У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М.,
Ступак О.В.,

Кафідової О.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа: Жовтневий РВ КМУ
УМВС України в Дніпропетровській
області про визнання осіб такими, що
втратили право на користування житлом,
зняття з реєстраційного обліку та
виселення, за касаційною скаргою
ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_3 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 01 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 15 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що він є власником квартири
АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі
зареєстровані його колишня дружина
ОСОБА_4 та її донька ОСОБА_5

Вказуючи, що відповідачі припинили з
ним сімейні відносини та з січня 2012
року ОСОБА_4 вибула зі спірної житлової
площі на інше постійне місце
проживання, а в квартирі залишилась
проживати лише її донька ОСОБА_5,
позивач просив визнати ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 такими, що втратили право
користування жилим приміщенням -
зазначеною квартирою, знявши їх з
реєстраційного обліку та виселивши
ОСОБА_5 зі спірної житлової площі.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 01 квітня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2013 року, в задоволенні позову
було відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в
інтересах ОСОБА_3 просить скасувати
ухвалені судові рішення та справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
безпідставності позовних вимог.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є
власником квартири АДРЕСА_1.

13.08.1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
зареєстровано шлюб. Після укладення
шлюбу ОСОБА_3 зареєстрував в зазначеній
квартирі свою дружину ОСОБА_4 та її
доньку - ОСОБА_5

Відповідно до п.п. 11,12 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі» у мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. Встановлюючи наявність
або відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (частина четверта статті 60
ЦПК).

У мотивувальній частині кожного
рішення має бути наведено також
посилання на закон та інші
нормативно-правові акти матеріального
права (назва, стаття, її частина, абзац,
пункт, підпункт закону), у відповідних
випадках - на норми Конституції
України, на підставі яких визначено
права та обов'язки сторін у спірних
правовідносинах, на статті 10, 11, 60, 212 та
214 ЦПК (статті 224-226 ЦПК - при ухваленні
заочного рішення) й інші норми
процесуального права, керуючись якими
суд установив обставини справи, права
та обов'язки сторін.

Зміст ухвали суду апеляційної
інстанції визначений ст. 315 ЦПК України,
в якій, зокрема, зазначаються:
узагальнені доводи та заперечення
осіб, які беруть участь у справі;
встановлені судом першої інстанції
обставини; мотиви, з яких апеляційний
суд виходив при постановленні ухвали, і
положення закону, яким він керувався; у
разі відхилення апеляційної скарги
зазначаються мотиви її відхилення.

Таким чином, в судовій ухвалі
апеляційний суд зобов'язаний дати
відповіді на всі доводи апеляційної
скарги, в іншому разі буде порушено
вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду в
такому його елементі як мотивування
судового рішення судом, який має право
за певних обставин на дослідження
нових доказів та переоцінку доказів.

Згідно зі ст. 313 ЦПК України апеляційний
суд ухвалює рішення та постановляє
ухвалу за правилами статті 19 і глави 7
розділу III цього Кодексу з винятками і
доповненнями, зазначеними у статтях
314-316 цього Кодексу.

Ухвала суду апеляційної інстанції має
складатися зокрема з описової частини
із зазначенням: короткого змісту вимог
апеляційної скарги і судового рішення
суду першої інстанції; узагальнених
доводів особи, яка подала апеляційну
скаргу; узагальнених доводів та
заперечень інших осіб, які беруть
участь у справі, встановлених судом
першої інстанції обставин; та
мотивувальної частини із зазначенням
мотивів, з яких апеляційний суд
виходив при постановленні ухвали, і
положення закону, яким він керувався.

Зазначеним вимогам ухвала
апеляційного суду не відповідає.

З урахуванням викладеного, ухвала
апеляційного суду з підстав
передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України
підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в
інтересах ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2013 року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
В.М. Коротун

О.В. Кафідова

О.В. Ступак

С.П. Штелик