У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
-розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом приватного
акціонерного товариства «Пансіонат
«Прибережний» до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, виконавчого комітету
Масандрівської селищної ради, треті
особи: Масандрівська селищна рада,
державний нотаріус Першої Ялтинської
державної нотаріальної контори
Луговська Олена Вікторівна, приватний
нотаріус Дніпропетровського
нотаріального округу ОСОБА_10, про
визнання правочинів недійсними,
скасування рішення ради, визнання
недійсними свідоцтв про право
власності, визнати, таким, що відсутнє
право власності на самочинно зведені
квартири, усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою, за
касаційною скаргою ОСОБА_7, подану
представником ОСОБА_11, на рішення
Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 1 лютого 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від
5 листопада 2013 року,

в с т а н о в и
л а:

У квітні 2011 року приватне акціонерне
товариство «Пансіонат «Прибережний»
(далі - ПАТ «Пансіонат «Прибережний»)
звернулося до суду із позовом, який у
подальшому уточнило і просило визнати
недійсним з моменту укладення договір
купівлі-продажу від 14 червня 2007 року
апартаментів НОМЕР_3 у літ. «Э''''»
загальною площею 147,3 кв.м., що
складаються з нежитлових приміщень 1-го
поверху з 4-1 по 4-12, розташованих за
адресою: АДРЕСА_1, укладений між
приватним підприємством «КВМ» (далі -
ПП «КВМ» ) та ОСОБА_6; визнати недійсним
з моменту укладення договір
купівлі-продажу від 26 жовтня 2007 року
апартаментів НОМЕР_3 в літ. «Э''''»
загальною площею 147,3 кв.м., що
складаються з нежитлових приміщень 1-го
поверху з 4-1 по 4-12, розташованих за
вищезазначеною адресою, укладений між
ОСОБА_6 та ОСОБА_7; визнати недійсним з
моменту укладення договір
купівлі-продажу від 30 серпня 2010
року квартири НОМЕР_1 у літ. «Э''''»
загальною площею 51,5 кв.м., житловою
площею 18,0 кв.м., розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7
та ОСОБА_8; скасувати рішення
виконавчого комітету Масандрівської
селищної ради № 306 від 2 липня 2008 року;
визнати недійсними свідоцтва про право
власності ОСОБА_7 на апартаменти
НОМЕР_3, НОМЕР_2, НОМЕР_1, видані 7 липня 2008
року на підставі рішення
Масандрівської селищної ради № 306 від 2
липня 2008 року; визнати таким, що
відсутнє у ОСОБА_7 право власності на
самочинно зведені квартири НОМЕР_3,
НОМЕР_2 у літ. «Э''''», що є часткою
двоповерхового павільйону «Сон у
моря», який розташований за адресою:
АДРЕСА_2, на земельній ділянці АДРЕСА_1;
визнати таким, що відсутнє у ОСОБА_8
право власності право власності на
квартиру НОМЕР_1 у літ. «Э''''», що є
часткою двоповерхового павільйону
«Сон у моря», який розташований за
адресою: АДРЕСА_2, на земельній ділянці
АДРЕСА_1; усунути ПАТ «Пансіонат
«Прибережний» перешкоди у здійсненні
права користування земельною ділянкою,
шляхом зобов'язання ОСОБА_7 звільнити
квартири НОМЕР_3, НОМЕР_2, а ОСОБА_8 -
квартиру НОМЕР_1, розташованих за
адресою: АДРЕСА_2, та припинити їх право
власності на вказані квартири.

Позивач ПАТ «Пансіонат «Прибережний»
посилався на те, що угоди є недійсними
та підлягають визнанню такими,
оскільки складені відносно
самовільного будівництва. Рішення
виконавчого комітету Масандрівської
селищної ради було прийнято також
стосовно незаконного будівництва і
воно не має юридичної сили, тому
ніякого права власності відповідачів
на належній їм квартири не виникало,
про це просить визнати судовим
рішенням та захистити його право, як
землекористувача земельної ділянки, на
якій розташований незаконно зведений
павільйон «Сон у моря», в якому
знаходяться квартири відповідачів,
придбані ними по незаконним угодам
шляхом їх виселення та витребування
земельної ділянки. До того ж рішенням
Ялтинського міського суду від 11 січня
2010 року були визнані вказані спірні
приміщення самочинним будівництвом та
зобов'язано ОСОБА_12 їх знести, але при
виконанні рішення суду про знесення
цих споруд було встановлено, що після
ухвалення рішення, але до вступу його в
законну силу ОСОБА_7 продав одну
квартиру ОСОБА_8 і вони на підставі
договору купівлі-продажу не
виселяються зі своїх приміщень,
перешкоджаючи таким чином виконанню
рішення.

У зв'язку з цим позивач просив
задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 1 лютого
2013 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 5 листопада 2013
року, в задоволенні позову ПАТ
«Пансіонат «Прибережний» відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, поданій
представником ОСОБА_11, порушується
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвали
апеляційного суду, мотивуючи свої
доводи неправильним застосуванням
судами норм матеріального права та
порушенням норм процесуального права,
із ухваленням нового рішення у справі.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не
обмежений доводами касаційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
виявлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення не
відповідають цим вимогам.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи від 11 лютого 1994 року
ПАТ «Пансіонат «Прибережний»
зареєстровано як юридична особа, з
врахуванням змін в найменуванні, які
зареєстровані 14 серпня 2009 року.

Відповідно до договору оренди
земельної ділянки від 21 вересня
2005 року (т. 1 а.с. 2-22), укладеному між
Масандрівською селищною радою та ЗАТ
«Пансіонат «Прибережний», останньому
було передано в оренду земельну
ділянку загальною площею 9, 8565 га, за
адресою: АДРЕСА_1, строком на 50 років.

Згідно з договором дарування від 4
липня 2003 року та додаткової угоди до
нього від 3 вересня 2003 року (т. 1 а.с. 26-27) ,
дарувальник - ТОВ «Альпін» подарувало,
а ПП «КВМ» прийняло у дар об'єкти
нерухомості, якими є пляжні вагончики
літ. «ч», «ш», «э», «ю», «я», а також
двоповерховий пляжний павільйон «Сон у
моря», що розташовані на території
Пансіонату «Прибережний» (м. Ялта, с.
Відрадне).

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 7 жовтня 2003 року (т. 1 а.с. 28-29)
позов ПП «КВМ» до ТОВ «Альпін», ЗАТ
«Пансіонат «Прибережний», Ялтинського
бюро технічної інвентаризації про
зобов'язання здійснити реєстрацію
задоволено. Зобов'язано Ялтинське бюро
технічної інвентаризації здійснити
реєстрацію права власності ПП «КВМ» на
нерухоме майно - пляжні вагончики літ.
«ч», «ш», «э», «ю», «я», двоповерховий
пляжний павільйон «Сон у моря», які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, на
підставі договору дарування від 4 липня
2003 року та додаткової угоди від 3
вересня 2003 року.

На підставі договору дарування,
укладеного між ПП «КВМ» та ТОВ
«Альпін», додаткової угоди від 3
вересня 2003 року та рішення
Господарського суду м. Києва від 7
жовтня 2003 року Ялтинське бюро
технічної інвентаризації дало
висновок про видачу свідоцтв про право
власності на нежитлові приміщення і
апартаменти будівлі за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Масандрівської селищної ради від
9 серпня 2006 року № 200 (т.1 а.с. 31)
нежитлові приміщення, що знаходяться в
будівлі під літ. «Э''''», що розташовані
на території Пансіонату «Прибережний»
АДРЕСА_1, поділено на апартаменти, яким
привласнені окремі адреси та видано на
кожний апартамент свідоцтво про право
власності.

Рішенням виконавчого комітету
Масандрівської селищної ради № 200 від 9
серпня 2006 року) видано свідоцтво про
право власності на нежитлові
приміщення площею 685,9 кв.м літ. «Э''''»
АДРЕСА_1 та рішенням виконавчого
комітету Масандрівської селищної ради
№ 306 від 2 липня 2008 року (т. 1 а.с. 33) ОСОБА_7
видані свідоцтва про право власності
на квартири НОМЕР_3, НОМЕР_2 та НОМЕР_1 та
присвоєно нову поштову адресу 2-х
поверховому житловому будинку літ.
«Э''''» з нежитловими приміщеннями -
апартаментами АДРЕСА_1.

Постановою Вищого господарського суду
України від 19 серпня 2009 року (т. 1
а.с. 35-37) вищезазначене рішення
Господарського суду м. Києва
від 7 жовтня 2003 року скасовано, справу
за позовом ПП «КВМ» до ТОВ «Альпін», ЗАТ
«Пансіонат «Прибережний» та КП
«Ялтинське бюро технічної
інвентаризації» про зобов'язання
здійснити реєстрацію права власності
направлено на новий розгляд.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 24 вересня 2009 року (т. 1 а.с.
38-39) провадження у справі за позовом ПП
«КВМ» до ТОВ «Альпін», ЗАТ
«Пансіонат «Прибережний» та КП
«Ялтинське бюро технічної
інвентаризації» про зобов'язання
здійснити реєстрацію права власності;
зустрічним позовом ЗАТ «Пансіонат
«Прибережний» до ПП «КВМ», ТОВ
«Альпін» та КП «Ялтинське бюро
технічної інвентаризації» про
визнання договору недійсним та
визнання права власності закрито з
підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, у зв'язку з тим, що ПП «КВМ», яке
є стороною у справі, припинено як
юридична особа.

