коп.,

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в 10
-денний строк з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії даного рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив,
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуючий: