Справа № 0303/1270/2012 Головуючий у 1
інстанції: Дильний Г.М. Провадження №
22-ц/773/269/14 Категорія: 45 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Веремчук Л. М.

суддів - Овсієнка А.А.,
Лівандовської-Кочури Т. В.,

при секретарі Черняк О.В.

з участю:

прокурора Загоруйка С.С., Косика Т.Ф.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом прокурора
Іваничівського району в інтересах
держави в особі Іваничівської районної
державної адміністрації до ОСОБА_1 про
визнання недійсним та скасування
державного акту на право приватної
власності на землю, витребування
земельної ділянки із чужого
незаконного володіння за апеляційною
скаргою позивача прокурора
Іваничівського району в інтересах
держави в особі Іваничівської районної
державної адміністрації на рішення
Іваничівського районного суду
Волинської області від 26 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А :

23 жовтня 2012 року прокурор
Іваничівського району звернувся до
суду з даним позовом в інтересах
держави в особі Іваничівської районної
державної адміністрації до ОСОБА_1.
Зазначивши, що 10.01.2012 року видано
відповідачу ОСОБА_1 державний акт на
право власності на земельну ділянку, що
знаходиться за межами населеного
пункту і належить до земель запасу
Іваничівської РДА розміром 0,2146 га. В
результаті незаконних дій службових
осіб управління Держкомзему
Іваничівського району та відділу
архітектури Іваничівської районної
державної адміністрації було
заподіяно істотну шкоду державним
інтересам у вигляді підриву авторитету
органу державної влади, а також
заподіяно збитки інтересам
територіальної громади на суму 58457,04
грн. Тому просить визнати недійсним та
скасувати державний акт на право
приватної власності на землю виданий
на ім'я ОСОБА_1 № 057953 від 10.01.2012 року,
витребувати земельну ділянки із чужого
незаконного володіння.

Рішенням Іваничівського районного
суду від 26 грудня 2013 року в задоволені
позову відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду,
прокурор Іваничівського району подав
апеляційну скаргу, в якій просить
вказане рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позову суд
першої інстанції виходив з того, що
земельна ділянка набута відповідачем
на законних підставах, а тому Державний
акт на право власності ОСОБА_1 на дану
земельну ділянку виданий на законних
підставах та підстави для його
скасування не встановлено і позивачі
не надали доказів в підтвердження
своїх вимог, як того вимагає ст. 60 ЦПК
України.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
оскільки він ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до ст. 213 Цивільного
процесуального кодексу (далі - ЦПК)
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, котрі
були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване
рішення відповідає.

Суд першої інстанції встановлено, що
рішенням обласної ради від 24.09.2002 року
затверджено Регіональні правила
забудови Волинської області (а.с. 48). На
замовлення Грибовицької сільської
ради було розроблено містобудівне
обґрунтування (а.с. 49-53).

Розпорядженням першого заступника
голови Іваничівської районної
державної адміністрації від 13.10.2009 року
затверджено погодження вибору місця
розташування земельної ділянки, надано
дозвіл на складання проекту
землеустрою та передачі земельної
ділянки Грибовицькій сільській раді
(а.с. 54).

Розпорядженням голови Іваничівської
районної державної адміністрації було
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
Грибовицькій сільській раді площею 20721
кв. м. для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель та споруд із
земель запасу за межами населених
пунктів Грибовицької сільської ради
(а.с.57).

Розпорядженням заступника голови
Іваничівської районної державної
адміністрації від 23.03.2010 року № 133
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок на
території Грибовицької сільської ради
(а.с. 58).

Рішенням сесії Грибовицької сільської
ради від 20.05.2010 року затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки громадянам для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
розташованої за межами населених
пунктів Грибовицької сільської ради
(а.с. 59).

Головою Іваничівської районної
державної адміністрації від 15.10.2010 року
видано розпорядженням про надання
дозволу на розроблення технічної
документації із землеустрою щодо
виготовлення державних актів на право
власності на земельні ділянки на
території Грибовицької сільської ради
(а.с. 60) та розпорядженням від 16.11.2010 року
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо виготовлення
державних актів на право власності на
земельні ділянки на території
Грибовицької сільської ради (а.с. 61).

Актом про перенесення в натурі меж
земельної ділянки та передачу на
зберігання межових знаків від 20.10.2010
року погоджено межі земельних ділянок
(а.с.63).

На підставі розпорядження
Іваничівської РДА від 15.10.2010 року № 355
11.01.2012 року було видано відповідачу
державний акт серії ЯК № 057953 на право
власності на земельну ділянку (а.с. 42).

25 травня 2012 року головою Іваничівської
РДА було видано розпорядження про
скасування розпоряджень
райдержадміністрації, а саме:
розпорядження першого заступника
голови РДА від 13.10.2009 року № 283 «Про
затвердження матеріалів вибору місця
розташування земельної ділянки та
надання дозволу на складання проекту
землеустрою на умовах передбачених
чинним законодавством на території
Грибовицької сільської ради»,
розпорядження заступника голови РДА
від 23.03.2010 року № 133 «Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок на території
Грибовицької сільської ради»,
розпорядження голови РДА від 15.10.2010
року 355 «Про надання дозволу на
розроблення технічної документації із
землеустрою щодо виготовлення
державних актів на право власності на
земельні ділянки на території
Грибовицької сільської ради»,
розпорядження голови РДА від 16.11.2010
року № 381 «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
виготовлення державних актів на право
власності на земельні ділянки на
території Грибовицької сільської
ради».

У відповідності до ч.1 ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 9
Конституції України чинні міжнародні
договори, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, є
частиною національного законодавства
України.

Законом України "Про ратифікацію
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до
Конвенції" №475/97-ВР від 17 липня 1997 року
ратифіковано Конвенцію про захист прав
і основних свобод людини 1950 року (далі
-Конвенція), Перший протокол та
протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу
Конвенції кожна фізична або юридична
особа має право мирно володіти своїм
майном. Ніхто не може бути позбавлений
своєї власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення
Європейського суду з прав людини
«Стретч проти Сполученого
Королівства» від 24 червня 2003 року
майном у значенні статті 1 Протоколу 1
до Конвенції вважається законне та
обґрунтоване очікування набути майно
або майнове право за договором,
укладеним з органом публічної влади.

Отже, відповідач за дії чи рішення
посадових осіб органів місцевого
самоврядування не повинен нести
відповідальність і зазнавати
наслідків у вигляді позбавлення його
права власності на земельну ділянку.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно ухвалив рішення про відмову
у задоволенні позову прокурора.

Доводи апелянта про те, що постановою
Іваничівського районного суду від 08
травня 2013 року у кримінальній справі
про обвинувачення ОСОБА_2 начальника
відділу містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства
Іваничівської РДА встановлено, що
ОСОБА_2 неналежно виконуючи свої
службові обов'язки, через несумлінне
ставлення до них в порушення вимог
чинного законодавства підготувала та
видала висновок №692 від 23.10.09 «Про
погодження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки» про
можливість передачі у власність
громадянам земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель та споруд за межами населених
пунктів Грибовицької сільської ради за
рахунок земель сільськогосподарського
призначення без зміни їх цільового
призначення. Також пізніше видала
висновок №335 від 25.10.10 «Про погодження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки» про можливість
передачі у власність громадянам
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель та споруд за
межами населених пунктів Грибовицької
сільської ради не є підставою для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Отже, вказана постанова суду в
кримінальній справі не має
преюдиціального значення для суду,
який розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій цієї
особи.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
містять підстав для скасування
оскаржуваного рішення, яке
постановлено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Крім того, відмова у задоволені даного
позову не позбавляє прокурора
можливості обрати інший спосіб
інтересів держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача прокурора
Іваничівського району відхилити.

Рішення Іваничівського районного суду
Волинської області від 26 грудня 2013 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: