Провадження № 2/200/3659/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2013 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді
Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Данильченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, третя
особа - Сьома дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилається на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, вона є
її донькою. При житті 07.11.2008 року ОСОБА_3
склала заповіт, яким усе належне їй
майно, де б воно не знаходилось та з
чого б воно не складалось, майнові
права та обов'язки, які належали на час
посвідчення заповіту, а також ті
майнові права та обов'язки, які
належатимуть на день смерті,
заповідала їй - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після смерті матері вона звернулась до
нотаріальної контори з заявою для
оформлення права власності на спадкове
майно, їй нотаріусом було відмовлено у
видачі свідоцтва про право власності в
зв'язку з відсутністю зареєстрованого
належним чином права власності на
частки спірної земельної ділянки.

Позивач також посилається на те, що при
житті ОСОБА_3 отримала: свідоцтво про
право власності, видане Сьомою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою 29.05.2012 року за
реєстром №4-813, на ? частку земельної
ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1, на
ім'я ОСОБА_3; свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане Сьомою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою 29.05.2012 року за
реєстром №4-816, на 1/12 частку земельної
ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1, на
ім'я ОСОБА_3 При житті ОСОБА_3 не встигла
провести державної реєстрації права
власності на майно згідно зазначених
свідоцтв у зв'язку з похилим віком,
поганим станом здоров»я та скорою
смертю.

Позивач просить визнати за нею право
власності в порядку спадкування за
заповітом ВМА №735430 від 07.11.2008 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за
реєстром №4-293, на 7/12 часток земельної
ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1,
після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача
Дніпропетровської міської ради в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, посилаючись на їх
необґрунтованість.

Представник третьої особи Сьомої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду листа з
проханням розглянути справу у його
відсутність.

Вислухавши осіб, які з»явилися,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заявлені позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

У відповідності до ст.1216 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов»язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. До складу спадщини
згідно до ст.1218 ЦК України входять усі
права та обов»язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

У відповідності до ст.1223 цього
Кодексу право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови у її прийняття спадкоємцями за
заповітом, а також у разі не охоплення
заповітом усієї спадщини право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно до ст. 41 Конституції
України право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, і
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін, при
цьому кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_3 є матір'ю позивачки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, а/з 5237.

07.11.2008 року ОСОБА_3 склала заповіт,
посвідчений Сьомою дніпропетровською
державною нотаріальною конторою 07.11.2008
року, яким усе належне їй майно, де б
воно не знаходилось та з чого б воно не
складалось, майнові права та обов'язки,
які належали на час посвідчення
заповіту, а також ті майнові права та
обов'язки, які належатимуть на день
смерті, заповідала доньці ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На час розгляду цієї
справи заповіт є чинним.

Відповідно до матеріалів справи,
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
на спадщину від 29.05.2012 року на праві
власності належало 1/12 частина
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1; на
підставі свідоцтва про власність від
29.05.2012 року ОСОБА_3 належало на праві
власності ? частина вказаного
домоволодіння.

Судом встановлено, що відповідно до
Державного Акту на право приватної
власності на земельну ділянку від
24.01.2005 року земельна ділянка, площею 0,0475
га, належала батьку позивачки ОСОБА_5,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_3.

Також судом встановлено, що за життя
ОСОБА_3 отримала: Свідоцтво про право
власності, видане Сьомою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою 29.05.2012 року за
реєстром №4-813, на ? частку земельної
ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1; а
також свідоцтво про право на спадщину
за законом, видане Сьомою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою 29.05.2012 року за
реєстром №4-816, за яким вона успадкувала
1/12 частку земельної ділянки, що
знаходиться в АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_5

Разом з цим, ОСОБА_3 не встигла
здійснити державну реєстрацію за
собою права власності на зазначене
нерухоме майно згідно зазначених
свідоцтв у зв'язку з похилим віком,
поганим станом та з настанням її
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року через майже
три місяці після отримання вказаних
свідоцтв.

Після смерті матері позивачка
звернулась до Сьомої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою для
прийняття спадщини, що підтверджується
спадковою справою № 956/2012, заведеною
Сьомою дніпропетровською державною
нотаріальною конторою після смерті
ОСОБА_3.

Постановою Сьомої дніпропетровської
державної нотаріальної контори від
17.07.2013 року позивачці було відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину з посиланням на відсутність
зареєстрованого належним чином права
власності спадкодавця на спадкове
майно - зазначені земельні ділянки.

Суд вважає, що ОСОБА_3 у
відповідності до положень Цивільного
Кодексу України правомірно набула
після померлого чоловіка ОСОБА_3 право
на спадкування за законом на належну
йому зазначену частину земельної
ділянки, що підтверджується отриманими
нею відповідними свідоцтвами про право
власності та про право на спадщину за
законом.

Та обставина, що вона за життя не
зареєструвала у встановленому законом
порядку право власності на зазначене
нерухоме майно, не є підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог
позивача, оскільки вона правомірно
набула його і незаконність набуття
права власності судом не встановлена.

Зважаючи на те, що до позивачки як
до спадкоємця першої черги після
смерті матері ОСОБА_3 перейшли усі
права та обов»язки, що належали
померлій на момент відкриття спадщини
і не припинилися внаслідок його смерті,
її позовні вимоги про визнання за нею
права власності на 7/12 часток земельної
ділянки, що розташована за адресою
АДРЕСА_1, в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року, за заповітом ВМА №735430 від 07.11.2008
року, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/12
часток земельної ділянки, що
розташована за адресою АДРЕСА_1, в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за
заповітом ВМА №735430 від 07.11.2008 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за
реєстром №4-293.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Т.О.
Кудрявцева