У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Писаної Т.О., суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А, Юровської Г.В.,-
розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до закритого
акціонерного товариства вищого
навчального закладу «Київський
славістичний університет» про
стягнення заборгованості із
заробітної плати та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 14 січня 2014
року,

в с т а н о в и
л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з закритого акціонерного товариства
вищого навчального закладу «Київський
славістичний університет» на його
користь недоотримані грошові виплати у
загальному розмірі 120 952 грн. 65 коп. та 10
тис. грн. на відшкодування моральної
шкоди.

Позивач посилався на те, що з 1 лютого 2005
року він працював у відповідача за
сумісництвом на 0,25 ставки, а з 1 вересня
2005 року - за контрактом у Чернігівській
філії Київського славістичного
університету старшим викладачем на 1,5
ставки, з 1 вересня 2006 року заступником
директора з питань виховної роботи,
професійної орієнтації та проведення
практики на 0,5 ставки і за внутрішнім
сумісництвом - доцентом кафедри
міжнародних відносин на 1,0 ставки, з 1
вересня 2012 року - доцентом кафедри
міжнародних відносин на 1,5 ставки.

30 червня 2012 року позивач був звільнений
з роботи за закінченням терміну дії
контракту за п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Позивач вважав, що при звільненні йому
не були виплачені надбавки за вислугу
років, науковий ступінь, звання
доцента, а також щорічні допомоги на
оздоровлення та грошові винагороди за
сумлінну працю, відпускні, які
передбачені педагогічним працівникам
законодавством про освіту, однак, які
не обумовлені в контракті, що порушує
його трудові права, тому просив
задовольнити його позов.

Заочним рішенням Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 8
січня 2013 року позов ОСОБА_6 задоволено
частково, стягнуто на його користь з
закритого акціонерного товариства
вищого навчального закладу «Київський
славістичний університет» 118 852 грн. 65
коп. заборгованості із заробітної
плати та 2 тис. грн. на відшкодування
моральної шкоди. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У решті
позовних вимог - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 14 січня 2014
року рішення районного суду скасовано
й ухвалено нове рішення у справі про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_6

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свої
доводи порушенням судом норм
процесуального та матеріального права,
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає цим вимогам.

Так, місцевим судом було встановлено,
що з 1 лютого 2005 року ОСОБА_6 працював за
сумісництвом на 0,25 ставки, а з 1 вересня
2005 року - за контрактом у Чернігівській
філії Київського славістичного
університету старшим викладачем на 1,5
ставки. З 1 вересня 2006 року позивач
працював заступником директора
Чернігівської філії Київського
славістичного університету з питань
виховної роботи, професійної
орієнтації та проведення практики на 0,5
ставки і за внутрішнім сумісництвом -
доцентом кафедри міжнародних відноси
на 1,0 ставки, з 1 вересня 2012 року -
доцентом кафедри міжнародних відносин
на 1,5 ставки.

30 червня 2012 року ОСОБА_6 звільнений з
займаної посади у зв'язку з закінченням
терміну дії контракту за п. 2 ст. 36 КЗпП
України.

Відповідно до пп. 1.1 щорічних
контрактів, укладених керівництвом
Київського славістичного
університету, вказано, що на
працівника, який уклав цей контракт, в
частині не обумовленій цим контрактом,
повністю поширюється законодавство
про працю, Закони України «Про освіту»
та «Про вищу освіту», акти Міністерства
освіти і науки України.

Суд також встановив, що у порушення
вимог ст. 57 Закону України «Про освіту»
ОСОБА_6 не отримував щомісячної
надбавки у розмірі 10 відсотків
посадового окладу (ставки заробітної
плати) за вислугу років понад 3 роки, яку
йому повинен був виплачувати
відповідач починаючи з 1
вересня 2008 року. Сума недоотриманої
грошової надбавки склала у 2008 - 2009
навчальному році 3 812 грн. 73 коп., у 2009 - 2010
навчальному році 4 348 грн. 41 коп.
грн., у 2010 - 2011 навчальному році 4 400 грн. 03
коп., у 2011 - 2012 навчальному році 4 381 грн. 14
коп., загалом 16 942 грн. 31 коп. У порушення
вимог п. 4 пп. 3 наказу Міністерства
освіти і науки України № 557 від 26
вересня 2005 року «Про впорядкування
умов оплати праці та затвердження схем
тарифних розрядів працівників
навчальних закладів, установ освіти та
наукових установ» позивач не отримував
доплати за науковий ступінь кандидата
наук у розмірі 15 відсотків посадового
окладу (ставки заробітної плати).
Науковий ступінь кандидата політичних
наук ОСОБА_6 був присвоєний 14 січня 2004
року (диплом НОМЕР_1) (а.с. 15). Таким чином
сума недоотриманої грошової надбавки
склала у 2005 році 1 354 грн. 50 коп., у 2006 році
3 494 грн.72 коп., у 2007 році 4 181 грн. 51 коп., у
2008 році 5 268 грн. 01 коп., у 2009 році 5 845 грн.84
коп., у 2010 році 6 719 грн.12 коп., у 2011 році 6
563 грн.07 коп., у 2012 році 4 412 грн. 57 коп.,
загалом 37 839 грн. 34 коп.

