Справа № 121/8561/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 року Ялтинський міський
суд Автономної Республіки Крим у
складі: головуючого судді Леонова А.А.,
при секретарі Худяковій В.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Ялта
цивільну справу за позовом заступника
прокурора м. Ялта до Фороської селищної
ради, ОСОБА_1 про визнання недійсними
рішення та свідоцтва про право
власності на земельну ділянку,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора м. Ялта АР Крим,
звернувся до Ялтинського міського суду
з позовною заявою до відповідачів в
якій просив визнати недійсним рішення
Фороської селищної ради №07 від 22.02.2013
року "Про затвердження ОСОБА_1 проекту
землеустрою з відведення земельної
ділянки площею 0,0174 га та наданні
безоплатно у власність, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в АДРЕСА_1; визнати
недійсним свідоцтво про право
власності на земельну ділянку серії
2661688 від 19.04.2013 року, виданого ОСОБА_1. В
подальшому прокурор збільшив свої
вимоги та також просив зобов'язати
ОСОБА_1 повернути земельну ділянку
площею 0,0174 га, кадастровий №
:01:001:0141, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом складання акту
прийому-передачі земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
рішення Фороської селищної ради, яким
був затверджений ОСОБА_1 проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0174 га з передачі її
безоплатно у власність для будівництва
та обслуговування індивідуального
житлового будинку, господарських
будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1,
земельна ділянка на землях Фороської
селищної ради, прийнято з порушенням
вимог чинного законодавства, так як
спірна земельна ділянка ОСОБА_1,
детальні плани території або плани
зонування території відсутні. У зв'язку
з чим, оскаржуване рішення підлягає
визнанню недійсним. Оскільки прийнятим
з порушенням норм чинного
законодавство України є рішення
суб'єкта владних повноважень, на
підставі якого передана відповідачу у
власність земельна ділянка, то
незаконно виданим є і свідоцтво про
право власності на земельну ділянку,
який також підлягає визнанню
недійсним.

Прокурор у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі з
викладених у позовній заяві підстав.

Представник Фороської селищної ради в
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечував, просив в їх
задоволенні відмовити. Надав суду
заяву в.о. Фороського селищного голови
від 25.01.2014 року, згідно якої повідомлено
суд про те, що Фороською селищною радою
не був затверджений Генеральний план
забудови території або план зонування
території.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судовому засіданні пояснила, що
значних порушень законодавства під час
прийняття оспорюваного рішення, які б
вплинули на його законність допущено
не було. Вважала рішення законним. В
задоволенні позову прокурора просила
відмовити.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Фороської селищної ради 38-ї сесії 06-го
скликання від 22 лютого 2013 року №07
ОСОБА_1 затверджений проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0174 га з передачі її
безоплатно у власність для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_1, земельна ділянка на землях
Фороської селищної ради та передано
відповідачу у власність зазначену
земельну ділянку (а.с. 4).

На підставі вказаного рішення 19 квітня
2013 року ОСОБА_1 отримано свідоцтво про
право власності індексний номер 2661688
від 19.04.2013 року на земельну ділянку
площею 0,0174 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_1 кадастровий номер: :01:001:0141
(а.с. 5).

Відповідно до ст. 25, п.п. 34, 42 ч.1 ст. 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" сільські,
селищні, міські ради правомочні
розглядати і вирішувати питання,
віднесені Конституцією України, цим та
іншими законами до їх відання; виключно
на пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської Ради вирішуються
питання: регулювання земельних
відносин; затвердження в установленому
порядку місцевих містобудівних
програм, генеральних планів забудови
відповідних населених пунктів, іншої
містобудівної документації.

Згідно із ст. 12 Земельного Кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить: розпорядження
землями територіальної громади;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян відповідного до цього
кодексу; вирішення інших питань у
галузі земельних відносин відповідно
до закону.

На підставі ч.ч. 1, 2, 5 статті 20
Земельного Кодексу України віднесення
земель до тієї чи іншої категорії
здійснюється на підставі рішень
органів державної влади, Верховної
Ради Автономної Республіки Крим, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
та органів місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень. Зміна
цільового призначення земельних
ділянок здійснюється за проектами
землеустрою щодо їх відведення. Зміна
цільового призначення земельних
ділянок державної або комунальної
власності провадиться Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та передачу цих
ділянок у власність або надання у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. Види використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель (крім земель
сільськогосподарського призначення та
земель оборони) визначаються її
власником або користувачем самостійно
в межах вимог, встановлених законом до
використання земель цієї категорії, з
урахуванням містобудівної
документації та документації із
землеустрою.

У відповідності із ст.ст. 38, 39
Земельного Кодексу України до земель
житлової та громадської забудови
належать земельні ділянки в межах
населених пунктів, які
використовуються для розміщення
житлової забудови, громадських
будівель і споруд, інших об'єктів
загального користування. Використання
земель житлової та громадської
забудови здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм.

Як вбачається з листа в.о. Фороського
селищного голови від 25.01.2014 року вих. №
163/02-12 наданого суду представником
Фороської селищної ради , Фороською
селищною радою не був затверджений
Генеральний план забудови території
або план зонування території.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
планування і забудова територій -
діяльність державних органів, органів
місцевого самоврядування, юридичних та
фізичних осіб, яка передбачає:
розроблення містобудівної та
проектної документації, будівництво
об'єктів.

