РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Шевченківський
районний суд Харківської області в
складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М

при секретарі Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Шевченкове цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
житлово-комунального підприємства
«Хутірське» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
третя особа - Великохутірська сільська
рада Шевченківського району
Харківської області, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
вищевказаним позовом до
житлово-комунального підприємства
«Хутірське» про стягнення
заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що з 31 січня 2007 року працює
на посаді головного бухгалтера
житлово-комунального підприємства
«Хутірське» згідно наказу № 97 від
01.02.2007 року. Відповідно до
розпорядження № 5 голови
Великохутірської сільської ради
Шевченківського району Харківської
області від 17.09.2007 року була призначена
тимчасово виконуючою обов'язки
директора житлово-комунального
підприємства «Хутірське».

Відповідно до п.1.2 Статуту
підприємства затвердженого рішенням
сесії Великохутірської сільської ради
Шевченківського району Харківської
області від 11 січня 2002 року
Великохутірська сільська рада
Шевченківського району Харківської
області є засновником підприємства,
підприємство належить до власності
Великохутірської сільської ради.

Станом на 30 жовтня 2013 року
підприємство заборгувало їй 8876,03
гривень (заробітна плата за листопад 2011
року-вересень 2012 року), що
підтверджується довідкою.
Позивач отримала попередження про те,
що власник підприємства має намір
ліквідувати його в двомісячний строк,
дата вручення даного попередження -
відсутня . Позивач зверталася до
власника Великохутірської сільської
ради Шевченківського району
Харківської області та інформувала
його про стан справ на підприємстві,
зокрема про заборгованість виплати
заробітної плати, що підтверджується
листами , проте змістовної відповіді на
листи і допомоги не отримала.

У вересні 2013 року питання щодо
надання підприємству фінансової
допомоги розглядалося на сесії
Великохутірської сільської ради.
16 жовтня 2013 року відповідальними
працівниками УСНЗ Шевченківської РДА
на підприємстві було проведено
перевірку, яка підтвердила наявність
заборгованості по заробітній платі в
розмірі 8876,03 гривень та було висунуто
вимогу нарахувати індексацію до
заробітної плати по підприємству. На
виконання цієї вимоги позивач
нарахувала індексацію в розмірі 4145,17
гривень.

У судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги повністю підтримала та
наполягала на їх задоволенні, при цьому
зазначила, що в погашення
заборгованості по заробітній платі
отримала від Великохутріської
сільської ради кошти в розмірі 9638,67 грн
.

Представник відповідача ЖКП
«Хутірське» ( вона ж позивач за справою
ОСОБА_1.) пояснила, що згідно довідок,
наданих нею суду, склалася
заборгованість підприємства перед нею
з листопада 2011 року по вересень 2013 року
(а.с. 16) у розмірі 8876,03 грн. та
заборгованість по індексації в розмірі
4145,17 грн. Вказала, що до підприємства не
звертаються особи за наданням послуг,
яке воно надає, тому підприємство не
має прибутку та коштів на виплату
заробітної плати.

Представник третьої особи - голова
Великохутірської сільської ради
Шевченківського району Харківської
області Редько П.І. проти позовних
вимог заперечував з тих підстав, що
позивач не вчиняла жодних дій для
отримання підприємством прибутку,
нараховувала оплату праці без
врахування прибутку підприємства. Крім
того зазначив, що у грудні 2013 року
рішенням сесії сільської ради ЖКП
«Хутірське» була надана фінансова
допомога по заробітній платі в сумі 10 629
грн (а.с. 37), однак після цього позивач
також не здійснює дій по отриманню
підприємством прибутку, а лише
нараховує собі заробітну плату.
Рішенням сесії від 02.12.2013 року було
затверджено ліквідаційну комісію по
даному підприємству.

Суд, перевіривши матеріали
справи, вислухавши пояснення позивача
та представника відповідача (в одній
особі) - ОСОБА_1, представника третьої
особи, вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З 31 січня 2007 року позивач була прийнята
на роботу на посаду головного
бухгалтера житлово-комунального
підприємства «Хутірське», крім того,
розпорядженням Великухутірського
сільського голови від 17 вересня 2007 року
її було призначено тимчасово
виконуючою обов'язки підприємства .

Згідно статуту житлово-комунального
підприємства «Хутірське» (а.с.9-15),
затвердженого рішенням сесії
Великохутірської сільської ради від 11
січня 2002 року, його керівництво
здійснює директор, який має право, крім
іншого, затверджувати штати та
посадові оклади робітників ЖКП в межах
фонду споживання. Керівник
підприємства самостійно обирає форму і
систему оплати праці, встановлює
працівникам конкретні розміри
тарифних ставок, розцінок, окладів,
премій, надбавок і доплат на умовах,
передбачених колективним договором та
нормативними актами. Мінімальна
заробітна плата працівників не може
бути нижча встановленої
законодавством України (п.6.3.статуту).

В період , зазначений позивачем, за який
склалася заборгованість по заробітній
платі - листопад 2011- вересень 2013 року,
штатними розписами (а.с. 22-24) були
затверджені дві посади: на 2011-2012 роки -
директора на 0,5 одиниці та головного
бухгалтера на 0,25 одиниці, на 2013 рік -
директора і головного бухгалтера на 0,5
одиниці, і першу і другу посади у
вказаний період займала позивач по
справі та здійснювала функції
нарахування та виплати заробітної
плати одній особі підприємства , тобто
собі .

Відповідно до статті 1 Закону
України «Про оплату праці» заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором роботодавець
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Кодексом законів про працю
України та статтею 5 цього Закону
визначено, що джерелом коштів на оплату
праці працівників госпрозрахункових
підприємств є частина доходу та інші
кошти, одержані внаслідок їх
господарської діяльності, у статті 15
передбачено, що оплата праці
працівників підприємства
здійснюється в першочерговому
порядку. Всі інші платежі
здійснюються підприємством після
виконання зобов'язань щодо оплати
праці.

Як свідчать матеріали справи,
позивач, являючись в.о. директора ЖКП
«Хутірське», не дотримувалася вимог
нормативно-правових актів щодо виплати
заробітної плати, тим самим допустивши
створення заборгованості з її виплати.
При цьому в даному випадку позивачем і
представником відповідача являється
одна і та ж особа - ОСОБА_1 (а.с. 47).

Це суперечить вимогам частини 2
статті 40 ЦПК України, якою встановлено,
що одна й та сама особа не може бути
одночасно представником іншої сторони,
третіх осіб, які заявляють самостійні
вимоги щодо предмета спору або беруть
участь у справі на другій стороні.

На підставі викладеного, суд
вважає у задоволенні позову позивачу
необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11, 40, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ст. 97 КЗпП України,
Законом України «Про оплату праці»

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні,
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Стеганцов С.М.