Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №295/6542/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Шевчук А.М.,

суддів: Забродського М.І.,
Заполовського В.Й.,

з участю секретаря судового
засідання: Трохимчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: комунальне
підприємство «Житомирський міський
центр земельних відносин», про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

на рішення Богунського районного суду
м. Житомира від 17 грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
та ОСОБА_3 Остаточно просила встановити
порядок користування земельною
ділянкою по АДРЕСА_1, відповідно до
проекту угоди, розробленої комунальним
підприємством «Житомирський міський
центр земельних відносин» про поділ
земельної ділянки, виділивши їй
земельну ділянку загальною площею 0,0333
га під збудованими жилими і
допоміжними будівлями та спорудами,
земельну ділянку площею 0,07 га під
оренду, земельну ділянку площею 0,0227 га
залишити у спільному користуванні
співвласників. В обґрунтування позову
посилалася на те, що є власницею 114/300
ідеальних частин житлового будинку і
надвірних будівель, розташованих на
спірній ділянці. Для оформлення права
користування земельною ділянкою
звернулася до Житомирської міської
ради, але відповідачі відмовляються
підписувати розроблений проект угоди
про поділ земельної ділянки.

Рішенням Богунського районного
суду м. Житомира від 17 грудня 2013 року
позов задоволено повністю. Встановлено
порядок користування земельною
ділянкою, яка знаходиться за адресою: м.
Житомир, провулок Цюрупи, 16, згідно
проекту угоди, розробленої КП
«Житомирським міським центром
земельних відносин» про поділ
земельної ділянки, а саме: виділено
позивачці частину земельних ділянок
загальною площею 0,0333га - під
збудованими жилими і допоміжними
будівлями, земельну ділянку площею 0,0700
га - під оренду, земельну ділянку площею
0,0227 га , на якій розташовано спільний
двір (надання проходу, проїзду) -
залишено у спільному користуванні
співвласників.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
подали апеляційну скаргу. Просять
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким в задоволенні позову відмовити.
Вважають, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, зазначають, що за відсутності
їх згоди на встановлення порядку
користування земельною ділянкою за
запропонованим позивачкою варіантом,
вирішити це питання у відсутність
експертного висновку неможливо.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія суддів вважає, що вона
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Встановлюючи порядок
користування земельною ділянкою між
співвласниками домоволодіння, суд
першої інстанції виходив із того, що
земельна ділянка загальною площею 0,3100
га набута на законних підставах та
виділив тільки ОСОБА_1 частину
земельних ділянок під збудованими
жилими і допоміжними будівлями та під
оренду, не зазначаючи їх конфігурацій,
та не визначився із земельними
ділянками для інших співвласників
домоволодіння, крім землі загального
користування.

Погодитися з таким висновком суду
першої інстанції колегія суддів не
може з огляду на наступне.

Відповідно до довідки КП
«Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації» від 25
листопада 2011 року №155-А-4927 право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (а.с.6).

Рішенням Богунського районного
суду міста Житомира від 15 травня 1996
року проведено розділ у натурі
домоволодіння АДРЕСА_1 із зазначенням
часток співвласників: ОСОБА_1 30/100 ід.
часток, ОСОБА_2 - 22/100 ід.частки, ОСОБА_3 -
24/100 ід.частки, ОСОБА_4 - 24/100 ід. частки
(а.с.9-11).

Після смерті ОСОБА_4 його частку
домоволодіння у рівних частках
успадкували сестри - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, тобто кожна по 1/3 від 24/100 ід.
часток кожна (а.с.12).

Відповідно до витягів про
реєстрацію права власності на
нерухоме майно загалом за ОСОБА_1
зареєстровано право власності на 114/300
ід.часток домоволодіння (30/100 + 24/300= 114/300
або 57/150) (а.с.11,13).

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 є співвласниками домоволодіння
АДРЕСА_1.

У разі набуття права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду
кількома особами право на земельну
ділянку визначається пропорційно до
часток осіб у праві власності жилого
будинку, будівель або споруд.

Спір про право на землю при переході
права власності на будівлі слід
вирішувати виходячи з положень
земельного законодавства, яке було
чинним на час переходу права власності
на будівлі.

При вирішенні позову про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою співвласниками розташованого
на ній жилого будинку, належить
ураховувати роз'яснення із цього
приводу, дані Пленумом Верховного Суду
України у п.25 постанови «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» від 16 квітня 2004 року №7.

Зокрема, у справах про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою необхідні: документи про
надання її для будівництва та
обслуговування жилого будинку й
господарських будівель; план земельної
ділянки, відведеної в натурі (на
місцевості); план цієї ділянки із
зазначенням її частин, що перебувають у
фактичному користуванні кожного зі
співвласників, а також розташованих на
ній будівель, плодово-ягідних
насаджень; правовстановлюючі
документи на будинок із зазначенням
розміру часток кожного співвласника;
угоду чи рішення суду про поділ будинку
в натурі або визначення порядку
користування ним; угоду про порядок
користування земельною ділянкою, якщо
вона мала місце.

Однак, у матеріалах справи відсутні
належні та допустимі докази того, що
земельна ділянка площею 0,3100 га
надавалася у встановленому законом
порядку, а відтак, що сторони на
законних підставах користуються нею.
Відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.123 ЗК України
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.

При розгляді спору суд першої
інстанції не дав належної оцінки акту
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства та припису від 04 березня
2013 року Державної інспекції сільського
господарства в Житомирській області із
яких вбачається, що використовується
земельна ділянка площею 0,3138га, але
право власності або право користування
цією земельною ділянкою не
зареєстровано у встановленому законом
порядку (а.с.23-24).

Таким чином, при розгляді спору про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою суд першої
інстанції не встановив факту, який
підлягав встановленню у такій справі -
час та підстави набуття сторонами
права на земельну ділянку площею 0,3100
га, а відтак передчасно встановив
порядок користування цією земельною
ділянкою, яка не має кадастрового
номера, зовнішні межі якої в натурі не
встановлені та не погоджені із
суміжними землекористувачами, і без
відома та згоди власника землі -
Житомирської міської ради.

Окрім того, у резолютивній частині
свого рішення суд першої інстанції не
вказав розміри й межі тих ділянок, які
має використовувати кожен співвласник
домоволодіння, і тих, які виділено для
спільного користування.

Суд апеляційної інстанції позбавлений
можливості усунути ці недоліки,
оскільки про призначення
судово-технічної експертизи для
встановлення варіантів порядку
користування земельною ділянкою
клопотань не було заявлено, хоча суд
роз'яснив учасникам їх право заявити
клопотання про призначення
відповідної експертизи та подати дані
про надання земельної ділянки певного
розміру у встановленому законом
порядку, та попередив про наслідки не
вчинення процесуальних дій.

При вирішенні спору суд першої
інстанції також застосував
матеріальний закон, який застосуванню
не підлягає, а саме ст.88 ЗК України, якою
врегульовані правовідносини щодо
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою, що
перебуває у спільній частковій
власності. Проте, спірні
правовідносини виникли щодо
користування земельною ділянкою, яка
не перебуває у власності співвласників
домоволодіння, а тому вони регулюються
іншими нормами права.

Із наведених обставин слідує, що
підстави для встановлення порядку
користування спірною земельною
ділянкою відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів
скасовує рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове рішення, яким відмовляє
ОСОБА_1 у задоволенні позову відповідно
до ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду
м. Житомира від 17 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: