Справа № 1306/4615/2012
Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 22-ц/783/1459/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючої - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., Курій Н.М.,

при секретарі Данилик І.І.,

за участю відповідача ОСОБА_2,
представника відповідача
ОСОБА_2-ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю /ТзОВ/
"Слов"янка" на рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 10 грудня 2013 року по справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю /ТзОВ/ "Слов"янка" до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання договору
дарування недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 10 грудня 2013
року в задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю /ТзОВ/
"Слов"янка" відмовлено. Скасовано
заходи забезпечення позову,
встановлені ухвалою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 25 травня 2012 року.

Вищезгадане рішення в апеляційному
порядку оскаржив позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
/ТзОВ/"Слов"янка". В апеляційній скарзі
апелянт просить рішення суду скасувати
та постановити нове рішення, яким
визнати недійсним укладений між ОСОБА_2
та ОСОБА_4 договір дарування від 02.04.2012
року за реєстровим № 363 посвідчений
приватним нотаріусом Дрогобицького
нотаріального округу ОСОБА_5 Звертає
увагу, що ОСОБА_2 вчиняючи правочин,
щодо укладення з ОСОБА_4 02.04.2012 року
договору дарування спірного майна,
фактично не мав повноважень щодо
володіння та розпорядження майном та
укладення для цього будь-яких
правочинів. При постановленні судом
оскаржуваного рішення також не було
враховано положення вимог ст.203 ЦК
України, оскільки рішення
Дрогобицького міськрайонного суду по
справі №2-765/11 від 21.06.2011 року є
недійсним, що підтверджено належними
доказами - рішенням Дрогобицького
міськрайонного суду по справі
№442/5982/1Зц, №2/442/2028/2013 від 23 жовтня 2013
року, яким було відмовлено ОСОБА_2 в
задоволенні позову про визнання права
власності на торговий павільйон площею
80,8 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1, а
тому апелянт вважає, що є недійсним і
укладений між відповідачами договір
дарування від 02.04.2012 року, оскільки
відповідно до положень ст.ст.203, 215 ЦК
України, підставою для недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною(сторонами)
вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК
України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає із наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 02 квітня 2011 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір
дарування, який посвідчений приватним
нотаріусом Дрогобицького районного
нотаріального округу - ОСОБА_5 за
реєстровим № 363, згідно з яким ОСОБА_2
безоплатно подарував, а ОСОБА_4
прийняла у дар нежитлову будівлю
(торговий павільйон) АДРЕСА_1 /а.с.100-101/.
Вказаний торговий павільйон
розташований на неприватазованій
земельній ділянці, площею 0,0081 га,
кадастровий №:01:052:0085.
Правовстановлюючим документом на
відчужувану нежитлову будівлю стало
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 21.06.2011 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.203 ЦК України
та п.2 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009
року, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ч.3 ст.215 ЦК України
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
/оспорюваний правочин/.

Як вбачається з матеріалів справи
Ухвалою Колегії суддів судової палати
в цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24.07.2013 року, рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 21.06.2011 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 30.01.2012 року в частині
визнання незаконним та скасування
підпункту 2.1 і пункт 4 рішення
Виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради від 16.06.2005 р. № 161, що
стосується "Присвоєння поштової адреси
торговому павільйону ТзОВ "Слов'янка"
(Н.Лиса) площею 80,8 кв.м. по АДРЕСА_1 і
"Оформлення та видача свідоцтва про
право власності на об'єкти згідно п.2
цього рішення", а також в частині
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого
Виконавчим комітетом Дрогобицької
міської ради 26.07.2005 року Серія ЯЯЯ № 109352
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Слов'янка" на
нежитлове приміщення площею 80,8 кв.м. по
АДРЕСА_1 залишено без змін. В іншій
частині справу направлено на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції /а.с.143-146/.

При цьому Вищим спеціалізованим судом
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ встановлено, що 07
липня 2005 року рішенням Господарського
суду Львівської області було
задоволено позов суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2, яким виконавчий комітет
Дрогобицької міської ради зобов'язано
видати йому, як суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичній
особі ОСОБА_2 свідоцтво про право
власності на торговий павільйон,
загальною площею 80,8 кв.м., який
знаходиться по АДРЕСА_1, а 18 липня 2005
року видано судовий наказ про його
виконання. А відтак, за наявності
судового рішення від 07 липня 2005 року,
яке було обов'язковим для виконання,
Виконком Дрогобицької міської ради був
зобов'язаний видати ОСОБА_2 свідоцтво
про право власності на торговий
павільйон загальною площею 80,8 кв.м,
який знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 23 жовтня 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Слов'янка",
Комунального підприємства Львівської
обласної ради "Дрогобицьке МБТІ та ЕО"
про визнання недійсним витягу про
реєстрацію права власності, визнання
права власності на торговий павільйон
та зобов'язання звільнити торговий
павільйон - відмовлено з тих підстав, що
власником вказаного вище павільйону
судовими рішеннями, які набрали
законної сили і є обов'язковими до
виконання, визнано саме позивача
ОСОБА_2, а тому повторне визнання такого
права у судовому порядку не
ґрунтується на вимогах закону /а.с.147-148/.

Суд першої інстанції правильно прийшов
до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не
провів державної реєстрації свого
права власності на нерухоме майно, яке
в подальшому відчужив відповідачу -
ОСОБА_4, оскільки такої державної
реєстрації відповідач - ОСОБА_2 не
здійснив через дії з боку органів
державної виконавчої влади, які
повернули йому виконавчий документ без
виконання з тих підстав, що свідоцтво
про право власності на торговий
павільйон площею 80,8 кв.м вже було
видано ТзОВ "Слов'янка", а тому видати
нове свідоцтво на одне і те ж
приміщення неможливо, що також
встановлено рішенням Дрогобицького
міськрайонного суду від 23.10.2013 року.

Судом встановлено, що на момент
відчуження торгового павільйону у
ОСОБА_2 були всі правові підстави для
укладення договору дарування,
поскільки рішення суду від 21.06.2011 року,
яким за ОСОБА_2 визнано право власності
на нерухомість, яка стала предметом
оспорюваного договору дарування, на
час його укладення набрало законної
сили, не було скасованим, що давало
позивачу право на розпорядження своєю
власністю на власний розсуд, зокрема,
укладати оспорюваний договір
дарування і його волевиявлення було
направлене саме на укладення такого
правочину.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачем по справі -
ТзОВ «Слов»янка» в порушення вимог
ст.ст.3,15 ЦПК України не наведено, а в
судовому засіданні не встановлено,
яким чином порушені укладенням
оспорюваного договору дарування права,
свободи чи інтереси ТзОВ "Слов'янка",
яке станом на час постановлення
судового рішення не є власником
торгового павільйону
(правовстановлюючі документи визнані в
судовому порядку недійсними).

За наведеного, суд вірно скасував
заходи забезпечення позову які
встановлені ухвалою суду від 25.05.2012
року, поскільки судом першої інстанції
вирішено спір.

З такими висновками суду слід
погодитися, поскільки судом правильно
визначено характер спірних
правовідносин та встановлено дійсні
обставини справи.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення ухвалене судом першої
інстанції з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги ТзОВ
«Слов»янка» висновків суду не
спростовують. Підстави для скасування
рішення суду відсутні, а тому
апеляційну скаргу ТзОВ «Слов»янка»
слід відхилити.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю /ТзОВ/
"Слов"янка"- відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду міста Львова від 10 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
О.Я. Мельничук

Судді:
Н.М. Курій

Н.П. Крайник