УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року м.
КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 03 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 03 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
повнолітню дочку, яка продовжує
навчання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у
якому зазначала, що з 1990 року по 1998 рік
вона та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, у
якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка
ОСОБА_4, яка навчається на першому курсі
денної форми навчання у Полтавському
інституті бізнесу ПВНЗ «Міжнародний
науково-технічний університет імені
академіка Юрія Бугая». Оскільки
відповідач не надає матеріальної
допомоги на утримання дитини, просила
стягнути з нього аліменти на
повнолітню дочку, яка продовжує
навчання у розмірі 40 % від усіх видів
заробітку щомісячно.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 03
лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 03 березня 2014 року, позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 аліменти на дочку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6
частини від усіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2013 року
і до досягнення дитиною 23-річного віку -
на період навчання. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанцій та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди обґрунтовано задовольнили позов
частково відповідно до вимог ст. ст. 199,
200 СК України з урахуванням
матеріального становища та стану
здоров'я відповідача.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на повнолітню дочку, яка
продовжує навчання.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік