Справа № 208/2219/2012 Провадження №
22-ц/772/491/2014Головуючий в суді першої
інстанції:ОСОБА_1Категорія: 48
Доповідач: Медяний В. М.
Апеляційного суду Вінницької
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:
Головуючого: судді Медяного В.М.,
Суддів : Ковальчука О.В., Жданкіна В.В.,
при секретарі : Агеєвій Г.В.,
за участю сторін у справі: позивача
відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 22 серпня 2013
року, -

встановила:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дитини.
Посилається на те, що з відповідачкою
перебував у зареєстрованому шлюбі, від
якого мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Дитина мешкає разом з ним та
знаходиться на його утриманні. Сина
виховує він самостійно, з часу
проживання окремо відповідач ОСОБА_3
участі в утриманні та вихованні дитини
взагалі не приймає. Тому позивач
вважає за необхідне стягнути з
відповідачки аліменти у розмірі 1/4 всіх
видів доходу на його користь на
утримання сина до досягнення ним
повноліття.

Ухвалою Калинівського районного суду
Вінницької області від 26 квітня 2012 року
зупинено провадження у даній справі до
вирішення по сутті цивільної справи за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
визначення місця проживання
малолітньої дитини і за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визначення місця проживання
малолітньої дитини (а.с.10).

Ухвалою Калинівського районного суду
Вінницької області від 24 квітня 2013 року
провадження у даній цивільній справі
відновлено (а.с.19).

Рішенням Калинівського районного суду
Вінницької області від 22 серпня 2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти щомісячно
на користь ОСОБА_4 на утримання
малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у твердій грошовій сумі 250 гривень,
починаючи з 12.04.2012 року, до досягнення
ним повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 229 грн. 60 коп. судового
збору в дохід держави. Відповідно до ч.1
ст.367 ЦПК України допущено рішення до
негайного виконання в частині
стягнення суми платежу за один місяць
(а.с.41).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 11 жовтня 2013 року рішення
Калинівського районного суду
Вінницької області від 22.08.2013 року
залишено без змін (а.с.57).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 грудня 2013 року
ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 11 жовтня 2013 року скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції (а.с.80).

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_4
просить рішення суду першої інстанції
від 22 серпня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким його
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі. Посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції позивач ОСОБА_4
свою апеляційну скаргу повністю
підтримав та просив її задовольнити,
посилаючись на викладені в ній доводи.

Відповідачка ОСОБА_3 апеляційну скаргу
не визнала та заперечила проти її
задоволення, посилаючись на її
безпідставність та необґрунтованість,
просила рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, враховуючи висновки
і мотиви ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у даній справі, заслухавши
пояснення сторін у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції до зміни, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України
суд вирішує цивільно-правовий спір на
засадах змагальності, кожна сторона
зобов'язана доказами довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, що мають
значення для справи.

Апеляційний суд на виконання вимог
ст.303 ЦПК України під час розгляду
справи в апеляційному порядку,
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4,
суд першої інстанції встановив та
виходив з того, що рішенням
Калинівського районного суду від 31.05.2011
року шлюб між сторонами розірвано. Від
шлюбу у сторін є спільна дитина -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом
з позивачем. Позивач сина виховує
самостійно, за час проживання з
колишньою дружиною окремо, мати дитини
не надавала коштів на її утримання, не
опікувалась нею, тому дитину позивач
утримував та утримує сам без її
допомоги.

Щодо визначення розміру аліментів, суд
першої інстанції вважав за необхідне
стягувати їх з відповідачки ОСОБА_3 на
користь позивача ОСОБА_4 у твердій
грошовій сумі в розмірі 250 грн.
щомісячно.

При визначенні розміру аліментів судом
враховано, що відповідачка по справі
перебуває в громадянському шлюбі з
ОСОБА_7, від сумісного проживання з яким
у неї відповідно до наявних копій
свідоцтв про народження народилося
двоє дітей: син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та
син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона ніде не
працює та відповідно до довідки
наданої управлінням праці та
соціального захисту населення отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-го віку.

Таким чином, суд першої інстанції
враховуючи вимоги ст.180, 181, 184 СК
України, прийшов до висновку, що з
відповідачки на користь позивача на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
необхідно щомісячно стягувати
аліменти у твердій грошовій сумі в
розмірі 250 гривень.

Проте, колегія суддів не може повністю
погодитись з такими висновками суду
першої інстанції, оскільки судом
першої інстанції неповно з'ясовані
фактичні обставини справи, які мають
істотне значення для справи в межах
наданих сторонами доказів, не вірно
застосовані норми матеріального права,
а доводи апеляційної скарги дають
підстави вважати, що висновки суду не
повністю відповідають обставинам
справи та дають достатні підстави для
зміни рішення суду.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України
батьки зобов'язані утримувати дітей до
їх повноліття. Повнолітні діти
зобов'язані піклуватися про своїх
непрацездатних батьків.

Відповідно до роз'яснень викладених в
п.17 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 р. №3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», згідно з якими
відсутність домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину є
підставою для звернення до суду з
відповідним позовом того із них, з ким
вона проживає.

Так, згідно ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при
визначені розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини та платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
а також інші обставини, що мають
істотне значення.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі. Розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, підлягає індексації
відповідно до закону. Якщо розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, менше мінімального
розміру, передбаченого частиною другою
статті 182 цього Кодексу, то дитині
призначається відповідно до закону
державна допомога в розмірі різниці
між визначеним розміром аліментів і 30
відсотками прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно ч. 8, 9 ст.7 СК України регулювання
сімейних відносин має здійснюватися з
максимально можливим урахуванням
інтересів дитини, непрацездатних
членів сім`ї. Сімейні відносини
регулюються на засадах справедливості,
добросовісності та розумності,
відповідно до моральних засад
суспільства.

При визначенні розміру аліментів
місцевим судом враховано, що
відповідачка по справі перебуває в
громадянському шлюбі з ОСОБА_7, від
сумісного проживання з яким у неї
відповідно до наявних копій свідоцтв
про народження народилося двоє дітей:
син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона ніде не працює та
відповідно до довідки наданої
управлінням праці та соціального
захисту населення отримує допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
3-го віку.

Перевіряючи доводи ОСОБА_4 щодо
визначення розміру аліментів у виді 1/4
частки заробітку всіх видів доходу на
утримання малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, суд першої інстанції
врахував положення ст.182, ч.1 ст.184 СК
України, що також підтверджується
наявними матеріалами справи та самими
поясненнями відповідача наданими нею в
ході розгляду справи.

Однак, колегія суддів вважає, що
місцевим судом належним чином не було
встановлено обставини, що мають
істотне значення, для визначення
розміру аліментів, в розумінні ч.1 ст.184
СК України.

Як вбачається зі змісту наявної в
матеріалах справи копії листка
непрацездатності та довідки виданої
Калинівським управлінням праці та
соціального захисту населення,
відповідач у справі ОСОБА_3 має
постійне місце роботи у ПП ОСОБА_10 на
посаді перукаря та знаходиться на
обліку в Калинівському УПСЗН і отримує
допомогу по догляду за першою та другою
дитиною до досягнення ними трирічного
віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» за №5515-VІ від
06.12.2012 року прожитковий мінімум на
дітей віком до 6 років встановлено з 1
січня в розмірі 1 210 гривень, з 1 грудня в
розмірі 1 286 грн.

Отже, 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини ОСОБА_5 складає з 1
січня-363 грн., з 1 грудня-385 грн. 80 коп.

Також суд першої інстанції, визначаючи
розмір аліментів на утримання
неповнолітньої дитини у твердій
грошовій формі менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, в достатній мірі не
врахував, що за заявою платника або
одержувача суд може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, але
таке визначення має відбутися тільки
за тих умов, якщо платник аліментів
доведе наявність підстав для
визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі, передбачених ч. 1 ст. 184 СК
України.

Таким чином, місцевий суд у порушення
вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України на
зазначені вище обставини справи уваги
не звернув, доводів позовних вимог та
заперечень відповідача не перевірив,
належним чином не встановив обставини,
що мають істотне значення, для
визначення розміру аліментів в
розумінні ч. 1 ст. 184 СК України та дійшов
невірного висновку про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі
зазначеного розміру.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги дають
підстави для висновку про те, що при
визначенні розміру аліментів суд
першої інстанції не в повній мірі
з'ясував та не врахував обставини,
передбачені ч.2 ст.182 СК України, які
враховуються судом при визначенні
розміру аліментів, а тому їх розмір
слід визначити у виді 14 частки від
заробітку (доходу) матері.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, судова
колегія вважає, що рішення місцевого
суду слід змінити.

Частинами 3, 5 ст.88 ЦПК України
визначено, якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Якщо суд
апеляційної або касаційної інстанції,
не передаючи справи на новий розгляд,
змінює рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат.

Крім того, згідно роз'яснень,
викладених в п. 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
р. N 3 "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
суд відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України
роз'яснює сторонам їх відповідальність
за прострочення сплати аліментів.

Також, визначення розміру аліментів у
частці від заробітку (доходу) матері не
позбавляє відповідача права
звернутися до суду з позовом про
зменшення розміру аліментів
відповідно до ст.192 СК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.4, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 367 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 22 серпня 2013 року
змінити.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дитини
задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженки м. Калинівки Вінницької
області, проживаючої по АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт
серія НОМЕР_3 виданий Калинівським РВ
УМВС України у Вінницькій області
23.01.2012 року, постійне місце роботи у ПП
ОСОБА_10 на посаді перукаря, знаходиться
на обліку в Калинівському УПСЗН і
отримує допомогу по догляду за першою
та другою дитиною до досягнення ними
трирічного віку, на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, паспорт серія НОМЕР_4 виданий
Калинівським РВ УМВС України у
Вінницькій області 03.06.1998 року,
проживаючого та зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання
малолітньої дитини - сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 14 частки від
заробітку (доходу) матері, щомісячно,
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи від дня
пред'явлення позову, тобто з 11 квітня 2012
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Рішення в частині стягнення суми
платежу за один місяць допустити до
негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:підпис.
В.М. Медяний

Судді:підписи.
О.В. Ковальчук

В.В. Жданкін

З оригіналом вірно.

Суддя: