АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/277/14 Справа № 2-1575/11
Головуючий у 1 й інстанції -
Самсонова В.В. Доповідач -
Глущенко Н.Г.Категорія 19/27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Глущенко Н.Г.

суддів -
Колодяжної Н.Є., Осіяна О.М.

при секретарі -
Біленькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на заочне рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
22 березня 2012 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати заочне рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 22.03.2012 року та
ухвалити нове рішення про відмову
банку в його позовних вимогах в повному
обсязі, посилаючись на те, що рішення є
незаконним, оскільки ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права /а. с. 91-93/.

Зазначеним заочним рішенням від 22.03.2012
року позовні вимоги ПАТ Державний
ощадний банк України» задоволені.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України»
заборгованість за кредитним договором
№ 512/1 від 13.12.2006 року в сумі 84940,38 грн.,
судовий збір у розмірі 849,39 грн., а також
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення по справі у розмірі 120
грн., а всього 85909,77 грн. / а. с. 54-56 /.

Додатковим рішенням
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 26.07.2013 року суд
першої інстанції визначив складові
частини заборгованості за кредитним
договором, яка була стягнена з ОСОБА_2
заочним рішенням від 22.03.2012 року, тобто
суд визначив, що з відповідачки на
користь банку підлягає стягненню
заборгованість в сумі 84940,38 грн., яка
складається з : простроченої
заборгованості по кредиту - 40567,94 грн.;
нараховані та не отримані відсотки -
33830,44 грн.; пеня за порушення строків
платежів - 6806,41 грн.: штраф за ненадання
документів згідно п. 4.4 кредитного
договору; неустойка за невиконання
зобов'язань згідно п. 3.3 договору
застави - 3698,60 грн. / а. с. 106 /.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ВАТ
«Державний ощадний банк України» (нині
ПАТ «Державний ощадний банк України»)
13.12.2006 року було укладено кредитний
договір № 512/1, відповідно до умов якого
ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 73972,00
грн., для здійснення оплати за
автомобіль марки «Шевроле Лачетті»
строком на 72 місяці, взявши на себе
зобов'язання не пізніше 12.12.2012 року
повністю погасити кредит /а. с. 5-8/.

У відповідності до п.1.1 Кредитного
договору ОСОБА_2 зобов'язалася
виплачувати банку за користування
кредитом відсотки в розмірі 17% річних.

Відповідно до п.3.3.4 Кредитного договору
ОСОБА_2 зобов'язалася здійснювати
погашення кредиту та сплату процентів
за користування ним впродовж першого
року щомісячно ануїтетними платежами в
сумі 2480,00 грн., з другого року щомісячно
ануїтетними платежами в сумі 1380,00 грн.
шляхом внесення готівки до каси Банку
або шляхом безготівкових перерахувань.

Відповідно до п.3.2.3. Кредитного
договору при виникненні простроченої
заборгованості за кредитом, процентами
та іншими платежами, банк вправі
здійснити погашення заборгованості
шляхом звернення стягнення на предмет
застави згідно з договором застави
транспортного засобу.

У забезпечення виконання зобов'язань
позичальника за кредитним договором №
512/1 від 13.12.2006 року між банком та ОСОБА_2
було укладено договір застави майна
№512/1а, посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за реєстровим № 4059.

Згідно цього договору застави ОСОБА_2
передала банку в заставу рухоме майно,
а саме: транспортний засіб (автомобіль)
марки CHEVROLET LACETTI NF196, 2006 року випуску,
блакитного кольору, реєстраційний
номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска)
№ НОМЕР_2, VIN НОМЕР_2, належить
позичальнику на підставі Свідоцтва про
реєстрацію ТЗ, серія НОМЕР_3, виданий
РЕВ 1-го МРВ ДAI м. Дніпропетровськ від
08.12.2006 року /а. с. 9 -11/.

У зв'язку з невиконанням зобов'язань по
кредитному договору, банк, на підставі
виконавчого напису приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3. від 23.07.2008
року за реєстровим №1694, - реалізував
своє право звернення стягнення на
предмет застави та задовольнив вимоги
за рахунок коштів, отриманих від
реалізації зазначеного вище
транспортного засобу / а. с. 131-132 /.

21.10.2010 року було реалізовано зазначений
вище транспортний засіб та 29.10.2010 року
на рахунок філії - Правобережне
відділення № 6719 було зараховано 35002
грн. /а. с. 13, 14,136/.

Згідно довідки ПАТ «Ощадбанк» від
10.12.2013 року № 239/6 та меморіальних
ордерів, грошові кошти в сумі 35002 грн.,
які були виручені за реалізацію
транспортного засобу на підставі
виконавчого напису нотаріуса, - були
направлені на погашення
заборгованості по кредитному договору
№ 512/1 від 13.12.2006 року (станом на 26.06.2008
року) : 1700 грн. - за вчинення виконавчого
напису, меморіальний ордер № 1 від
02.11.2010 року; 700 грн. - за оцінку
арештованого майна, меморіальний ордер
№ 2 від 02.11.2010 року; 6271,88 грн. - погашення
прострочених відсотків по кредитному
договору згідно виконавчого напису,
меморіальний ордер № 3 від 02.11.2010 року;
12272,21 грн. - погашення простроченого
кредиту згідно виконавчого напису,
меморіальний ордер № 4 від 02.11.2010 року;
2316,74 грн. - погашення пені кредиту
згідно виконавчого напису,
меморіальний ордер № 5; 11741.17 грн. -
погашення пені кредиту згідно
виконавчого напису, меморіальний ордер
№ 6 від 02.11.2010 року / а. с. 128-129,133-135 /.

Відповідно до п. 6.8. у випадку, коли суми
вирученої від реалізації предмету
застави недостатньо для повного
задоволення розміру зобов'язання,
витрат та збитків, зазначених у п.4.3.
цього Договору, - заставодержатель має
право одержати суму, якої не вистачає
для повного задоволення зобов'язання
та витрат, з іншого майна заставодавця.

Таким чином, станом на 31.12.2011 року
ОСОБА_2 має заборгованість по
кредитному договору у сумі 84940,38 грн.,
яка складається з: 40567,94 грн. -
прострочена заборгованість по кредиту;
33830,44 грн. - всього нараховані та
неотриманні відсотки; 6806,41 грн. - пеня за
порушення строків платежів; 36, 99 грн. -
штраф за ненадання документів згідно
п.4.4 кредитного договору; 3698,60 грн. -
неустойка за невиконання зобов'язань
згідно п.3.3 договору застави №512/1а / а.
с. 3-4, 15, 38-41 /.

За таких обставин, та виходячи з
доказів по справі, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що позовні вимоги
банку,щодо стягнення заборгованості за
кредитним договором № 512/1 від 13.12.2006
року, підлягають задоволенню згідно зі
ст. ст. 526, 527, 530, 610-612, 625 ЦК України.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу
необхідно задовольнити частково, а
заочне рішення від 22.03.2012 року та
додаткове рішення від 26.07.2013 року, в
частині стягнення з ОСОБА_2 штрафу та
неустойки, - скасувати з відмовою в цій
частині позовних вимог, з наступних
підстав.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права і обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, в частині стягнення з
відповідачки простроченої
заборгованості по кредиту в сумі 40567,94
грн., відсотків за користування
кредитом в сумі 33830,44 грн., пені за
порушення строків платежів в розмірі
6806,41 грн. та судових витрат по справі в
сумі 969,39 грн., яке відповідає вимогам
закону. Висновки суду в цій частині
позовних вимог достатньо обґрунтовані
і підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

При вищенаведених обставинах
справи, суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку про задоволення
позовних вимог ПАТ «Державний ощадний
банк України» про стягнення з
відповідачки, в силу умов кредитного
договору № 512/1 від 13.12.2006 року та згідно
ст. ст. 526, 527, 530, 610-612, 625 ЦК України, -
простроченої заборгованості по
кредиту в сумі 40567,94 грн., відсотків за
користування кредитом в сумі 33830,44 грн.,
пені за порушення строків платежів в
розмірі 6806,41 грн. та судових витрат по
справі в сумі 969,39 грн.

Розрахунок заборгованості за
кредитним договором станом на 31.12.2011
року позивачем проведено правильно у
відповідності з умовами кредитного
договору № 512/1 від 13.12.2006 року та діючим
матеріальним законом і з урахуванням
сум, які були виручені за реалізацію
заставленого автомобіля / а. с. 41, 128-129,
133-136 /.

Щодо заочного рішення суду від 22.03.2012
року та додаткового рішення від 26.07.2013
року, в частині стягнення з ОСОБА_2 36,99
грн. - штрафу за ненадання документів
згідно п.4.4 кредитного договору та 3698,60
грн. - неустойки за невиконання
зобов'язань згідно п.3.3 договору
застави, то рішення суду в цій їх
частині не можуть залишатись в силі і
підлягає скасуванню з наступних
підстав.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК
України - суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі доказів, що були надані суду
сторонами.

Банк, звертаючись в січні 2011 року до
суду з позовними вимогами про
стягнення з відповідачки 36,99 грн.
штрафу за ненадання документів згідно
п.4.4 кредитного договору, - не вказав,
які конкретні документи не були надані
відповідачкою банку, як і не надав суду
доказів того, що дійсно відповідачка не
надала банку якісь документи, що
передбачені умовами кредитного
договору, а суд першої інстанції
ухвалюючи рішення в цій частині позову
не прийняв до уваги ці обставини та
вимоги чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що немає жодних підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідачки 36,99 грн. -
штрафу за ненадання документів згідно
п.4.4 кредитного договору, оскільки п. 4.4
кредитного договору передбачає сплату
позичальником неустойки в розмірі 0,05%
від суми кредиту у разі ненадання
позичальником документів, що
передбачені умовами договору, позивач
же не надав жодного доказу в
підтвердження цих позовних вимог.

Отже, рішення суду першої інстанції, в
частині стягнення з відповідачки на
користь банку 36,99 грн. штрафу за
ненадання документів згідно п.4.4
кредитного договору, - не може
залишатись в силі і підлягає
скасуванню з відмовою банку в цій
частині його вимог.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема позовних заяв банку та
розрахунків заборгованості, банк в
січні 2011 року звернувся до суду з
вимогами про стягнення з відповідачки
на його користь 3698,60 грн. - неустойки за
невиконання зобов'язань згідно п.3.3
договору застави № 512/1а і ці позовні
вимоги безапеляційно були задоволені
судом першої інстанції.

Однак, з рішенням суду і в цій частині
погодитися неможна з наступних
підстав.

Пункт 3.3 Договору застави № 512/1а від
13.12.2006 року - це пункт, який передбачає
зобов'язання заставодавця відносно
предмету застави, і він в свою чергу
складається з 12 підпунктів, але жоден з
цих підпунктів не передбачає
нарахування неустойки за невиконання
зобов'язань згідно п.3.3 договору
застави № 512/1а.

До того ж, банк, звертаючись до суду з
позовними вимогами про стягнення з
відповідачки 3698,60 грн. неустойки за
невиконання зобов'язань згідно п.3.3
договору застави № 512/1а, - не надав суду
розрахунок цієї суми (відсоток та сума
на які нараховується цей відсоток,
період нарахування і таке інше), як не
зазначив які зобов'язання не були
виконані відповідачкою за договором
застави.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що ще в жовтні 2010 року, за
виконавчим написом нотаріуса, який
було вчинено на користь банку,
відбулася реалізація заставлено майна
(автомобіля, що належав відповідачці)
за договором застави № 512/1а від 13.12.2006
року і виручені грошові були
перераховані банку для погашення
заборгованості за спірним кредитним
договором.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції і в цій його частині підлягає
скасуванню з відмовою банку в його
позовних вимогах про стягнення з
відповідачки 3698,60 грн. неустойки за
невиконання зобов'язань згідно п.3.3
договору застави № 512/1а.

Інші доводи ОСОБА_2, що приведені в
апеляційній скарзі, не спростовують
висновки суду першої інстанції та
встановлені ним обставини.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
22 березня 2012 року та додаткове рішення
цього ж суду від 26 липня 2013 року, в
частині стягнення з ОСОБА_2 штрафу та
неустойки, - скасувати.

Відмовити Публічному акціонерному
товариству «Державний ощадний банк
України» в його позовних вимогах до
ОСОБА_2 про стягнення штрафу в розмірі
36,99 грн. та неустойки в розмірі 3698,60 грн.

В іншій частині заочне рішення суду від
22.03.2012 року та додаткове рішення суду
від 26.07.2013 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

СУДДІ: