№ 336/6885/13-ц
пр. № 2п/336/15/2014
УХВАЛА

Іменем України

06 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за
участі представника відповідача
ОСОБА_1, представника позивача Даценко
В.С., розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_3 про скасування
заочного рішення по цивільній справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 13.01.2014 року в ході
заочного розгляду справи задоволено
позов Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, стягнуто з
відповідача на користь позивача 422698,23
гривень та судовий збір.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з
заявою про скасування заочного рішення
суду, посилаючись, що в судове
засідання не з'явився, оскільки був
зайнятий на роботі, а представник
прибув в приміщення суду, але не
потрапив в судове засіданні, також
вказував, що банком не були враховані
всі оплати за договором, а також
наполягав на застосуванні строку
позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судовому засіданні вказав, що 13.01.2014
року здав до суду клопотання про
відкладення розгляду справи та був у
приміщенні суду, але не біля залу
судового засідання, оскільки думав, що
судове засіданні буде відкладено.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечувала проти
скасування заочного рішення,
вказувала, що 13.01.2014 року особисто була
присутня біля зали судового засіданні
приблизно з 09.45-09.50 годин, але з цього
часу до настання часу, на який було
призначено розгляд справи ані
відповідача, ані його представника не
бачила. Щодо інших підстав для
скасування заочного рішення вказала,
що всі оплати, здійснені відповідачем
були враховані, штрафні санкції
нараховані вірно, тож підстав для
скасування рішення немає.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню лише за
наявності спільно двох умов: якщо
відповідач не з'явився у судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин та якщо судом
встановлено, що докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи
розгляд справи призначався судом
тричі: 28.11.2013 року, 12.12.2013 року та 13.01.2014
року. Про місце та час розгляду справи
відповідач повідомлявся судовими
повістками, направленими за адресою
свого зареєстрованого місця
проживання.

13.01.2014 року о 09.30 та о 09.50 годині
представником відповідача ОСОБА_1
подано до канцелярії суду клопотання
про перенесення розгляду справи та
довідку про неможливість відповідача
бути присутнім в судовому засіданні,
яке залишено судом без задоволення,
враховуючи, що будь-яких поважних
причин неявки відповідача в судове
засідання не вказано, службова
діяльність відповідача без вказівки на
те, якого саме роду діяльність
відповідачем здійснювалась в день
слухання справи 13.01.2014 року, судом
поважною причиною неявки не враховано.

Відповідно до ст. 158 ч. 3 ЦПК України
судове засідання проводиться в
спеціально обладнаному для цього
приміщенні суду - залі засідань. Як
вказує ст. 163 ч. 1 ЦПК України у
призначений для розгляду справи час
головуючий відкриває судове засідання
і оголошує, яка справа
розглядатиметься.

Як вбачається з пояснень представника
позивача та представника відповідача
13.01.2014 року в залі судового засідання чи
біля нього у призначений судом час
відповідача та його представника не
було, а сама по собі присутність
представника відповідача у будівлі
суду, яка представником відповідача не
підтверджена жодним чином, не може
вважатись явкою в судове засідання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідач та його представник в
судове засідання не з'явились без
поважних причин. Крім того,
відповідачем не надано доказів, які б
мали істотне значення для правильного
вирішення справи та спростовували б
правильність висновків суду,
викладених у рішенні. Заперечення
відповідача стосуються лише незгоди з
висновками суду та заперечення
доказів, наданих позивачем, щодо суми
заборгованості.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що
відповідачем не доведено, що обставини,
на які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
спору.

Таким чином, оскільки передбачених ст.
232 ч. 1 ЦПК України підстав для
скасування заочного рішення не
встановлено, заява відповідача
задоволенню не підлягає. Суд вважає за
потрібне роз'яснити відповідачеві
можливість оскарження рішення суду в
загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.
231, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_3 про скасування заочного
рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 13.01.2014 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
залишити без задоволення.

2. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Суддя
О.І. Дацюк