№ справи:123/8514/13-ц Головуючий суду
першої інстанції:Тихопой О.О. №
провадження:22-ц/190/522/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Белинчук Т. Г.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Белинчук Т.Г.
суддів:Ісаєва Г.А., Підлісної І.А. при
секретарі:Урденко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: КП
ЖЕО Київського району м. Сімферополя,
Служба у справах дітей
Сімферопольської міської ради про
визнання таким, що втратили право
користування житлом, за зустрічним
позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
до ОСОБА_6, ОСОБА_11, треті особи: КП ЖЕО
Київського району м. Сімферополя,
Служба у справах дітей
Сімферопольської міської ради про
усунення перешкод в користуванні
житлом та виселення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 20 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

31 липня 2013 року ОСОБА_6 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: КП ЖЕО
Київського району м. Сімферополя,
Служба у справах дітей
Сімферопольської міської ради про
визнання таким, що втратили право
користування житлом.

Свої вимоги мотивує тим, що він на
підставі договору найму та ордеру № 42
від 25.02.1976 року проживає в АДРЕСА_1. В
вищезазначеній квартирі були
прописані відповідачі, про те з 1979 року
ОСОБА_7 та ОСОБА_9, а з 1987 року ОСОБА_8, а
з 1996 року ОСОБА_10 в ній не проживають.
Ніякої участі в утриманні жилого
приміщення не приймають, крім того
ніяких заяв на адресу в ЖЕО Київського
районну про те, що вони просять
зберегти за ними право користування
зазначеного приміщення не надсилали.
На підставі вищезазначеного просив суд
визнати ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням - АДРЕСА_1.

У вересні 2013 року ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулися до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_11,
треті особи: КП ЖЕО Київського району м.
Сімферополя, Служба у справах дітей
Сімферопольської міської ради про
усунення перешкод в користуванні
житлом та виселення.

Свої вимоги мотивують тим, що
ОСОБА_11 у 2010 році вселила до спірної
квартири свого чоловіка, чим порушила
їх права, як користувачів квартири. С
цього моменту, у квартирі почалися
постійні сварки, к позивачам по
зустрічному позову постійно
застосовувалося фізичне насильство.
Все це негативно відображалося на
стані їхнього здоров'я, особливо на
стані здоров'я ОСОБА_10, що є
неповнолітньою дитиною-інвалідом. У
березні 2013 року ОСОБА_11 вчинила чергову
сварку, забрала ключі від кварти,
викинула особисті речи, предмети
побуту позивачів, повісила замок на
воротах перед вхідними дверми та
систематично почала перешкоджати в
користуванні спірним приміщенням,
перестала їх пускати в приміщення. Все
це зумовило їх тимчасово виїхати
проживати в іншу квартиру. На підставі
цього просили суд усунути перешкоди в
користуванні жилим приміщенням шляхом
вселення в квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського райсуду м.
Сімферополя АР Крим від 20 листопада 2013
року зустрічний позов об'єднано в одне
провадження із первісним позовом до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_6
(а.с. 75)

Рішенням Київського райсуду м.
Сімферополя АР Крим від 20 листопада 2013
року в задоволені позву ОСОБА_12
відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 задоволено.
Усунено перешкоди ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 в користуванні
квартирою АДРЕСА_1 вселивши їх у
зазначене приміщення. Вирішено питання
щодо розподілу судових витрат (а.с. 185).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
ставить питання про скасування рішення
суду і просить ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги
та у задоволенні зустрічного позову
відмовити, посилаючись на те, що
рішення незаконне і необґрунтоване,
ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

У запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_7 просить рішення суду
залишити без змін, вважає його
законним, а апеляційну скаргу
відхилити як необґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи, доводи скарги та
заперечень на неї, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга є
необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Постановляючи рішення про відмову
в первинному позові, суд першої
інстанції виходив з того, що докази,
які б підтверджували не проживання
відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, у спірній квартирі понад шість
місяців без поважних причин у
матеріалах справи відсутні.

Ухвалюючи рішення про задоволення
зустрічного позову, суд першої
інстанції виходив з обґрунтованості
позовних вимог та їх доведеності,
зазначив, що ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 чиняться перешкоди у
користуванні спірною квартирою з боку
ОСОБА_6, ОСОБА_11 та її чоловіка.

З даними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають вимогам
закону і підтверджені зібраними по
справі доказами.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони між собою є родичами, між ними
склалися неприязні стосунки у зв'язку з
користування спірною квартирою.

Згідно з ордером від 25 лютого 1976
року, виданим на підставі рішення
Сімферопольського міськвиконкому № 52
від 27.01.1976 року на сім'ю, що складається
із трьох осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9
була надана квартира АДРЕСА_1
загальною площею 27,2 кв. м. ( а.с. 9)

Згідно з довідкою, виданою 17 серпня 2010
року № 27510 ЖЕО Київського району м.
Сімферополя, у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ( а.с. 8).

