Справа № 3781059/13-ц Головуючий у І
інстанції Скороход Т.Н.Провадження №
22-ц/780/1624/14 Доповідач у 2
інстанції ІвановаКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

26 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Олійника В.І.

при секретарі - Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„Приватбанк" на рішення
Ставищенського районного суду
Київської області від 30 грудня 2013 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „Приватбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ПАТ КБ „ПриватБанк"
звернувся до суду з даним позовом,
посилаючись на те, що 10 лютого 2007 року
між ним та відповідачем ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір,
відповідно до якого останній отримав
кредит в сумі 2399 грн., з розрахунку 5.04 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач зобов'язувався
в порядку та на умовах, що визначені
договором повертати кредит щомісячно
до погашення заборгованості за
кредитом, з відсотками, комісією та
інші витрати. Однак, відповідач свої
зобов'язання належним чином не виконав,
в результаті чого, станом на 26 вересня
2013 року виникла заборгованість в сумі
28893 грн. 89 коп., в тому числі: сума
заборгованості за тілом кредиту - 1929,20
грн., сума заборгованості за відсотками
- 10537,74 грн., сума заборгованості за
комісією - 338,01 грн., пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором -
14236,85 грн., штраф (фіксована частина) - 500
грн. та (процентна складова) - 1352,09 грн.

Тому позивач ПАТ КБ „ПриватБанк"
просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його
користь заборгованість за кредитним
договором в сумі 28893,89 грн. та судовий
збір у розмірі 288,94 грн.

Відповідач просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог у зв'язку з
пропуском строку позовної давності,
посилаючись на те, що остання сплата по
даному кредиту ним була проведена 5
листопада 2007 року.

Рішенням Ставищенського районного
суду Київської області від 30 грудня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Банк подав
апеляційну скаргу, просить скасувати
рішення та ухвалити нове про повне
задоволення позовних вимог.

В обґрунтування скарги Банк
посилається на те, що сторони належним
чином уклали кредитний договір,
відповідач власноручно вчинив підпис,
ознайомившись з умовами надання
кредиту, термін позовної давності, який
встановлений умовами надання
споживчого кредиту у п'ять років не
сплив, отже відповідач повинний
виконати його відповідно до умов
договору.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення учасників,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є
зокрема, невідповідність висновків
суду обставинам справи і порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

З огляду на ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Судом першої інстанції вірно
встановлені фактичні обставини
укладення 10.02.2007 року між сторонами
кредитного договору на суму 2399 грн. на
строк 12 місяців до 10.02.2008 року включно
зі сплатою відсотків за користування
кредитом 0,42 % на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту в обмін на
зобов'язання Позичальника з повернення
кредиту, сплати відсотків, винагороди,
комісії в зазначені Заяві та Умовах
надання споживчого кредиту фізичним
особам ("Розстрочка")(Стандарт) строки.
(а.с. 7,8, 80 ).

Також суд встановив, що позивач мотивує
свої вимоги тим, що відповідач свої
зобов'язання належним чином не виконав,
в результаті чого, станом на 26 вересня
2013 року виникла заборгованість в сумі
28893,89 грн.

Проте, відмовляючи у позові, суд першої
інстанції виходив із того, що позивач
не надав суду переконливих доказів на
підтвердження факту дійсної
заборгованості відповідача, оскільки
подав лише розрахунок заборгованості
за договором, за яким неможливо
встановити дійсний розмір
заборгованості по кредиту та інші
нараховані заборгованості (по
процентах, пені, та комісії).

Між тим, із таким висновком суду першої
інстанції погодитися неможна, оскільки
він не відповідає обставинам справи і
нормам матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що
внаслідок невиконання позичальником
своїх обов'язків щодо своєчасного
погашення кредиту, за відповідачем
утворилась заборгованість на загальну
суму 28893 грн. 89 коп., в тому числі: сума
заборгованості за тілом кредиту - 1929,20
грн., сума заборгованості за відсотками
- 10537,74 грн., сума заборгованості за
комісією - 338,01 грн., пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором -
14236,85 грн., штраф (фіксована частина) - 500
грн. та (процентна складова) - 1352,09 грн.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

З огляду на ст. 259 ЦК України, позовна
давність, що встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

У заяві на отримання кредиту зазначено,
що позичальник ознайомився та згодний
із Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам ("Розстрочка")
(Стандарт), які були йому надані у
письмовій формі та своїм підписом він
підтвердив факт надання йому повної
інформації про умови кредитування (а.с.
7).

На підставі п. 5.5 зазначених Умов
надання споживчого кредиту, строки
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюються сторонами
тривалістю 5 років.

Із даним пунктом умов відповідач
погодився, про що свідчить його підпис
на заяві.

У судовому порядку зазначений пункт не
оспорювався.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Так, сторонами не заперечується що
10.02.2007 року між ними укладений
кредитний договір на суму 2399 грн. на
строк 12 місяців до 10.02.2008 року включно.

Таким чином, у даному випадку перебіг
позовної давності починається з 11.02.2008
року, оскільки в строк до 10.02.2008 року
відповідач, як позичальник свої
зобов'язання не виконав, борг не
сплатив.

З урахуванням у встановленому Умовами
строку позовної давності тривалістю 5
років, в даному випадку строк позовної
давності закінчується 11.02.2013 року.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи позивач Банк звернувся до суду
16.10.2013 року, тобто із пропуском строку
позовної давності.

З огляду на встановлені обставини
справи, рішення місцевого суду не може
вважатись законним і обґрунтованим у
зв'язку з чим підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову у зв'язку із
пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „Приватбанк" задовольнити
частково.

Рішення Ставищенського районного суду
Київської області від 30 грудня 2013 року
скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку „Приватбанк" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :