АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/371/14 р.
Справа № 628/1588/13-ц
Головуючий 1 інстанції Сєлютіна Н.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової
А.І., Коровіна С.Г.,

при секретарі - Огарьовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Комунального підприємства
«Харківський обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» на рішення Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 30 жовтня 2013 року по справі
за позовом Комунального підприємства
«Харківський обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості по кредиту,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року КП «Харківський
обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по
кредиту.

В обгрунтування позову вказав, що
21.10.1999 року з відповідачем було
укладено договір про надання
довгострокового кредиту на
будівництво житлового будинку на суму
1623,91 грн. на строк 12 років. Кошти
отримані ОСОБА_3 у вигляді будівельних
матеріалів, проте повністю договір не
виконано - станом на 22.04.2013 року він
повернув тіло кредиту в розмірі 591,30
грн.

Просив суд стягнути з відповідача
заборгованість по кредиту у сумі 1032,61
грн., відсотки за користування кредитом
у сумі 383,76 грн., пеню за прострочення
повернення кредиту в розмірі 1503,88 грн.,
а також витрати по сплаті судового
збору у розмірі 229,40 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав та
просив суд застосувати позовну
давність.

Рішенням Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 30 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КП
«Харківський обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги фонду в
повному обсязі. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
додатковою угодою до договору не було
змінено позовну давність - до повного
виконання договору.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, що
з'явилися, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення районного
суду у відповідності до ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, знаходить апеляційну
скаргу не підлягаючою задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у позові суд першої
інстанції виходив з того, що КП
«Харківський обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» пропустив строк для звернення
до суду з позовом.

Судова колегія апеляційного суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
та обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги та
заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Встановлено, що 21.10.1999 року між КП
«Харківський обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» та ОСОБА_3 було укладено
договір №0051/1999 про надання
довгострокового кредиту на
будівництво житлового будинку на суму 9
тис. грн. на строк 12 років, які
позичальник зобов'язався повернути до
05.10.2010 року великою рогатою худобою
живою вагою 7170 кг. Кошти надавалися для
закінчення будівництва житлового
будинку з надвірними будівлями за
адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 7 - 8 ).

26.11.1999 року згідно вказаного договору
ОСОБА_3 було одержано по видатковій
накладній №168 будівельні матеріали на
суму 1178,28 грн. та 24.12.1999 року по
видатковій накладній № 203 одержано
будматеріали на суму 445,63 грн. ( а.с. 14 - 15
).

13.11.2001 року між сторонами укладено
угоду №1 про доповнення договору
№0051/1999 від 21.10.1999 року, згідно з яким
змінено строк повернення кредиту з 12
років до 5 років ( 05.10.2003 року ) та
зазначено, що повернення кредиту може
здійснюватися як сільгосппродукцією,
так і грошовими коштами ( а.с. 9 ).

Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. ст. 252, 257, 258, 261 ЦК
України строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки, позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені). За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

З матеріалів справи вбачається, що
кінцевим строком сплати кредиту та
відповідних виплат за кредитним
договором є 05.10.2003 року. Отже, фінансова
установа мала право пред'являти вимоги
до позичальника протягом трьох років.
Проте, КП звернулося до суду з вимогами
до ОСОБА_3 лише у квітні 2013 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що на вимоги державних організацій
про повернення державного майна з
незаконного володіння колгоспів та
інших кооперативних та інших
громадських організацій або громадян у
відповідності з ст. 83 ЦК Української
РСР ( 1963 року ), не поширюється позовна
давність судовою колегією не
приймаються.

Кошти надавалися фондом
позичальнику на підставі договору і
вважати, що до виниклих правовідносин
мають бути застосовані вимоги ст. 83 ЦК
Української РСР не можна.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Доводи, викладені КП «Харківський
обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» в апеляційній скарзі висновок
суду першої інстанції не спростовують
та не дають підстав для скасування чи
зміни ухваленого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,
317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Харківський обласний
фонд підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі» -
відхилити.

Рішення Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області від 30 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді