АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/470/14
Головуючий в першій інстанції -
Доповідач - Котушенко С.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
м.Дніпропетровська від 04 листопада 2013
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з уточненим в ході розгляду справи
позовом (а.с.34-36) до ОСОБА_3 про стягнення
пені за прострочення сплати аліментів.
Позивачка вказувала на те, що рішенням
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 15 червня
2009 року відповідач зобов'язаний до
сплати аліментів на її користь на
утримання сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 250 грн. на кожну
дитину щомісячно до досягнення дітьми
повноліття.

Посилаючись на неналежне виконання
відповідачем зобов'язання по сплаті
аліментів, у зв'язку з чим виникла
заборгованість у розмірі 11 051,60 грн.,
позивачка просила стягнути з
відповідача пеню за прострочення
сплати аліментів у сумі 39 761,32 грн.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 листопада 2013 року позов
задоволено частково у розмірі 10 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування рішення в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог, як постановленого з порушенням
норм матеріального права та про
ухвалення в зазначеній частині нового
рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
ставить питання про зміну рішення та
зменшення суми неустойки до 5 000 грн.

Вивчивши доводи скарг, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів не
вбачає передбачених законом підстав
для задоволення апеляційних скарг.

У відповідності з ч.1 ст.196 СК України
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що рішенням
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 15 червня
2009 року відповідач зобов'язаний до
сплати аліментів на користь позивачки
на утримання сина ОСОБА_4 та доньки
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 по 250 грн. на кожну
дитину, але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно до повноліття дітей.
Виконавчий лист знаходиться на
виконанні ВДВС Павлоградського
міськрайонного управління юстиції.

Встановивши, що зазначене рішення
відповідач належним чином не
виконував, у зв'язку з чим виникла
заборгованість по аліментам станом на
01 вересня 2013 року у розмірі 10 751,60 грн. (11
051,60 - 300), суд дійшов обґрунтованого
висновку про стягнення неустойки
(пені).

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України, викладених у п.22
постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного Кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачена ст.196
СК України відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покласти таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Суд може зменшити розмір неустойки з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів, а
за передбачених ст.197 СК України умов -
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості.

Врахувавши майновий стан відповідача,
суд обґрунтовано зменшив розмір
неустойки до 10 000 грн.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
те, що відповідач не заявляв клопотання
про зменшення розміру неустойки, а лише
заперечував проти позову, посилаючись
на тяжке матеріальне становище, не є
підставою для її задоволення, оскільки
застосування судом положення ч.2 ст.196
СК України про зменшення розміру
неустойки не пов'язане з наявністю
такого клопотання відповідача.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_3 на
те, що заборгованість по аліментам
утворилась з незалежних від нього
причин є безпідставним, оскільки в тій
же апеляційній скарзі ОСОБА_3 визнає
наявність своєї вини, вказуючи на
невідповідність розміру стягнутої
судом пені розміру його вини щодо
заборгованості по аліментам.

Інші доводи апеляційних скарг не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи, а
зводяться до переоцінки висновків суду
щодо обставин справи.

Ухвалене судом рішення відповідає
обставинам справи та вимоги закону, що
регулює зазначені правовідносини,
доказам у справі суд дав оцінку
відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.
Підстав для скасування чи зміни
судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: