Справа № 361/3534/13-ц Головуючий у І
інстанції Пухна О.М.Провадження №
22-ц/780/314/14 Доповідач у 2
інстанції Панасюк С.П.Категорія 47
УХВАЛА

іменем України

16 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого судді: Панасюка С.П.,

суддів: Даценко Л.М., Савченка С.І.,

при секретарі: Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 29 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітня 2013 року позивач звернулася до
суду з вказаним позовом, у якому
просила стягнути з відповідача на її
користь аліменти в твердій грошовій
сумі в розмірі 2000 гривень на місяць на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є
відповідач.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що після розлучення
21 січня 2009 року, відповідач перестав
надавати добровільно матеріальну
допомогу на утримання дитини. У зв»язку
з тим, що відповідач є приватним
підприємцем та має нерегулярний
мінливий дохід, тому просила стягувати
аліменти в твердій грошовій сумі в
розмірі 2000 гривень на місяць.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 29 жовтня 2013
року позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини зі
всіх видів заробітку, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно
починаючи з 17 квітня 2013 року до його
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 229 гривень 40
копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права, зазначивши, що
судом першої інстанції вже
розглядалася аналогічна справа між
тими ж сторонами, з того ж предмету та з
тих самих підстав, яка у зв»язку із
поданням заяви ОСОБА_3 про відмову від
позову, судом було постановлено ухвалу
від 03 квітня 2009 року про закриття
провадження по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які брали участь у
розгляді справи, перевіривши матеріали
справи в порядку, передбаченому ст.303
ЦПК України, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повного і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
зазначеним вимогам закону відповідає.

Суд першої інстанції задовольняючи
позов частково, виходив з того, що
відповідач має постійне місце роботи,
та регулярний заробіток, що
підтверджується відповідними доказами
наданими відповідачем, у зв'язку з цим
суд першої інстанції прийшов до
висновку про стягнення аліментів у
розмірі ? частини зі всіх видів
заробітку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів
інших дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

У відповідності до ч.1 ст.183 СК України,
визначення розміру аліментів у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до обгрунтованого висновку про
стягнення з відповідача аліментів на
утримання дитини, в розмірі 1/4 частини
зі всіх видів його заробітку, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для відповідного віку до його
повноліття.

Колегія суддів не погоджується з
доводами апелянта про те, що
провадження у справі має бути закрите,
у зв»язку із наявністю ухвали суду від
03 квітня 2009 року про закриття
провадження по справі про стягнення
аліментів на утримання дитини, у
зв»язку з відмовою позивача від позову.
Суд першої інстанції правомірно в
своїй ухвалі від 23 вересня 2013 року
зазначив, що в даному випадку має місце
спір про стягнення аліментів за інший
період, тому є всі підстави для
розгляду даного спору, що виник між
сторонами та вирішення його по суті.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують законних і обґрунтованих
висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставою для зміни рішення є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 29 жовтня 2013 року є законним і
обгрунтованим та підстав для його
скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 29 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: