АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/83/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 57 Скрипник В.Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
Гончар Н. І. РІШЕННЯ
20 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Гончар Н. І. суддів
Ювшин В. І. , Пономаренко В. В. при
секретарі Волвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Жашківського
районного суду Черкаської області від
07 листопада 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення
матеріальних збитків та моральної
в с т а н о в и л а :
В серпні 2013 року ОСОБА_6 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_7 про стягнення
матеріальних збитків та моральної
шкоди. Свої позовні вимоги
обгрунтовувала тим, що ОСОБА_7 за її
відсутності та без її дозволу 25.01.2013
року вчинив проникнення в її
домоволодіння, яке розташоване в
АДРЕСА_1 в результаті чого пошкодив
майно та продукти харчування, чим
спричинивши їй моральну шкоду.
Просила стягнути з відповідача на її
користь 3000 грн. матеріальної шкоди та
3000 грн.. моральної шкоди.
Рішенням Жашківського районного суду
Черкаської області від 07 листопада 2013
року позов ОСОБА_6 залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду
ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій
просить, у зв'язку з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, порушенням норм
матеріального права та
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, скасувати рішення
суду та ухвалити нове, яким її позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_7 в судове засіданні не з»явився,
хоча був повідомлений належним чином,
що підтверджується телефонограмою.
Представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 був
повідомлений про розгляд справи
належним чином, про що мається його
особиста розписка, в судове засідання
не з»явився, однак був присутній при
проголошення вступної та резолютивної
частин рішення.

Заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення виходячи із наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції
рішення зазначеним вище вимогам
закону не відповідає.

Відмовляючи ОСОБА_6 в задоволенні
позову суд першої інстанції виходив з
недоведеності позивачем протиправних
дій ОСОБА_7 щодо належного їй майна та
його вини в завданні шкоди.

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 з приводу подій, що сталися
25.01.2013 року в АДРЕСА_1 двічі зверталася
до Жашківського РВ УМВС, а саме в
телефонному режимі та із заявою від
13.03.2013 року.

Згідно висновку ст. ДІМ СДІМ
Жашківського РВ УМВС капітана міліції
Сиворакша О.В. від 29.01.2013 року по
телефонному повідомленню ОСОБА_6, в
подіях, що сталися 25.01.2013 року в
домоволодінні ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 ознаки
будь - якого кримінального
правопорушення відсутні.

Згідно висновку ст. ДІМ СДІМ
Жашківського РВ УМВС капітана міліції
Сиворакша О.В. від 20.03.2013 року по заяві
ОСОБА_6, в діях ОСОБА_7 лише формально
вбачаються ознаки кримінального
правопорушення передбаченого ст. 194 КК
України, так як дана подія через свою
малозначність не становить суспільної
небезпеки і діями ОСОБА_7 не було
заподіяно істотної шкоди.

Згідно висновку ст. ДІМ СДІМ
Жашківського РВ УМВС капітана міліції
Сиворакша О.В. від 10.09.2013 року по заяві
ОСОБА_6, в діях ОСОБА_7 вбачаються лише
формальні ознаки кримінального
правопорушення передбаченого ст. 194 КК
України які через малозначність не
становлять суспільної небезпеки (не
заподіяли істотної шкоди), а тому
відсутні підстави для внесення
інформації до Єдиного реєстру
досудових розслідувань.

Тобто, в ході проведених перевірок
було встановлено, що ОСОБА_7 25.01.2013 року
в домоволодінні, яке належить його
матері ОСОБА_6 та знаходиться в АДРЕСА_1,
в її відсутність, зірвав замки на
дверях будинку та на дверях погрібу.

Позивачка просила стягнути майнову та
моральну шкоду на підставі ст..ст. 22, 1166,
1167 ЦК України.

Не можна погодитись із висновком суду
першої інстанції про те, що позивачка
не довела протиправність дій
відповідача щодо належного їй майна та
наявність його вини у завданні шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа,
яка завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Як роз»яснено у п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
/немайнової шкоди», особа /фізична чи
юридична/ звільняється від
відповідальності по відшкодуванню
моральної шкоди, якщо доведе, що
остання заподіяна не з її вини.
Відповідальність заподіювача шкоди
без вини може мати місце лише у
випадках, спеціально передбачених
законодавством.

Цивільне законодавство у деліктних
зобов»язаннях передбачає презумпцію
вини; якщо у процесі розгляду справи
зазначена презумпція не спростована,
то вона є юридичною підставою для
висновку про наявність вини
заподіювача шкоди.

Виходячи із вищезазначених цивільним
процесуальним законом принципів
змагальності і диспозитивності
цивільного процесу, саме на
відповідача покладено обов»язок
доведення відсутності протиправності
його поведінки, завданої шкоди,
причинного зв»язку між протиправною
поведінкою та шкодою, а також його вини
у заподіянні шкоди позивачу.

Згідно висновків Жашківського РВ УМВС
України від 20.03.2013 року та 10.09.2013 року
було встановлено, що 25.01.2013 року в
АДРЕСА_1, саме ОСОБА_7 в період
відсутності своєї матері ОСОБА_6,
позривав замки на дверях її будинку та
погріба.

Відповідно до акту від 11.02.2013 року
складеного з участю жителів АДРЕСА_1,
депутата сільської ради Сліпенько Л.В.
та посвідченого сільським головою, в
результаті того, що ОСОБА_7 25.01.2013 року
зірвав замок на погребі та залишив його
відкритим при мінусовій температурі в
20 градусів, були зіпсовані продукти
харчування та квіти загальною вартістю
3265 гривень.

Доказів того, що шкода ОСОБА_6 завдана
не з його вини, відповідач суду на
надав.

Враховуючи, що матеріальні збитки
позивачці були завдані діями ОСОБА_7, її
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню в сумі 3000
гривень, тобто в розмірі заявлених
позовних вимог.

Відповідно до положень ст.. 22 ЦК
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди, яка
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв»язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
враховуючи характер та обсяг
страждань, яких зазнала позивачка в
результаті пошкодження належного їй
майна, колегія суддів вважає, що розмір
моральної шкоди, яка підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивачки необхідно визначити в сумі 500
гривень.

Згідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з"ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийшов до помилкового
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог, а тому рішення
Жашківського районного суду
Черкаської області від 07 листопада 2013
року необхідно скасувати, ухвалити по
справі нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити частково, стягнути
з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну
шкоду в сумі 3000 гривень, моральну шкоду
в сумі 500 гривень.

З ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 також
необхідно стягнути судові витрати в
сумі 229 гривень 42 копійки.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Рішення Жашківського районного суду
Черкаської області від 07 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким
позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
матеріальну шкоду в сумі 3 000 гривень та
моральну шкоду в сумі 500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
судові витрати в сумі 229 гривень 42
копійки.

Рішення набирає законної сили одразу
після його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ на протязі двадцяти днів після
його проголошення.

Головуючий :

Судді :