Справа № 249/6896/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 січня 2014 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого - судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Коваленко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Шахтарську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл спільного майна подружжя та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення частини понесених
витрат на утримання квартири,

в с т а н о
в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розподіл
спільного майна подружжя, мотивуючи
свої вимоги наступним. З ОСОБА_2 він
перебував у шлюбі з 12 лютого 1999 року.
Від шлюбу мають неповнолітню дитину
сина ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1.
Під час зареєстрованого шлюбу з
відповідачкою 24.01.2002 року ними за
спільні грошові кошти сімейного
бюджету була придбана квартира
АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу, як і
сама квартира зареєстровані на
відповідачку. В даний час між ними
виник спір відносно розподілу
квартири. Просив визнати квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 44,0 кв.м., в
тому числі жилою площею 27,4 кв.м.,
придбану 24 січня 2002 року спільною
сумісною власністю подружжя, а саме
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, визнати за ОСОБА_2
право власності на 1/2 частку квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 44,0 кв.м., в
тому числі жилою площею 27,4 кв.м.,
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 44,0 кв.м., в тому числі жилою
площею 27,4 кв.м.

ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_1 про стягнення на її
користь 1/2 частини понесених витрат на
утримання квартири за період з жовтня
2010 року по листопад 2013 року у сумі 2197
грн. 20 коп., вказуючи, що 12 лютого 1999 року
вона вступила в зареєстрований шлюб з
відповідачем. Шлюб було оформлено
відділом реєстрації актів
громадянського стану м.Шахтарська
Донецької області, актовий запис №40. 11
грудня 1999 року від шлюбу з відповідачем
народився син - Ернест, який є
неповнолітнім. Відповідно до договору
купівлі-продажу квартири від 24 січня 2002
року, який посвідчений нотаріусом
Першої Шахтарської нотаріальної
контори та зареєстрованого в реєстрі
за №217, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали, а вона
купила квартиру АДРЕСА_1 загальною
площею 44,0 кв.м. в тому числі житловою 27,4
кв.м. яка складається з двох кімнат.
Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 22.10.2013 року
шлюб між нею та ОСОБА_1 розірвано. В
ході судового розгляду справи про
розірвання шлюбу встановлено, що
фактичні шлюбні стосунки між подружжям
були припинені у жовтні місяці 2010 року.
Тому просить стягнути з відповідача 1/2
частину витрат які сплачені нею в
період з жовтня 2010 року по листопад
місяць 2013 року по квартирній платі та
за опалення квартири, оскільки
відповідач не бажає нести ніяких
витрат по комунальних платежах за
утримання квартири. За період з жовтня
місяця 2010 року нею сплачена сума
складає 4394,40 грн. Просила стягнути з
відповідача на її користь 1/2 частину
понесених витрат на утримання квартири
за період з жовтня 2010 року по листопад
місяць 2013 року у сумі 2197 грн. 20 коп.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з»явився, надав суду заяву в якій
просив розглянути справу в його
відсутності, свої позовні вимоги
підтримав та визнав позовні вимоги за
зустрічним позовом.

Представник позивача, він же
відповідач ОСОБА_1 - ОСОБА_6 в судове
засідання не з»явився, надав суду заяву
в якій просив розглянути справу в його
відсутності та задовольнити позовні
вимоги позивача виходячи з
встановленої позиції по справі сторін
та наданими ними заявами.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явилась, надала суду заяву в якій
просила розглянути справу в її
відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1
визнала, свої позовні вимоги
підтримала.

Представник відповідача, вона ж
позивачка ОСОБА_2 - ОСОБА_7 в судове
засідання не з»явилась, надала суду
заяву в якій просила розглянути справу
в її відсутності.

Судом в межах заявлених позовних вимог
і на підставі наданих доказів
встановлені наступні обставини та
визначені відповідно до них
правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 12.02.1999 року згідно свідоцтва про
одруження серія НОМЕР_1, про що зроблено
запис за №40 відділом реєстрації актів
громадянського стану м.Шахтарська
Донецької області.

Сторони від шлюбу мають одну
неповнолітню дитину сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про
народження серія НОМЕР_2, про що
зроблено запис за №488 відділом
реєстрації актів громадянського стану
м.Шахтарська Донецької області.

Відповідно до договору купівлі
продажу квартири від 24.01.2002 року
укладеного між ОСОБА_4, діючої за себе
та від імені неповнолітньої дочки -
ОСОБА_5 та ОСОБА_2, остання купила
квартиру номер АДРЕСА_1, загальною
площею 44,0 кв.м. в тому числі 27,4 кв.м.,
складається з двох житлових кімнат.

Відповідно до витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно ОСОБА_2 є
власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
24.01.2002 року.

Відповідно до рішення Шахтарського
міськрайонного суду від 22 жовтня 2013
року справа №249/5421/13-ц шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 розірвано.

Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте за час шлюбу, належить дружині
та чоловіку на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, квартира АДРЕСА_1
загальною площею 44,0 кв.м. в тому числі
житловою 27,4 кв.м. яка складається з двох
кімнат була придбана за час спільного
проживання, а тому належить сторонам на
праві спільної сумісної власності,
відповідно до ст.60 Сімейного кодексу
України.

Відповідно до ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до п.25 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року №11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
питання про поділ майна, що є об»єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, зокрема неподільної речі,
суди мають застосовувати положення ч.4,5
ст.71 СК щодо обов»язкової згоди одного
з подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим подружжям відповідної грошової
суми на депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови
звернення подружжя (одного з них) до
суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми. У разі коли жоден із подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Тому суд вважає за можливе визнати за
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по 1/2
частину за кожним квартири номер
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» власники квартир
багатоквартирних будинків та житлових
приміщень у гуртожитках є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрію і зобов»язані брати участь
у загальних витратах, пов»язаних з
утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки у
майні будинку.

Згідно до ст.20 ЗУ «Про комунальні
послуги», обов»язком власника
квартири є своєчасна сплата за послуги
з утримання будинку та прибудинкової
території.

Відповідно до ст.360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї
частини у праві спільної часткової
власності зобов»язаний брати участь у
витратах на управління, утримання та
збереження спільного майна, у сплаті
податків, зборів, а також нести
відповідальність перед третіми
особами за зобов»язаннями, пов»язаними
із спільним майном.

Тому вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення з
ОСОБА_1 на її користь 1/2 частину
понесених витрат на утримання квартири
за період з жовтня 2010 року по листопад
місяць 2013 року у сумі 2197 грн. 20 коп.
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.11,360 ЦК України, ст.ст.60,70,71 СК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року №11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ч.2 ст.10
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», ст.20 ЗУ
«Про комунальні послуги», ст.ст.60,88,197,
208,212-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 44,0 кв.м., в тому числі жилою
площею 27,4 кв.м., придбану 24 січня 2002 року
спільною сумісною власністю подружжя,
а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 44,0 кв.м., в тому числі жилою
площею 27,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 44,0 кв.м., в тому числі жилою
площею 27,4 кв.м.

Позовні вимоги за зустрічним позовом
ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2
частину понесених нею витрат на
утримання квартири за період з жовтня
2010 року по листопад місяць 2013 року у
сумі 2197 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Н.Ф. Карабаза