РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2014 року. Кіровський райсуд м.
Донецька у складі:

Судді Юр'євої Т.І.

при секретарі Власенко Н.М.

за участю позивачки ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання
додаткового строку для прийняття
спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовом, в якому вказує, що ОСОБА_4
знаходився у зареєстрованому шлюбі з
її матір'ю ОСОБА_5, шлюб розірваний, але
коли, вона не пом'ятає. У неї були дуже
добрі стосунки з вітчимом. При житті
ОСОБА_4 належала на праві приватної
власності 1/4 частина квартири за
адресою АДРЕСА_1, що підтверджується
рішенням Кіровського райсуду м.
Донецька від 30.12.2004 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його
смерті відкрилося спадщина на ? частину
вищевказаної квартири. Вона є
спадкоємицею за заповітом. 18.02.2011 року
ОСОБА_4 оформив на її ім'я заповіт,
посвідчений приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_6, реєстровий № 465.

Вона, в установлений законом 6-ті
місячний строк, не зверталась до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Заповіт вона
побачила тільки у листопаді 2013 року.
Вона вважає, що вона пропустила строк
для прийняття спадщини з поважної
причини, тому просить надати їй
додатковий строк достатній для
подання заяви про прийняття спадщини
у нотаріальну контору.

В судовому засіданні позивачка
повністю підтримала позовні вимоги,
дала пояснення, аналогічні
вищевказаним. Крім того, суду пояснила,
що у листопаді 2013 року вона знайшла
заповіт у фотоальбомі вітчима, який
знаходився у квартирі за адресою
АДРЕСА_2. Вона також зареєстрована в
цей квартирі. Однак останні роки
вітчим проживав з іншою жінкою ОСОБА_7
на АДРЕСА_3.

Відповідач позов не визнав, суду
пояснив, що ОСОБА_4 приходиться йому
рідним батьком. Спірна квартира за
адресою АДРЕСА_1 належала на праві
приватної власності його бабусі
ОСОБА_8 і дідусю ОСОБА_9. Бабуся померла
в ІНФОРМАЦІЯ_2, дідусь помер у
ІНФОРМАЦІЯ_3. При житті 23 січня 2008 року
його дідусь - ОСОБА_9 заповідав йому
належну йому квартиру за адресою
АДРЕСА_1. Але рішенням Кіровського
райсуду м. Донецька від 30.12.2004 року за
його батьком було визнано право
приватної власності на ? частину
вищевказаній квартири у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. Після
смерті батька ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 він у встановленому
законом порядку звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини за законом.
Нотаріус його повідомила, що є заповіт
ОСОБА_4 від 18.02.2011 року на ім'я ОСОБА_1
на все майно. Він дожидав 1,5 року, але
позивачка з заявою до нотаріальної
контори про прийняття спадщини за
заповітом не звернулась. Він вважає, що
заповіт знаходився у позивачки,
поважних причин пропуску строку для
звернення з заявою про прийняття
спадщини позивачка не навела, тому він
просить у позові позивачки відмовити.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що
останні 6 років вона проживала з ОСОБА_4
за адресою АДРЕСА_3. У березні 2011 року
вона положила ОСОБА_4 на лікування до
лікарні №26 м. Донецька. У початку
квітня 2011 року їй зателефонувала
колишня дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_5 і
сказала, що вона зібрала ОСОБА_4 з
лікарні, що він у притомленому
зізнанні. Вона пришла до неї на вул.
Семашко у Кіровському районі м.
Донецька. Вона побачила, що ОСОБА_4
знаходиться у неї у квартирі. На
наступний день ОСОБА_5 їй
зателефонувала, що він помер. Всі
документи ОСОБА_4 знаходились у
позивачки і її матері у квартирі за
адресою АДРЕСА_2. ? частина цієї
квартири ОСОБА_4 при житті подарував
позивачки. ОСОБА_4 також давав
довіреність на колишню дружину і
позивачку для оформлення документів
на пенсію на отримання грошей і
розпорядження майном.

Свідок ОСОБА_11 підтвердила суду, що
всі документи ОСОБА_4, з його слів,
знаходились у колишньої дружини і її
дочки (позивачки).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
зроблений актовий запис № 674 у
Кіровському РАЦСу м. Донецька.

При житті 18 лютого 2011 року ОСОБА_4
склав нотаріально посвідчений
заповіт, яким все майно, що буде йому
належить на день смерті, заповідав
ОСОБА_1.

З довідки 4-ої Донецької державної
нотаріальної контори вбачається, що
до майна ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
заведено спадкова справа. У спадковій
справі знаходиться заява про
прийняття спадщини за законом від сина
померлого - ОСОБА_3 Ніяких заяв від
ОСОБА_1 щодо заповіту від імені
померлого, посвідченого приватним
нотаріусом Донецького нотаріального
округу від 18.02.2011 року за реєстровим
№465, немає.

Оцінюючі зібрані докази, суд
встановив, що доказів поважності
причини пропуску строку для прийняття
спадщини позивачкою суду надане не
було.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази додаються сторонами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і що до яких у сторін виникає
спір.

Позивачка ніяких доказів
поважності причини суду не надала.

В судовому засіданні встановлено,
що спадщина відкрилась після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
позивачка знала, оскільки
спадкодавець помер у її матері. Всі
документі спадкодавця знаходились у
квартирі за адресою АДРЕСА_2, що суду
підтвердила і позивачка. Ця квартира
належить позивачки, та з її слів
встановлено, що при житті ОСОБА_4
подарував їй належну йому частину у
даній квартирі.

Позивачка як спадкоємиця за
заповітом у встановлений законом
строк до нотаріальної контори не
зверталась, а 25 грудня 2013 року
звернулась до суду з позовом про
надання їй додаткового строку для
звернення до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини за
заповітом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України за
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини нотаріусу за місцем
відкриття спадщини. У випадку
відсутності згоди інших спадкоємців,
настають наслідки, передбачені ч. 3 ст.
1272 ЦК - тобто право на звернення з
позовом про визначення додаткового
строку на прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст.
1272 ЦК України можуть бути застосовані
при існуванні у спадкоємця перешкод
для подання такої заяви та визнання
судом цих обставин поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було,
а він не скористався правом на
прийняття спадщини через відсутність
інформації про спадкову масу, то
положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не
застосовуються.

У п. 24 постанови Пленуму №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах
про спадкування» Верховний Суд
України роз'яснив, що вирішуючи питання
про визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причин пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

На підставі викладеного і керуючись ст.
1270, 1272 ЦК України, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
надання додаткового строку для
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом
10 днів з дня його оголошення.

Суддя: