Справа № 569/8418/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2014
м. Рівне

Рiвненський мiський суд
Рівненської області в особi суддi
Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретарів судового
засідання Юхимчук О.Л., Ющук О.С.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника ПАТ
«Західінкомбанк» Фурсачика О.І.,

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом ОСОБА_4 в особі
представника за законом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк» про
визнання договору іпотеки недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов підтримав і
просить суд визнати недійсним
іпотечний договір № 2607-1 від 26 липня 2007
року, укладений між ОСОБА_6 та
комерційним банком «Західінкомбанк»
щодо передачі в іпотеку двокімнатної
квартири за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що на момент
укладення спірного договору іпотеки у
квартирі проживала неповнолітня дочка
іпотекодавця ОСОБА_4. Крім того,
неповнолітня ОСОБА_4 є співвласником
цієї квартири за договором
купівлі-продажу від 13 травня 2005 року і
рішенням суду за нею визнано право
власності на половину квартири. В
порушення вимог частини четвертої
статті 12 Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних осіб і
безпритульних дітей» іпотечний
договір № 2607-1 від 26 липня 2007 року був
укладений без попереднього дозволу
органу опіки та піклування, а тому
суперечить вимогам закону і є
недійсним.

Представник публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов не визнав і в
задоволенні позову просить суд
відмовити.

На заперечення позовних вимог
посилається на те, що на момент
укладення договору іпотеки
неповнолітня ОСОБА_4 у квартирі за
адресою АДРЕСА_1 не проживала і не була
зареєстрована. Зазначає, що рішення
Рівненського міського суду, яким
неповнолітня ОСОБА_4 була визнана
покупцем та співвласником квартири і
на яке в обґрунтування позовних вимог
посилається представник позивача,
апеляційним судом Рівненської області
скасоване. Вважає, що відсутні підстави
для визнання іпотечного договору
недійсним.

Відповідач ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явилась, подала суду
відзив на позов, в якому позов визнала
повністю та просить суд розгляд справи
здійснювати без її участі.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмові докази по справі, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги є
недоведеними та безпідставними, а тому
позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 26 липня 2007
року між комерційним банком
«Західінкомбанк» та ОСОБА_6 був
укладений іпотечний договір № 2607-1 в
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_5 за укладеним 27 липня 2007 року з
комерційним банком «Західінкомбанк»
кредитним договором № 2607-1. Предметом
іпотеки є двокімнатна квартира, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і
належить ОСОБА_6 на праві приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу від 13 травня 2005 року.

Як зазначено у пункті 3.8.
вказаного іпотечного договору, ОСОБА_6,
як іпотекодавець, гарантує, що предмет
іпотеки є її власністю, нікому іншому
не проданий, не подарований, в іпотеку,
оренду не переданий, в спорі, під
забороною (арештом) не перебуває,
будь-яких прав і вимог щодо предмету
іпотеки у третіх осіб немає.

З довідки Шпанівскої сільської
ради Рівненського району Рівненської
області № 2186 від 24 липня 2007 року,
довідки житлово-комунального
підприємства «Перспективне»
управління житлового господарства
Рівненського міськвиконкому від 26
липня 2007 року № 118 та записів щодо
прописки у будинковій книзі
беззаперечно слідує, що на час
укладення оспорюваного іпотечного
договору неповнолітня ОСОБА_4 у
квартирі за адресою АДРЕСА_1 не
проживала і не була зареєстрована.

Рішенням Рівненського міського
суду від 10 червня 2013 року у справі №
569/8411/13-ц за позовом ОСОБА_5, який
представляє інтереси неповнолітньої
ОСОБА_4, до ОСОБА_6 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним в частині
покупця, визнання права спільної
часткової власності на квартиру,
неповнолітню ОСОБА_4 визнано покупцем
1/2 частини квартири за адресою АДРЕСА_1
за договором купівлі-продажу від 13
травня 2005 року, укладеним між ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, та визнано право власності
ОСОБА_4 на 1/2 частину цієї квартири.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на наявність у
неповнолітньої ОСОБА_4 права власності
на половину квартиру, яке було визнане
саме згаданим рішенням Рівненського
міського суду.

Разом з тим, рішенням
апеляційного суду Рівненської області
від 10 грудня 2013 року рішення
Рівненського міського суду від 10
червня 2013 року було скасоване, а ОСОБА_5,
який представляє інтереси
неповнолітньої ОСОБА_4, у задоволенні
позову до ОСОБА_6 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним в частині
покупця, визнання права спільної
часткової власності на квартиру
відмовлено.

Відповідно до вимог статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Статтею 203 ЦК України встановлені
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину.

Згідно частини першої статті 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Однак, ні позивач, ні представник
позивача, не надали суду жодних
належних та допустимих доказів на
підтвердження наведених ними обставин,
які б свідчили про недійсність
іпотечного договору № 2607-1 від 26 липня
2007 року, укладеного між ОСОБА_6 та
комерційним банком «Західінкомбанк».

Керуючись
ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_4 в особі представника за
законом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, публічного
акціонерного товариства
«Західінкомбанк» про визнання
договору іпотеки недійсним відмовити
повністю за недоведеністю та
безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляцiйного суду
Рівненської області через Рiвненський
мiський суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: