Справа № 212/5170/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області

в складі: головуючого - судді Пустовіт
О.Г.

при секретарі - Волошиненко
С.І.

за участю: представника
позивачів - ОСОБА_1

представника
відповідача - Літовченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю працівника на
виробництві,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2013 року позивачі ОСОБА_3,
ОСОБА_4 звернулись до суду з вказаним
позовом, просили стягнути на свою
користь в рахунок компенсації
відшкодування моральної шкоди,
завданої їм як членам сім*ї ОСОБА_6,
загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 року внаслідок
нещасного випадку на виробництві по 180
000 грн. з відповідача Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» (надалі - ПАТ
«Кривбасзалізорудком» ).

В обґрунтування вимог посилаються на
ті обставини, що син ОСОБА_6 загинув на
виробництві внаслідок нещасного
випадку ІНФОРМАЦІЯ_2 року під час
виконання трудових обов'язків
прохідника на дільниці № 32 шахти
«Октябрська» внаслідок раптового
обрушення породи. Згідно акту
розслідування, нещасний випадок стався
з вини підприємства у зв'язку з
невиконанням своїх посадових
обов'язків з охорони праці на
виробництві посадовими особами
відповідача. Внаслідок втрати сина
вони пережили психологічний стрес,
постійно перебувають у нервовому
стані, втратили інтерес до життя.

В судовому засіданні представник
позивачів ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги в повному обсязі, пояснив, що
вимоги про стягнення моральної шкоди з
підприємства - відповідача обґрунтовує
положенням ч.2 ст.1168 ЦК України, яка
передбачає відшкодування моральної
шкоди.

Представник відповідача ПАТ
«Кривбасзалізорудком» позовні вимоги
не визнав, просив відмовити в їх
задоволенні. В обґрунтування
заперечень вказав, що не надано доказів
завдання моральної шкоди
підприємством, обов*язок відшкодування
шкоди позивачу як застрахованій особі
покладено законом на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України. Вважають, що норма
ст. 1168 ЦК України до даних
правовідносин не застосовується.

Вивчивши матеріали справи, доводи
сторін, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року при виконанні
трудових обов'язків внаслідок
нещасного випадку на виробництві
загинув ОСОБА_6 що підтверджується
свідоцтвом про смерть (а.с.4). Загиблий
на виробництві ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 є
сином позивачів (свідоцтво про
народження, а.с.6). Нещасний випадок на
виробництві стався ІНФОРМАЦІЯ_2 року
під час виконання ОСОБА_6 обов'язків
прохідника, що підтверджується актом
спеціального розслідування нещасного
випадку Н-1 від 19.03.2004 року, Н-5 від 18.03.2004
року, (а.с.7-9, 10-13). Згідно акту
розслідування, нещасний випадок стався
у зв'язку з невиконанням посадовими
особами ПАТ «Кривбасзалізорудком»
своїх посадових обов'язків з охорони
праці на виробництві. Вина працівника
ОСОБА_6 - відсутня (а.с.7-9).

Судом встановлено, що внаслідок
загибелі на виробництві сина позивачів
під час виконання трудових обов'язків
прохідника завдано моральної шкоди -
вони перебувають в стресовому стані,
втратили інтерес до життя через думки
про смерть сина. Через стресовий стан
та пригніченість втратили зв'язки зі
своїми друзями та знайомими, що також
завдає моральних переживань,
потребують докладання додаткових
зусиль для організації свого життя.
Судом встановлено, що за життя між
позивачами батьками та сином - загиблим
ОСОБА_6 існували тісні приязні
стосунки, вони проживали окремо, однак
активно спілкувалися, позивачі -
пенсіонери отримували від сина
підтримку моральну та матеріальну
допомогу, тому втрата сина для
позивачів є болісною невідновлюваною
втратою близької людини.

Відповідно до Закону України "Про
Охорону Праці», на підприємство
покладено обов'язок забезпечити якісні
та безпечні умови праці. Згідно статті
153 КЗпП України забезпечення безпечних
і нешкідливих умов праці покладається
на власника або уповноважений ним
орган.

В судовому засіданні встановлено,
що при виконанні трудових
обов'язків на виробництві стався
нещасний випадок на виробництві та
загибель працівника - члена сім*ї
позивачів, винними визнані посадові
особи ПАТ «Кривбасзалізорудком» у
зв'язку з невиконанням своїх посадових
обов'язків з охорони праці на
виробництві.

Статтею 1167 ЦК України передбачені
підстави відповідальності за завдану
моральну шкоду - наявність такої шкоди,
протиправна поведінка заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою та протиправною поведінкою
заподіювача та вина останнього.

Вказані підстави відповідальності ПАТ
«Кривбасзалізорудком» за моральну
шкоду, спричинену внаслідок загибелі
працівника, судом встановлені з
матеріалів справи - акту про нещасний
випадок, пов'язаний на виробництві,
акту спеціального розслідування
нещасного випадку, якими встановлена
вина підприємства у заподіянні шкоди,
посадові особи якого допустили
порушення вимог законодавства про
охорону праці, що й стало причиною
нещасного випадку.

Факт заподіяння моральної шкоди
позивачам у зв'язку з втратою близької
людини також встановлений в судовому
засіданні -у зв'язку із втратою сина
позивачі позбавлені можливості
отримувати від нього турботу та
матеріальну допомогу, що тягне за собою
порушення нормальних життєвих зв'язків
особи та необхідності докладання з її
боку додаткових зусиль для організації
свого життя.

Відповідно до ст.1168 ЦК України
моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.
Моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю. Враховуючи встановлені
родинні зв*язки позивачів та загиблого,
суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування моральної
шкоди підприємством грунтуються на
законі та відповідають вимогам ч.2 ст.
1168 ЦК України. Таким чином, підлягає
стягненню моральна шкода з
підприємства на користь позивачів.

Обговорюючи розмір відшкодування
моральної шкоди, суд виходить з меж
позовних вимог та доводів позовної
заяви, тяжкості та незворотності
наслідків для позивачів, суттєвості
вимушених змін в житті позивачів,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, беручи
до уваги конкретні обставини по справі,
тяжкість моральних страждань
позивачів, а також враховуючи
відсутність вини в порушенні норм
посадової інструкції самого загиблого
ОСОБА_6 з урахуванням доводів
представника відповідача в судовому
засіданні, вважає необхідним
призначити позивачам кожному окремо
компенсацію моральної шкоди в
розмірі по 20 000 грн., що буде
відповідати розміру заподіяної
моральної шкоди.

На підставі Закону України «Про
судовий збір» підлягає стягненню з
відповідача на користь держави
судовий збір - 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.13 Закону України «Про
охорону праці», 1167,1168 ЦК України, ст.ст.
10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
про відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю працівника на
виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
на користь ОСОБА_3 в рахунок
відшкодування моральної шкоди - 20 000
грн., також на користь ОСОБА_4 в рахунок
відшкодування моральної шкоди - 20 000
грн.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
на користь держави - судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
районний суд на протязі десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: О. Г. Пустовіт