УХВАЛА

іменем україни

26 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової
Є.П., Євтушенко О.І.,

Завгородньої
І.М., Іваненко
Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду Кіровоградської області від 05
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що 17 вересня 2011 року
між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем
укладено кредитний договір №
А32ВСС9FGР0124, за умовами якого відповідач
отримав кредит на придбання товару в
сумі 17 500 грн на строк 36 місяців з 16
вересня 2011 року до 15 вересня 2014 року зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,12 %.

Укладений між банком і відповідачем
договір складається із заяви та умов
надання споживного кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт).

ОСОБА_3 умови кредитного договору
належним чином не виконував, у зв'язку з
чим виникла заборгованість, яка станом
на 12 лютого 2013 року становить 25 878 грн 86
коп. та складається із: заборгованості
за кредитом - 16 043 грн 24 коп.;
заборгованості за відсотками - 18 грн 85
коп.; комісії - 4 657 грн 85 коп.; пені - 3 450
грн 40 коп.; штрафу (фіксована частина) -
500 грн; штрафу (відсоток від суми
заборгованості) - 1 208 грн. 52 коп.

Рішенням Олександрівського районного
суду Кіровоградської області від 28
травня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ПАТ «Акцент-Банк» в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ А32ВСС9FGP0124 від 17 вересня 2011 року 22 719
грн 94 коп., в тому числі: 16 043 грн 24 коп.
основного боргу; 18 грн 85 коп. відсотків;
1 500 грн пені, 500 грн штрафу.

Розстрочено сплату заборгованості на 6
місяців: червень 2013 року - 3 786 грн 69 коп.;
липень 2013 року - 3 786 грн 65 коп.; серпень
2013 року - 3 786 грн 65 коп.; вересень 2013 року
- 3 786 грн 65 коп.; жовтень 2013 року - 3 786 грн
65 коп.; листопад 2013 року - 3 786 грн 65 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 05
листопада 2013 року зазначене судове
рішення змінено та позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Акцент-Банк» в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ А32ВСС9FGP0124 від 17 вересня 2011 року 25 878
грн 86 коп., що складається із
заборгованості за кредитом - 16 043 грн 24
коп.; заборгованості за відсотками - 18
грн 85 коп.; за комісією - 4 657 грн 85 коп.;
пені - 3 450 грн; штрафу (фіксована
частина) - 500 грн; штрафу (відсоток від
суми заборгованості) - 1 208 грн 52 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Судом установлено, що між ПАТ
«Акцент-Банк» та ОСОБА_3 укладено
договір, згідно з яким останньому
надано кредит на споживчі цілі у
розмірі 17 500 грн на строк 36 місяців з 16
вересня 2011 року до 15 вересня 2014 року зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_3 був ознайомлений з умовами
кредитування та сукупною вартістю
споживчого кредиту й погодився з ними,
що підтверджується його особистим
підписом.

ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 17 500 грн,
який банк надав шляхом відкриття
рахунку для зарахування коштів,
спрямованих на погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, винагородою та іншими
платежами.

Згідно з розрахунком та випискою за
рахунком заборгованість ОСОБА_3 за
кредитним договором станом на 12 лютого
2013 року становить 25 878 грн 86 коп. та
складається із: заборгованості за
кредитом - 16 043 грн 24 коп.;
заборгованості за відсотками - 18 грн 85
коп.; комісії - 4 657 грн 85 коп.; пені - 3 450
грн 40 коп.; штрафу (фіксована частина) -
500 грн; штрафу (відсоток від суми
заборгованості) - 1 208 грн 52 коп.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції зменшив розмір пені
до 1 500 грн та на підставі ст. 536 ЦК
України відмовив у стягненні
процентної складової штрафу в сумі 1 208
грн 52 коп., посилаючись на те, що
стягнення неустойки є правом позивача,
а відсотки нараховуються лише на
грошові кошти, тому нарахування
відсотків на штраф протирічить закону.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду
першої інстанції та стягнуючи із
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент-Банк» в
рахунок погашення заборгованості 25 878
грн 86 коп., що складається із:
заборгованості за кредитом - 16 043 грн 24
коп.; заборгованості за відсотками - 18
грн 85 коп.; за комісією - 4 657 грн 85 коп.;
пені - 3 450 грн; штрафу (фіксована
частина) - 500 грн; штрафу (відсоток від
суми заборгованості) - 1 208 грн 52 коп.,
виходив з відсутності правових підстав
для зменшення розміру неустойки та
обґрунтованості вимог про стягнення
штрафу в силу того, що ОСОБА_3,
підписуючи договір, погодився з його
умовами, зокрема з п. 5.3 кредитного
договору, відповідно до якого у випадку
порушення позичальником зобов'язань,
передбачених договором, більше ніж на 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5
% від суми заборгованості.

Колегія погоджується з висновками
апеляційного суду, підстав для
скасування ухваленого ним рішення не
вбачає.

Відхиляючи доводи касаційної скарги
стосовно покладення на відповідача
подвійної відповідальності за
порушення грошового зобов'язання
(стягнення пені та штрафу одночасно),
колегія суддів виходить із того, що
пеня, за визначенням ч. 3 ст. 549 ЦК
України, - це вид неустойки, що
забезпечує виконання грошового
зобов'язання і обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення виконання.
Застосування іншого виду неустойки -
штрафу до грошового зобов'язання
законом не передбачено, що, втім, не
виключає можливості його встановлення
в укладеному сторонами договорі,
притому і як самостійного заходу
відповідальності, і як такого, що
застосовується поряд із пенею. У
останньому випадку не йдеться про
притягнення до відповідальності
одного виду за одне й те саме
правопорушення двічі, тому що
відповідальність настає лише один раз -
у вигляді сплати неустойки, яка включає
у себе і пеню, і штраф як лише форми її
сплати.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 05
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

О.І.
Євтушенко

І.М.
Завгородня

Ю.Г.
Іваненко