У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Мазур Л.М.,
Маляренка А.В., Писаної Т.О.,-
розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом державного міського
підприємства
«Івано-Франківськтеплокомуненерго» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
послуги теплопостачання, за касаційною
скаргою державного міського
підприємства
«Івано-Франківськтеплокомуненерго» на
рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 20
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року державне міське
підприємство
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
(далі - ДМП «Івано-
Франківськтеплокомуненерго»)
звернулося до суду з вищевказаним
позовом, посилаючись на те, що вони
надали послуги з теплопостачання у
квартиру АДРЕСА_1, де мешкає
відповідач. Проте, ОСОБА_6 неналежно
проводить оплату за надані послуги, у
зв'язку з чим станом на 1 квітня 2013 року
за нею рахується борг у сумі 3 300 грн. 43
коп. Позивач просив суд стягнути з
ОСОБА_6 3 300 грн. 43 коп. боргу за
надані послуги з теплопостачання.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 2
жовтня 2013 року позов ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
задоволено, стягнуто на його користь з
ОСОБА_6 3 300 грн. 43 коп. заборгованості за
надані послуги з теплопостачання.
Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від

20 листопада 2013 року рішення районного
суду скасовано й ухвалено нове рішення
у справі про відмову в задоволенні
позову ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго».

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свої
доводи порушенням судом норм
процесуального та матеріального права,
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає цим вимогам.

Так, районним судом встановлено, що
ОСОБА_6 мешкає у квартирі АДРЕСА_1, який
обслуговується ДМП
«Івано-Франківськтеплокомуненерго».

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем зобов'язання по оплаті за
надані позивачем послуги станом на 1
квітня 2013 року виникла заборгованість
у загальній сумі 3 300 грн. 43 коп.

Згідно із ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», п.
18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, споживач
зобов'язаний щомісячно проводити
оплату житлово-комунальних послуг.
Плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, якщо договором не
встановлено інший строк.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Встановивши вищезазначені обставини у
справі та застосувавши до спірних
правовідносин вказані норми Закону,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про підставність
й обґрунтованість позовних вимог ДМП
«Івано- Франківськтеплокомуненерго»
щодо стягнення з відповідача
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, оскільки ОСОБА_6 не надала суду
доказів, які б свідчили про погашення
нею вказаної суми боргу.

Такий висновок суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та
ґрунтується на доказах, яким дано
правильну оцінку.

Скасовуючи законне й обґрунтоване
рішення суду першої інстанції,
апеляційний суд вдався до переоцінки
доказів, які були досліджені місцевим
судом й не досліджуючи нових доказів
дійшов помилкового висновку про
відмову в задоволенні позову ДМП
«Івано- Франківськтеплокомуненерго»,
оскільки починаючи з 21 вересня 2010 року
послуги теплопостачання до квартири
відповідача не надаються, у зв'язку з
чим 21 вересня 2010 року був складений акт
про самовільне відключення від
опалення (а.с. 124).

Однак, ухвалюючи таке рішення,
апеляційний суд залишив поза увагою те,
що процедура відключення від мереж
централізованого опалення й гарячого
водопостачання передбачена нормами
чинного законодавства, зокрема наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року № 4 та
затвердженим ним Порядком відключення
окремих приміщень житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від центрального
теплопостачання. Крім того,
апеляційний суд не врахував, що наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 6 листопада 2007 року № 169,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України від 28 листопада 2007 року №
1320/14587, були затверджені зміни до цього
Порядку, які унеможливлюють
відключення від мереж
централізованого опалення й гарячого
водопостачання окремих квартир у
багатоквартирному будинку і
дозволяють таке відключення лише
будинку в цілому.

Ураховуючи наведене, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції з підстав,
передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного міського
підприємства
«Івано-Франківськтеплокомуненерго»
задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від
20 листопада 2013 року скасувати,
рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 2
жовтня 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
Макарчук Судді:
А.О.
Леванчук Л.М.
Мазур
А.В. Маляренко
Т.О. Писана