Відповідно до ст. 1 зазначеного закону
містобудівна документація -
затверджені текстові та графічні
матеріали з питань регулювання
планування, забудови та іншого
використання територій.

На підставі ст. 24 ч. 2 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
забудова земельної ділянки
здійснюється в межах її цільового
призначення, встановленого відповідно
до законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" у разі відсутності плану
зонування або детального плану
території, затвердженого відповідно до
вимог цього Закону, передача (надання)
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності у власність
чи користування фізичним та юридичним
особам для містобудівних потреб
забороняється.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
об'єктами містобудування на місцевому
рівні є планувальна організація
території населеного пункту, його
частини (групи земельних ділянок) зі
спільною планувальною структурою,
об'ємно-просторовим рішенням,
інженерно-транспортною
інфраструктурою, комплексом об'єктів
будівництва, що визначаються
відповідно до: у населених пунктах - меж
населених пунктів, їх функціональних
зон (сельбищної, промислової тощо),
житлових районів, мікрорайонів
(кварталів), приміських зон відповідно
до містобудівної документації на
місцевому рівні;за межами населених
пунктів - меж приміських зон, а також
функціональних зон відповідно до
містобудівної документації на
регіональному рівні.

У відповідності із ст. 25 зазначеного
закону режим забудови територій,
визначених для містобудівних потреб,
встановлюється у генеральних планах
населених пунктів, планах зонування та
детальних планах територій. Режим
забудови територій, визначених для
містобудівних потреб, обов'язковий для
врахування під час розроблення
землевпорядної документації.

Стаття 17 Закону України "Про основи
містобудування" передбачає, що
містобудівна документація -
затверджені текстові і графічні
матеріали, якими регулюється
планування, забудова та інше
використання територій. Містобудівна
документація є основою для: вирішення
питань раціонального використання
територій, регулювання розселення;
підготовки обґрунтованих пропозицій
щодо встановлення та зміни меж
населених пунктів; підготовки вихідних
даних для розробки землевпорядної
документації; вирішення питань щодо
розташування та проектування нового
будівництва, здійснення реконструкції,
реставрації, капітального ремонту
об'єктів містобудування та
упорядкування територій; вирішення
питань щодо вилучення (викупу),
передачі (надання) земельних ділянок у
власність чи користування громадян та
юридичних осіб.

Розробка містобудівної документації
здійснюється проектними
організаціями, іншими юридичними
особами, які мають ліцензії на
виконання відповідних робіт, що
видаються в порядку, встановленому
законодавством.

Згідно із ст. 18 вказаного закону
реалізація містобудівної документації
полягає у впровадженні рішень
відповідних органів державної влади,
органів влади Автономної Республіки
Крим та органів місцевого
самоврядування при плануванні
відповідних територій, комплексній
забудові та реконструкції населених
пунктів, проектуванні та будівництві
об'єктів житлово-цивільного і
виробничого призначення, систем
транспортного та інженерного
забезпечення, впорядкуванні і
благоустрої територій.

На підставі ст. 20 Закону України "Про
основи містобудування" регулювання
земельних відносин у містобудуванні
здійснюється відповідно до земельного
законодавства.

У відповідності із ст. 21 зазначеного
закону визначення територій для
містобудівних потреб здійснюється
відповідно до затвердженої
містобудівної документації з
урахуванням планів
земельно-господарського устрою.
Визначення територій для
містобудівних потреб здійснюються за
погодженням уповноважених органів з
питань містобудування та архітектури.

З врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
прокурора.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст.19, 58, 144 Конституції України, ст. ст.
6, 10, 60, 88, 212 -215 ЦПК України, ст.ст.12,20,38,39,
116, 118, 121, 186, п.12 розділу X "Перехідні
положення" ЗК України, ст.319 ЦК України,
ст. 25, 26, 46, 59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", ст. 17,18,20
Закону України "Про основи
містобудування", ст.1,2,4,24,25 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги заступника
прокурора м. Ялта до Фороської селищної
ради, ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсним рішення
Фороської селищної ради №07 від 22.02.2013
року "Про затвердження ОСОБА_1 проекту
землеустрою з відведення земельної
ділянки площею 0,0174 га та наданні їй
безоплатно у власність, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в АДРЕСА_1

Визнати недійсним свідоцтво про
право власності на земельну ділянку
серії 2661688 від 19.04.2013 року, виданого
ОСОБА_1.

Зобов'язати ОСОБА_1 повернути
земельну ділянку площею 0,0174 га,
кадастровий № :01:001:0141,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
складання акту прийому-передачі
земельної ділянки.

В порядку розподілу судових витрат,
стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 3 555 (три тисячі п'ятсот
п'ятдесят п'ять) гривень 70 копійки в
дохід держави (отримувач платежу: УК у
м. Ялта/м. Ялта АРК/ 22030001, назва
установи банку: Головне управління
Державної казначейської служби
України в АРК (ГУ ДКСУ в АРК), м.
Сімферополь, р/рахунок отримувача:
0039, код отримувача: 38027563, МФО
банку: 824026, вид платежу: судовий збір).

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд протягом десяти
днів з дня його проголошення в порядку,
встановленому ст. ст. 294-296 Цивільного
процесуального кодексу України.

Суддя:
А.А.Леонов