АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/407/14
Головуючий І інстанції -
Справа: № 626/2683/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого-судді: Костенко Т.М.

суддів: Гальянової І.Г.,
Колтунової А.І.

при секретарі Старіковій К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Красноградського районного
суду Харківської області від 15
листопада 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до Красноградської
районної державної адміністрації, ПСП
імені Щорса, треті особи: Кирилівська
сільська рада Красноградського району
Харківської області, Відділ
Держземагенства у Красноградському
районі Харківської області про
визнання права на земельну частку (пай),
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до Красноградського
районного суду Харківської області з
позовом до Красноградської районної
державної адміністрації, ПСП імені
Щорса, треті особи: Кирилівська
сільська рада Красноградського району
Харківської області, Відділ
Держземагенства у Красноградському
районі Харківської області про
визнання права на земельну частку (пай),
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що він з 30.04.1994 до 20.04.1997
працював та був членом ПСП «Щорса»
Красноградського району.

23 квітня 1995 року ПСП "Щорса" було видано
Державний акт на право колективної
власності на землю, при цьому ОСОБА_2
було включено до списку осіб, що
додаються до державного акту та
сертифікату на право на земельну
частку (пай) НОМЕР_1, серія ХР-17-00-000363. У
2013 році на позивач звернувся до
Красноградської РДА для отримання
сертифіката на право на земельну
ділянку (пай) з метою виділення
земельної частки в натурі, проте
отримав відповідь, що до уточнених
списків членів КСП ім. Щорса від 09.03.1997,
які мають право на земельну частку(пай),
його не включено і відповідний
сертифікат йому не видавався.

Враховуючи викладене вище, позивач
просив визнати за ним як за колишнім
членом КСП ім. Щорса, право на земельну
частку (пай) в розмірі 6,58 умовних
кадастрових гектарів та зобов'язати
Красноградську РДА виділити в натурі
вказану земельну ділянку із земель
запасу чи резервного фонду
Кирилівської сільської ради, оскільки
на момент передачі землі у колективну
власність він був членом КСП.

Представник відповідача -
Красноградської РДА надав відзив про
визнання неналежним відповідачем по
справі, оскільки виділення земельних
ділянок громадянам для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва не входить до їх
компетенції.

Представник третьої особи - відділу
Державного земельного агентства з
Красноградському районі надав
заперечення, відповідно до яких вони
позов не визнали та просили в його
задоволенні відмовити, оскільки
позивач пропустив строки позовної
даності для звернення до суду, оскільки
з часу видачі державного акту минуло
більше 18 років.

Рішенням Красноградського районного
суду Харківської області від 15
листопада 2013 року у задоволенні позову
ОСОБА_2 було відмовлено.

Позивачем було подано апеляційну
скаргу, у якій він просив оскаржуване
рішення скасувати як таке, що ухвалене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, на підставі
неповно з'ясованих обставин справи, та
висновки якого не відповідають дійсним
обставинам справи. Крім того ОСОБА_2
зазначив, що строк позовної давності
ним не був пропущений, оскільки про
порушення свого права він довідався
лише після отримання відповіді
Красноградської РДА у 2013 році.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено в суді першої інстанції,
підтверджено наявними у справі
доказами та не заперечується
сторонами, 23 квітня 1995 року ПСП ім.
Щорса було видано державний акт на
право колективної власності на землю,
при цьому ОСОБА_2 було включено до
списку осіб, що додаються до державного
акту та сертифікату на право на
земельну частку (пай) НОМЕР_1, серія
ХР-17-00-000363.

Протоколом №2 зборів уповноважених
членів КСП ім. Щорса від 09.03.1997 було
затверджено уточнені списки членів КСП
ім. Щорса, які мають право на земельну
частку(пай), до яких ОСОБА_2 не
включений, у зв'язку з чим відповідний
сертифікат на його ім'я не виготовлявся
та не видавався.

За змістом ст. ст. 22-23 Закону України (в
редакції 1990 року) та Указу Президента
України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям», особа набуває право на
земельний пай за наявності трьох умов:

- перебування в КСП на час
паювання;

- включення до списку осіб,
доданого до державного акта на право
колективної власності;

- одержання КСП цього акта.

Таким чином, право власності на
земельну частку (пай) виникає не з часу
внесення членів КСП до списків, доданих
до державного акта на право
колективної власності на землю,
перевірки, уточнення і затвердження
списків, а з моменту передачі
державного акта про право колективної
власності на землю конкретному КСП,
членом якого вони є.

Судовим розглядом було встановлено, що
позивач був дійсно включений до списку
додатку до державного акта про право
колективної власності на землю КСП ім.
Щорса, однак зборами уповноважених
членів КСП ім. Щорса від 09.03.1997 року було
затверджено уточнені списки членів
КСП, які мають право на земельну частку
(пай). До цього списку ОСОБА_2 не
включений. Інші докази на
підтвердження того, що на час видачі
державного акту позивач був членом КСП,
до суду не надано.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив з того, що про порушення свого
права позивач міг та повинен був
дізнатись ще в 1997 році, до його
виключення з колгоспу, коли він
перебував в трудових відносинах з ПСП
ім. Щорса, а тому строк позовної
давності ним пропущений.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає вимогам закону та
узгоджується з матеріалами справи.

Колегія суддів також зазначає, що
оскільки районним судом встановлено,
що право позивача було порушене до 01
січня 2004 року, то правовідносини між
сторонами мають регулюватися ЦК
України в редакції 1963 року, відповідно
до ст.75 якого позовна давність
застосовується судом, арбітражем або
третейським судом незалежно від заяви
сторін.

В зв*язку із такими обставинами доводи
апеляційної скарги щодо невірного
застосування районним судом строку
позовної давності з тих підстав, що про
застосування строку позовної даності в
районному суді було заявлено не
стороною у справі, а третьою особою,
судова колегія вважає безпідставними.

Зазначені висновки суду відповідають
обставинам справи, які судом
установлені відповідно до вимог
процесуального закону, а також
узгоджуються з нормами матеріального
права, які судом правильно застосовані.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Інші доводи, викладені ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі висновків суду
першої інстанції не спростовують та не
дають підстав для скасування чи зміни
ухваленого у справі рішення.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку про залишення
рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 319, 218 ЦПК
України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Красноградського районного
суду Харківської області від 15
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий-суддя -

Судді -