Згідно з відповіддю Головного
міжрегіонального управління
статистики у м. Києві від 14 січня 2009
року за № 21-10/77-2, 28 січня 2008 року
проведена державна реєстрація
припинення юридичної особи - ПП «КВМ».
Відомості щодо можливих
правонаступників зазначеного
підприємства відсутні.

Рішенням Господарського суду
Автономної Республіки Крим від
17 серпня 2010 року (т. 1 а.с. 40-43) у справі за
позовом ПАТ «Пансіонат «Прибережний»
до Масандрівської селищної ради, треті
особи: ОСББ «Моріса Тореза, 13», компанії
«Гронсорк Лімітед», про визнання
недійсним рішення та свідоцтва про
право власності, позовні вимоги ПАТ
«Пансіонат «Прибережний» задоволено
частково. Визнано недійсним та
скасовано пп. 2, 3 рішення
Масандрівської селищної ради № 200 від 9
серпня 2006 року «Про видачу свідоцтв про
право власності на нежитлові
приміщення та апартаменти будівлі за
адресою: АДРЕСА_1. В іншій частині
позову відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 23
листопада 2010 року (т. 1 а.с. 45-53) рішення
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 17 серпня 2010 року
скасовано в частині відмови у позові
про визнання недійсними свідоцтв про
право власності. Визнано недійсними
видані ПАТ «КВМ» Масандрівською
селищною радою на апартаменти літ.
«Э''''», розташовані на території ПАТ
«Пансіонат «Прибережний» за адресою:
АДРЕСА_1. В іншій частині - рішення
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 17 серпня 2010
року залишено без змін.

Рішенням Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 11 січня
2010 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 29 липня 2011 року,
позовні вимоги ПАТ «Пансіонат
«Прибережний» до ОСОБА_14 та інших
задоволені. Визнано приміщення, що
значаться як квартири НОМЕР_3, НОМЕР_2,
НОМЕР_1 літ. «Э''''» загальною площею 168,4
м.кв., що є часткою двоповерхового
павільйону «Сон у моря», що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
самочинним будівництвом. Зобов'язано
ОСОБА_7 знести за власний рахунок
самочинно зведені квартири НОМЕР_3,
НОМЕР_2, НОМЕР_1 літ. «Э''''» загальною
площею 168,4 м кв., що є часткою
двоповерхового павільйону «Сон у
моря», який розташований за вказаною
адресою і повернути вказану земельну
ділянку ПАТ «Пансіонат «Прибережний» в
придатному для використання стані.
Зазначене судове рішення набуло
чинності та виконано примусово
державними виконавцями, шляхом
знесення самочинних будівель.

Встановивши вищезазначені обставини у
справі, а також посилаючись на
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України, наведені у п. 10 постанови від 6
листопада 2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позову з тих підстав, що оскільки
спірні приміщення є самочинними
будівлями, то взагалі не вимагається
визнання недійсними всіх правочинів
стосовно цих приміщень, прийняття
рішень органом самоврядування про їх
розділ тощо, оскільки право законного
власника, а в даному випадку законного
землекористувача підлягає захисту у
спосіб встановлений законом, а саме
витребування цього майна з чужого
незаконного володіння.

При цьому, зробивши такий висновок,
суди не врахували, що позивач не є
власником спірних самочинно
побудованих приміщень, а тому немає
право вимагати їх витребування.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо
недійсність правочину прями не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Також судами залишено поза увагою, що
право на звернення до суду за захистом
порушеного права закріплено у
положеннях ст. ст. 3, 15 ЦПК України і ПАТ
«Пансіонат «Прибережний» є законним
користувачем земельної ділянки, на
якій розташовані вищезазначені
самовільні будівлі на які у
відповідачів є всі правовстановлюючі
документи, а тому висновок судів про
неправильно обраний позивачем спосіб
захисту, а також про застосування до
спірних правовідносин положень ст. 388
ЦК України, є неправильним.

Оскільки неповнота з'ясування обставин
у справі та порушення зазначених норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення спору і ці порушення були
допущені як місцевим судом, так і
апеляційним судом, то рішення
місцевого суду та ухвала апеляційного
суду підлягають скасуванню з
направленням справи на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, подану
представником ОСОБА_11, задовольнити
частково.

Рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 1
лютого 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 5
листопада 2013 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
Макарчук Судді:

А.О. Леванчук
А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана