Справа №461/3323/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2014 року Галицький
районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Стрельбицького В.В.,

при секретарі
Тарапацькому Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Епіцентр К» до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з
відповідача грошову суму у розмірі
25219,50 грн., мотивуючи позов тим, що
остання працювала у ТОВ «Епіцентр К» на
посаді начальника відділу «Деко»
гіпермаркету м.Сімферополь з 01.12.2011
року по 21.01.2013 року. В її обов'язки
входило, зокрема контроль за
збереженням товарів, торговельного
устаткування й інших матеріальних
цінностей. 02.01.2012 року з відповідачем
було укладено колективний договір,
згідно п.4.1 якого відповідач
притягується до матеріальної
відповідальності в разі матеріальної
шкоди, заподіяної підприємству
розкраданням, нестачею, умисним
знищенням або зіпсуванням через
недбалість. Проведеною з 11 січня 2013
року інвертаризацією виявлено нестачу,
тобто виявлено заподіяння шкоди у
розмірі 128275,00 грн. Нестача виникла в
результаті халатного відношення
ОСОБА_1 до службових обов'язків, що
підтверджується численними актами,
свідченнями робітників відділу та
маркету.

В судовому засіданні позивач
підтримав позов, дав пояснення
аналогічні доводам викладеним у
позові. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов заперечив з підстав,
викладених у письмових запереченнях.
Просить відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом встановлено, що наказом
генерального директора Гіпермаркету
№5 ТзОВ «Епіцентр К» №279/К5-п від 01.12.2011
року /а.с.9/ ОСОБА_1, помічника директора
гіпермаркету №5, переведено за її
згодою на посаду начальника відділу
«Деко» гіпермаркету м.Сімферополь.

Наказом в.о. директора гіпермаркету
№15/сф-п від 21.01.2013 року ОСОБА_1 звільнено
21.01.2013 року за власним бажанням /а.с.11/.

Наказом в.о. директора гіпермаркету
№31/СФ від 02.01.2012 року встановлено
колективну матеріальну
відповідальність серед колективу
гіпермаркету «Епіцентр К»
м.Сімферополь, який спільно виконує
будь-які види робіт, пов'язаних із
зберіганням, продажем, перевезенням
або застосуванням у торгівельному
процесі товарно-матеріальних
цінностей /а.с.18/.

02 січня 2012 року між ТОВ «Епіцентр К»
та членами колективу невідокремленого
структурного підрозділу ТОВ «Епіцентр
К» «Гіпермаркет «Епіцентр К»
м.Сімферополь укладено договір №3 про
колективну матеріальну
відповідальність /а.с.20-31/.

Пунктом 4.1 вищевказаного договору
передбачено, що підставою для
притягнення членів колективу до
матеріальної відповідальності є
матеріальна шкода, заподіяна
розкраданням, нестачею, умисним
знищенням або зіпсуванням через
недбалість, що підтверджується
інвентаризаційними документами.

Згідно ст.130 КЗпП України, працівники
несуть матеріальну відповідальність
за шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації внаслідок
порушення покладених на них трудових
обов'язків. При покладенні
матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення
відповідальності тільки за пряму
дійсну шкоду, лише в межах і порядку,
передбачених законодавством, і за
умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації
винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника.

Позивачем не подано суду жодних
інвентаризаційних документів, які б
підтверджували факт недбалості ОСОБА_1
при виконанні своїх службових
обов'язків.

В судовому засіданні встановлено
та в тому числі підтверджено копією
трудової книжки, що за весь час роботи
ОСОБА_1 на посаді начальника відділу
«Деко», з боку адміністрації не було
жодних зауважень з приводу її
кваліфікації чи неналежного виконання
трудових обов'язків, протягом всього
періоду роботи до неї жодного разу не
застосовувались будь-які
дисциплінарні стягнення.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час їх
допиту в порядку виконання судового
доручення пояснили, що працюючи у
відділі «Деко» ТОВ «Епіцентр К» їм
невідомі випадки неналежного
виконання ОСОБА_1 своїх посадових
обов'язків чи халатного відношення до
них. Також вказані свідки зазначили, що
ОСОБА_1 неодноразово зверталась до
адміністрації гіпермаркету з
проханням вжити заходів для належного
зберігання та складування товару,
оскільки адміністрація не забезпечила
таких умов.

Факт неналежного виконання
адміністрацією гіпертмаркету
обов'язків щодо створення умов для
належного складання та зберігання
товару також підтверджується
письмовими поясненнями ОСОБА_4 /а.с.54/.

Наведене свідчить про неналежне
виконання адміністрацією гіпермаркету
зобов'язань, передбачених п.2.3
вищезгаданого договору про колективну
матеріальну відповідальність.

Суд не бере до уваги, як факт
підтвердження вини ОСОБА_1, акт
виявлення порушення №147 від 12.01.2013 року
та висновок інвентаризації по факту
виявлених лишків та нестач товару у
відділі №100 «Деко» від 27.01.2013р /а.с.38/,
оскільки такі складені, як встановлено
в судовому засіданні у період
перебування останньої на лікарняному у
зв'язку із хворобою, у акті не зазначено
порушника, не відібрано пояснень
порушника, а також такі жодним чином не
підтверджують наявність вини ОСОБА_1, у
виявлених порушеннях.

Натомість, суд бере до уваги ту
обставину, що згаданий договір про
колективну матеріальну
відповідальність укладений після
призначення ОСОБА_1 на посаду
начальника відділу «Деко»
гіпермаркету м.Сімферополь та при його
укладенні не проводилось
інвентаризації товару, а тому немає
будь-яких підстав вважати, що виявлена
нестача виникла саме за період
перебування на посаді ОСОБА_1

Таким чином, проаналізувавши
вищенаведене, суд приходить до
переконання про безпідставність
позову, оскільки доводи, на які
покликається позивач, не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні, не
доведено вини ОСОБА_1 у завданні
матеріальної шкоди позивачу, та доводи
позивача повністю спростовані
представником відповідача, а тому в
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3-11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10-ти днів
після його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Стрельбицький В.В.