Відповідно до особового рахунку на
спірну квартиру № НОМЕР_1 квартира є
двокімнатною, загальною площею 44,2 кв.м.,
житловою 27,1 кв.м. ОСОБА_11 зареєстрована
у спірній квартирі з 11.01.2007 року, ОСОБА_6
з 15.09.1979 року, ОСОБА_7 з 29.09.1970 року,
ОСОБА_8 з 25.06.2005 року, ОСОБА_9 17.10.1990 року,
ОСОБА_10 з 12.03.1996 року ( а.с. 49).

Спірна квартира розташована у
багатоквартирному житловому дворі.

Основним наймачем спірної квартири є
позивач за первинним позовом ОСОБА_6, з
яким укладено договір найму від 05.09.1973
року (а.с.10)

Позивач ОСОБА_6, вказуючи, що
відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_9 з 1979 року,
ОСОБА_8 з 1987 року, ОСОБА_10 з 1996 року не
проживають у спірній квартирі без
поважних причин та не користується нею,
не несуть витрат зі сплати комунальних
послуг та квартплаті, звернувся до суду
з цим позовом.

За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

У ході розгляду справи у суді першої
інстанції позивач ОСОБА_6 визнав, що на
даний час він у квартирі не мешкає, а у
ній проживають його донька ОСОБА_11 та
її чоловік.

З фактичних обставин справи було
встановлено, що у наслідок сварки у
березні 2013 року ОСОБА_11 виставила речи
відповідачів за межи квартири, та
змінили замки у квартирі та воротах.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для постановлення
рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
грунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи
спір, суд першої інстанції дав належну
оцінку обставинам справи про те, що
позивач ОСОБА_6 не надав доказів того,
що відповідачі не проживають у спірній
квартирі понад шість місяців без
поважних причин, тому підстави для
визнання їх таким, що втратили право
користування спірною квартирою,
відсутні. Задовольняючі зустрічний
позов суд першої інстанції правомірно
зазначив, що ОСОБА_11, ОСОБА_6 чиняться
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
перешкоди у користуванні спірним
приміщенням, а тому порушене право
позивачів за зустрічним позовом, щодо
права користування квартирою, підлягає
судовому захисту.

Доводи апеляційної скарги, що суд
прийняв до уваги лише докази
відповідачів, колегія суддів вважає
безпідставними. Суду першої інстанції
ухвалив рішення на підставі доказів
наявних по справі, наданими сторонами
на засадах змагальності, відповідно до
вимог статті 10 ЦПК України, яким судом
була надана належна правова оцінка,
згідно з правилами статті 212 ЦПК
України, кожному окремо і всім у
сукупності.

Посилання апелянта на те, що
відповідачі мешкають у АДРЕСА_2
спірного будинку, не знайшли свого
підтвердження, як в ході розгляду
справи у суді першої так і суді
апеляційної інстанції. Відповідачі за
первинним позовом не заперечували, що
були вимушені складувати свої речі у
зруйнованої АДРЕСА_2, після того як у
березні 2013 року їх речи були винесені з
АДРЕСА_1.

Відповідно до архівної виписки до
рішення Сімферопольського
міськвиконкому № 541 від 13.11.1981 року
квартира АДРЕСА_2 знята з балансу
житлового фонду, з можливістю її
використання у якості нежитлового
приміщення ( а.с.117). Доказів того, що
нежитлові приміщення колишньої
АДРЕСА_2 надавалися під підсобні до
АДРЕСА_1, суду не надано.

З відповіді Київської районної ради
м. Сімферополя від 18.12.2013 року №
Т-2 на звернення ОСОБА_6
встановлено, що з заявою про передачу
вказаної квартири під відновлення для
використання як підсобного приміщення
звертався саме ОСОБА_6 У вказаній
відповіді районної ради зазначено, що
ОСОБА_6 використовує приміщення
колишньої АДРЕСА_2 самочинно без
дозвільних документів ( а.с.248).

Доводи апелянта ОСОБА_6, що
відповідачі не несуть витрат за
користування квартирою, а саме він
сплачує ці витрати, з посиланням на
розрахункові книжки, колегія суддів
вважає недоведеними. Розрахункові
книжки, видані на ім'я ОСОБА_6, як
основного наймача спірної квартири, у
зв'язку з чим саме від його ім'я
проводиться сплата комунальних
платежів.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції і не є підставами для
скасування чи зміни рішення суду.

Судом правильно встановлені факти,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та докази якими вони
підтверджуються, правовідносини, та
норми матеріального права, які
регулюють ці правовідносини і
постановлено рішення по справі на
підставі доказів, наданих особами в
порядку правил ЦПК України.

Суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
що в силу ст.308 ЦПК України є підставою
для відхилення апеляційної скарги.

Виходячи з наведеного та керуючись
статтями 303, 307, 308, 314, 315, 325 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Київського районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 20 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді:

Белинчук Т.Г. Ісаєв Г.А.
Підлісна І.А.