Крім того, у порушення вимог п. 4 пп. 3
наказу Міністерства освіти і науки
України № 557 від 26 вересня 2005 року «Про
впорядкування умов оплати праці та
затвердження схем тарифних розрядів
працівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ»
ОСОБА_6 не отримував доплати за наукове
звання доцента кафедри міжнародних
відносин у розмірі 25 відсотків
посадового окладу (ставки заробітної
плати). Звання доцента йому було
присвоєно 20 січня 2011 року (атестат
доцента НОМЕР_2) (а.с. 16) і з цього
дня відповідач повинен був виплачувати
позивачу вказану доплату. Таким чином
сума недоотриманої грошової надбавки
склала у 2011 році 10 323 грн. 68 коп., у 2012
році 7 354 грн. 28 коп., загалом 17 677грн. 96
коп.

У порушення статті 57 Закону України
«Про освіту» ОСОБА_6 не отримував
допомогу на оздоровлення у розмірі
одного посадового окладу (ставки
заробітної плати) при наданні щорічної
відпуски, яку відповідач повинен був
виплачувати, починаючи з 2006 року. Таким
чином сума неотриманої
грошової виплати склала у 2006 році 1 875
грн., у 2007 році 2 125 грн., у 2008 році 2
850 грн., у 2009 році 3 215 грн., у 2010 році
3 700 грн., у 2011 році 3 650 грн., у 2012 році 3
600 грн., загалом 21 015 грн. У порушення ст.
57 Закону України «Про освіту» позивач
не отримував щорічної грошової
винагороди за сумлінну працю, зразкове
виконання службових обов'язків у
розмірі одного посадового окладу
(ставки заробітної плати). Зазначену
винагороду відповідач повинен був
виплачувати позивачу, починаючи з 2006
року., таким чином сума не отриманої
грошової винагороди склала у 2006 році 1
875 грн., у 2007 році 2 125 грн., у 2008 році 2 850
грн., у 2009 році 3 215 грн., у 2010 році 3 700 грн.,
у 2011 році 3 650 грн., у 2012 році 3 600
грн., загалом 21 015 грн. У 2012 році позивач
своєчасно не отримав належних йому
відпускних виплат у розмірі 6 963 грн. 04
коп., замість цього йому було виплачено
200 грн. 20 серпня 2012 року і 300 грн. 4
вересня 2012 року, таким чином сума
невиплачених коштів на день подання
позовної заяви склала 6 463 грн. 04 коп.

Встановивши вищезазначені обставини у
справі, застосувавши до спірних
правовідносин положення ст. ст. 115, 116
КЗпП України, Законів України «Про
освіту» та «Про оплату праці», суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_6 в частині стягнення з закритого
акціонерного товариства вищого
навчального закладу «Київський
славістичний університет» на його
користь заборгованості у сумі 118 852 грн.
65 коп., за мінусом виплаченої суми 2 100
грн.

Разом з цим, місцевий суд дійшов
правильного висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
позовних вимог в частині відшкодування
моральної шкоди.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції, вдався до
переоцінки доказів, які були
досліджені місцевим судом й не
досліджуючи нових доказів дійшов до
помилкового висновку про наявність
підстав для відмови в задоволенні
позову ОСОБА_6 з огляду на те, що розмір
оплати

його праці, зокрема щомісячна
заробітна плата (оклад), була
встановлено за угодою сторін в
контракті і відповідач проводив оплату
науково-педагогічної праці позивача у
розмірі, який був обумовлений в
контракті, тому підстав для стягнення
не обумовлених контрактом виплат
немає.

Однак такий висновок суду апеляційної
інстанції суперечить встановленим у
справі обставинам та вимогам
вищезазначених Законів.

Ураховуючи наведене, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції з підстав,
передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 14 січня 2014
року скасувати, заочне рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 8 січня 2013 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.О.
Писана Судді:
А.О. Леванчук
А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк
Г.В. Юровська