МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
27.10.2014 року          Справа № 370/2535/14-ц
Макарівський районний суд Київської
області у складі головуючого судді
Тандира О.В., при секретарі Приходько
О.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Макарів
Київської області справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вишневий квартал»
про поновлення на роботі, -
ОСОБА_1, (далі – позивач), звернувся до
суду із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вишневий
квартал» (далі – відповідач, ТОВ
«Вишневий квартал»), Реєстраційної
служби Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
в якому просив скасувати наказ ТОВ
«Вишневий квартал» від 02.09.2014 року «Про
звільнення ОСОБА_1 з посади директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вишневий квартал»,
поновити його на посаді директора
вказаного товариства з 02.09.2014 року.
Також позивач просив зобов’язати
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
внести до єдиного реєстру запис про
зміну керівника юридичної особи.
В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що з 12.03.2014 року на підставі
наказу №1-П від 12.03.2014 року він
приступив до виконання обов'язків
директора ТОВ «Вишневий квартал».
14.10.2014 року, після ознайомлення з
матеріалами реєстраційної справи ТОВ
«Вишневий квартал» позивачем було
отримано копію наказу від 02.09.2014 року
про звільнення його з посади директора
вказаного товариства.
Вищезазначеним наказом ТОВ «Вишневий
квартал» від 02.09.2014 року позивача було
звільнено з посади директора ТОВ
«Вишневий квартал» на підставі п. 1 ч. 1
ст. 41 КЗпП України з 02.09.2014 року.
Підставою прийняття вказаного наказу
зазначено протокол загальних зборів
учасників товариства від 02.09.2014 року.
Позивач вважає, що його звільнення
проведено незаконно та безпідставно, з
порушеннями ст.ст. 41, 148, 149 КЗпП України,
в порушення ст. 47 КЗпП України трудова
книжка йому не видана, що і стало
підставою для звернення до суду із
Згідно письмової заяви позивача,
останній позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити із вказаних у
позовній заяві підстав. Проти
ухвалення заочного рішення не
Відповідач у судові засідання
представника не направив, причини
неявки представника суду не повідомив,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином за
зареєстрованою адресою юридичної
особи, у зв’язку із чим суд заочно
розглядає справу.
Ухвалою суду від 27.10.2014 року
провадження у справі в частині вимог
позивача до Реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
про зобов’язання внести до єдиного
реєстру запис про зміну керівника
юридичної особи було закрито на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.
Дослідивши наявні у справі докази, суд
Позивач у справі - ОСОБА_1, приступив до
виконання обов'язків директора ТОВ
«Вишневий квартал» з 12.03.2014 року на
підставі наказу №1-П від 12.03.2014 року.
Як вказав позивач, а відповідач не
скористався правом заперечити проти
цього, 14.10.2014 року, після ознайомлення з
матеріалами реєстраційної справи ТОВ
«Вишневий квартал» позивач отримав
копію наказу від 02.09.2014 року про його
звільнення з посади директора,
відповідно з цього часу позивач і
дізнався про своє звільнення. З наказом
про звільнення позивач ознайомлений не
був, трудова книжка не видавалася.
Як вбачається із наказу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вишневий
квартал» від 02.09.2014 року вих.№1/2014
ОСОБА_1 звільнено з посади директора
ТОВ «Вишневий квартал» на підставі п. 1
ч. 1 ст. 41 КЗпП України з 02.09.2014 року за
одноразове грубе порушення трудових
обов’язків керівником підприємства,
що встановлено постановою
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 12.05.2014 року у
справі № 369/3704/14-п, втрату
правовстановлюючих документів,
печаток, штампів і документів
первинного бухгалтерського обліку
товариства. Підставою прийняття
вказаного наказу зазначено протокол
загальних зборів учасників товариства
від 02.09.2014 року № 2/2014.
Вирішуючи вимоги за позовом суд
керується наступним.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України
трудовий договір з ініціативи власника
або уповноваженого ним органу може
бути розірваний у випадку одноразового
грубого порушення трудових обов'язків
керівником підприємства, установи,
організації всіх форм власності
(філіалу, представництва, відділення та
іншого відокремленого підрозділу),
його заступниками, головним
бухгалтером підприємства, установи,
організації всіх форм власності, його
заступниками, а також службовими
особами органів доходів і зборів, яким
присвоєно спеціальні звання, і
службовими особами центральних
органів виконавчої влади, що
реалізують державну політику у сферах
державного фінансового контролю та
Звільнення на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП
України за своєю природою є
дисциплінарним стягненням, а тому воно
має здійснюватись з дотриманням
порядку і строків, викладених уст. ст.
148, 149 КЗпП України.
Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.1992 року
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» у справах про поновлення на
роботі осіб, звільнених за порушення
трудової дисципліни, судам необхідно
з'ясувати, в чому конкретно проявилось
порушення, що стало приводом до
звільнення, чи могло воно бути
підставою для розірвання трудового
договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 п. 1 ст.
41 КЗпП України, чи додержані власником
або уповноваженим ним органом
передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП
України правила і порядок застосування
дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не
закінчився встановлений для цього
строк, чи застосовувалось вже за цей
проступок дисциплінарне стягнення, чи
враховувались при звільненні ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяна ним шкода, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередня робота
Так, відповідно до ст. 148 КЗпП України,
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
Згідно ж ст. 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може грунтуватися на
припущеннях (ч. 4 ст. 10 ЦПК України).
Згідно із ч. 1 ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Враховуючи викладені вище норми,
відповідач належними та допустимими
доказами не довів суду вчинення
позивачем порушення, що стало приводом
до його звільнення, у чому конкретно
воно проявилось та чи є воно підставою
для розірвання трудового договору за п.
1 ст. 41 КЗпП України. Також відповідач не
надав доказів додержання власником
передбачених статтями 147-1, 148, 149 КЗпП
України правил і порядку застосування
дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не
закінчився встановлений для цього
строк, чи застосовувалось вже за цей
проступок дисциплінарне стягнення, чи
враховувались при звільненні ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяна ним шкода, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередня робота
В порушення вимог ст. 149 КЗпП України
від позивача не отримано письмових
пояснень щодо порушень трудової
дисципліни, які слугували причиною до
застосування дисциплінарного
За таких обставин, позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 233 КЗпП України,
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.
Суд вважає, що позивач звертається до
суду в межах, строків,передбачених
вказаною вище нормою, тобто в місячний
строк, після того, як він дізнався про
порушення свого права, оскільки копія
наказу про звільнення вручена не була,
трудова книжка не видана.
Разом із тим, відповідно до п. 4 ч .1 ст. 367
ЦПК України суд допускає негайне
виконання рішень у справах про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, а тому рішення у
даній справі підлягає негайному
Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню з
відповідача в дохід держави у розмірі
243,60 грн., судового збору.
На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 15, 60, 79, 88, 212-215, 223-226, 294, 367 ЦПК
України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вишневий квартал»
про поновлення на роботі -
Скасувати наказ Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вишневий квартал»
обл., Києво-Святошинський район,
м.Вишневе, вул. Святошинська, б. 40-А, кв.
30) від 02.09.2014 року «Про звільнення
ОСОБА_1 з посади директора Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вишневий
квартал» та поновити ОСОБА_1 на посаді
директора вказаного товариства з 02.09.2014
Рішення суду в частині поновлення на
роботі підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вишневий квартал» в
дохід держави (отримувач коштів –
Макарівський районний суд, код
отримувача за , банк
отримувача ГУ ДКСУ в Київській
області, МФО 821018, р/р 0385) 243,60 грн.,
судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте
за заявою відповідача судом, що його
ухвалив, протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної
сили в загальному порядку відповідно
до ст.223 ЦПК України.

Головуючий
О.В.Тандир