У х в а л а

іменем україни

5 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Кадєтової О.В.,
Мартинюка В.І.,

Коротуна В.М.,
Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: орган опіки і
піклування виконавчого комітету
Шепетівської міської ради, ОСОБА_6, про
примусове виселення, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 25 квітня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 22 липня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року публічне акціонерне
товариство акціонерний банк
«Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ
«Укргазбанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
примусове виселення.

В обґрунтування позову ПАТ АБ
«Укргазбанк» зазначало, що 9 січня 2008
року між банком та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
останній отримав кредит у розмірі 35 000
доларів США зі сплатою 12,5% річних
строком до 6 січня 2028 року. У
забезпечення виконання вказаного
договору, у той же день, ОСОБА_6 за
іпотечним договором передав в іпотеку
банку належну йому на праві власності
квартиру АДРЕСА_1.

Через неналежне виконання
позичальником взятих на себе
зобов'язань виникла кредитна
заборгованість у розмірі 37 716,06 доларів
США та

11 193 грн 37 коп., в рахунок погашення якої
рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 5 липня 2011
року було звернено стягнення на
вказану вище квартиру, рішенням цього ж
суду від 23 січня 2013 року ОСОБА_6
виселено із квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що у спірній
квартирі залишилася зареєстрованою та
мешкає відповідач ОСОБА_3 разом із
неповнолітніми дітьми: ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, які на вимогу банку в
добровільному порядку не звільняють
житло, ПАТ АБ «Укргазбанк» просило
позов задовольнити та виселити
відповідача разом із дітьми зі спірної
квартири.

Щодо вимог про виселення відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх неповнолітніх
дітей позивач заявив клопотання про
залишення їх без розгляду, оскільки
останні в добровільному порядку
знялися з реєстрації за вказаною
адресою та виселилися.

Рішенням Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 25 квітня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 22 липня 2013 року, позов ПАТ
АБ «Укргазбанк» задоволено частково.
Виселено ОСОБА_3 та її неповнолітніх
дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8,

ІНФОРМАЦІЯ_2, із квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

Позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» в
частині виселення

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх неповнолітніх
дітей: ОСОБА_9,

ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, та
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, залишено без
розгляду.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 25 квітня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 22 липня 2013
року скасувати, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права й неправильним застосуванням
норм матеріального права, та ухвалити у
справі нове рішення про відмову в
задоволенні позову банку.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом установлено, що 9 січня 2008 року
між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_6 було
укладено кредитний договір, згідно з
яким ОСОБА_6 було надано кредит у
розмірі 35 000 доларів США строком до 6
січня 2028 року зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12, 5%
річних.

У забезпечення виконання взятих на
себе зобов'язань, ОСОБА_6 у той же день
уклав із банком договір іпотеки, за
яким належну йому на праві власності
квартиру АДРЕСА_1 передав в іпотеку
позивачу.

У вказаному вище договорі іпотеки
іпотекодавець гарантував, що предмет
іпотеки не є спільною власністю, а
також відсутність прав третіх осіб на
користування та розпорядження тим чи
іншим способом предметом іпотеки.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 5 липня

2011 року, ухваленим у справі за позовом
ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_6 про
стягнення кредитної заборгованості
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, у рахунок погашення
заборгованості за договором кредиту
було звернено стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, рішенням цього ж суду від 23
січня 2013 року ОСОБА_6 виселено зі
спірної квартири.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки суд за заявою іпотекодержателя
ухвалює рішення про виселення
мешканців за наявності підстав,
передбачених законом, якщо предметом
іпотеки є житловий будинок або житлове
приміщення.

Згідно з вимогами ст. 40 Закону України
«Про іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців.

Відповідно до п. 43 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня

2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» при розгляді позову
іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке. Згідно з ч. 4 ст. 9, ст.
109 ЖК України, ст. ст. 39-40 Закону України
«Про іпотеку» виселення мешканців із
житлового будинку чи житлового
приміщення, яке є предметом іпотеки,
проводиться в порядку, встановленому
законом. При цьому суд за заявою
іпотекодержателя одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення. При цьому примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Як убачається з матеріалів справи, 22
січня 2013 року позивач направив ОСОБА_3
вимогу про добровільне виселення разом
з малолітніми дітьми із вищезазначеної
квартири у тридцятиденний строк, яка
була отримана відповідачем 23 січня 2013
року, однак виконана не була.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи
вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» про
примусове виселення ОСОБА_3 разом з
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, із квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення, суди
попередніх інстанцій, дослідивши
докази у справі й давши їм належну
оцінку, врахувавши всі встановлені у
справі обставин, дійшли правильного
висновку та обґрунтовано виходили з
наявності передбачених законодавством
умов для цього, оскільки відповідач
добровільно не звільнила спірне жиле
приміщення протягом тридцяти днів з
дня отримання письмової вимоги банку.

Також, судами правильно враховано той
факт, що спірна квартира була передана
в іпотеку ще до реєстрації в ній
неповнолітніх дітей, а відтак - на час
укладення іпотечного договору діти не
мала права власності чи права
користування нею, що в свою чергу
унеможливлює порушення їхніх прав на
житло.

Такі висновки судів є обґрунтованими
та узгоджуються з матеріалами справи,
при встановленні зазначених фактів
судами не було порушено норм
цивільного процесуального
законодавства й правильно застосовано
норми матеріального права.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що ухвалені у справі
судові рішення відповідають вимогам
чинного законодавства щодо законності
й обґрунтованості та підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 25 квітня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 22 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О.
Кузнєцов

Судді:
О.В.
Кадєтова

В.М. Коротун

В.І. Мартинюк

М.І. Наумчук