Провадження № 2/522/2655/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Єршової Л.С.,

при секретарях - Бондаревій Є.П.,
Громові А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Комісія з питань захисту прав
дитини при виконавчому комітеті
Южненської міської ради, про
позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Комісія з питань захисту прав дитини
при виконавчому комітеті Южненської
міської ради, про позбавлення
батьківських прав щодо малолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
посилається на те, що з моменту
припинення її спільного проживання з
ОСОБА_2 у вересні 2012 року, батько дитини
у добровільному порядку не надає їй
коштів на утримання дитини, а також
взагалі не приймає будь-якої участі у
вихованні дитини.

На підставі викладеного, позивачка
вимушена була звернутися до суду з
вказаним позовом та просить його
задовольнити.

Позивачка в судове засідання з'явилася,
позов підтримала, просила суд його
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, надав заперечення
проти позову, в яких зазначив, що ОСОБА_2
бажає зустрічатися зі своєю донькою та
приймати участь у її вихованні, він
цікавиться здоров'ям дитини, сплачує
аліменти, просив суд у задоволенні
позову відмовити.

Представник третьої особи - Комісії з
питань захисту прав дитини при
виконавчому комітеті Южненської
міської ради у судове засідання
з'явився, позов підтримав. При цьому
Комісією з питань захисту прав дитини
при виконавчому комітеті Южненської
міської ради надано до суду свій
висновок щодо доцільності позбавлення
батьківських прав відповідача та
одночасно висновок Комісії з питань
захисту прав дитини виконавчого
комітету Южненської міської ради щодо
встановлення зустрічей батька з
малолітньою донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, затверджені відповідними
рішеннями виконавчого комітету
Южненської міської ради 14.08.2013 року.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з липня 2009 року по
вересень 2012 року ОСОБА_1 проживала
однією сім'єю (без реєстрації шлюбу) з
ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилась дитина
- ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації
народжень 06 вересня 2012 року зроблено
відповідний актовий запис за № 7755 та
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану у місті Одесі
Одеського міського управління юстиції
06 вересня 2012 року видано Свідоцтво про
народження Серія НОМЕР_1 (а.с.8).

Судом встановлено, що спільне
проживання та ведення спільного
господарства з відповідачем позивачка
припинила з вересня 2012 року.

Згідно з довідкою, виданої КП «Міський
житлово-комунальний центр» №1139 від
17.06.2013 року ОСОБА_1 разом з донькою
ОСОБА_3 зареєстрована та мешкає за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення виконавчого комітету
Южненської міської ради від 14.08.2013 року
№1161 як органу опіки та піклування
затверджено висновок Комісії з питань
захисту прав дитини при виконавчому
комітеті Южненської міської ради про
доцільність позбавлення батьківських
прав гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.6)

Також, рішення виконавчого комітету
Южненської міської ради від 14.08.2013 року
№1158 як органу опіки та піклування
затверджено висновок Комісії з питань
захисту прав дитини при виконавчому
комітеті Южненської міської ради про
встановлення зустрічей батька з
малолітньою донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яким передбачено зустрічі
батька один раз на тиждень в
присутності матері дитини та за
попередньою домовленістю. (а.с.75-76)

З фактичних обставин справи,
встановлених у судовому засіданні,
вбачається, що батько дитини не
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню, оскільки
неодноразово висловлював турботу про
доньку, бажання спілкуватись з нею та
брати участь у її вихованні; виконує
обов'язок щодо утримання дитини,
заборгованість зі сплати аліментів
відсутня. При цьому, до суду було надано
листи з УДППЗ «Укрпошта» Одеської
дирекції Поштамт-Центр поштового
зв'язку №1 про неотримання ОСОБА_1
електронного переказу коштів в рахунок
аліментів. (а.с.42-43).

Крім того, в період намагання
відповідача зустрітись з дитиною,
позивачка змінювала місце проживання
та реєстрації дитини, що змусило
відповідача з'ясовувати де реально
проживає дитина.(а.с.45). ОСОБА_2 з метою
з'ясування стану здоров'я своєї доньки
звертався до поліклініки, де стоїть на
обліку ОСОБА_3 (а.с.51) та з метою
визначення способу участі у вихованні
доньки та зобов'язання не чинити
перешкоди у спілкуванні з нею
звернувся з відповідним позовом до
суду.(а.с.80)

Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про
охорону дитинства», батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Згідно з ст. 14 Закону України
«Про охорону дитинства» діти та батьки
не повинні розлучатися всупереч їх
волі, за винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в інтересах
дитини і цього вимагає рішення суду, що
набрало законної сили.

Відповідно до ст. 164 СК України, батьки
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав зокрема у тому
випадку, якщо вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Відповідно до п.п.15, 16 Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 року
за № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення та про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дітей, їх
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення, не
надають дитині доступу до культурних
та інших цінностей, не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі, не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов`язками. Не можна позбавити
батьківських прав особу, яка не виконує
своїх батьківських обов'язків з
незалежних від неї причин.

Позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно їх утримують, та
інше) що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Відповідно до
ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову про позбавлення відповідача
батьківських прав на підставі ст. 164 СК
України та з урахуванням роз'яснень,
наданих у постанові Пленуму Верховного
Суду України від 30 березня 2007 року № 3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення про позбавлення
батьківських прав», ст. 9 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 року,
оскільки позбавлення батьківських
прав є крайнім заходом, належних та
допустимих доказів умисного ухилення
ОСОБА_2 від виконання своїх
батьківських обов'язків не надано,
відповідач проявляє бажання
спілкуватися з дитиною та по мірі
фінансової можливості допомагати у
матеріальних витратах.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 164, 165, 180 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79,
88, 169, 212-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Комісія з
питань захисту прав дитини при
виконавчому комітеті Южненської
міської ради, про позбавлення
батьківських прав, - відмовити у
повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Приморського
районного суду м. Одеси апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Л. С. Єршова

28.01.2014