Справа № 2/756/1100/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого
судді - Шумейко О.І.,

при
секретарі - Острянко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року позивач звернулась до
суду в порядку цивільного судочинства
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовувала тим, що у червні 2007 року
позивач надала в позику відповідачу
грошові кошти у сумі 3000 доларів США. У
квітні 2013 року відповідачем складена
розписка про отримання грошових коштів
у борг у розмірі 3000 доларів США, наданих
позивачем. Суму позики відповідач
зобов'язався повернути до 01 червня 2013
року, однак грошові кошти на вимогу
позивача повернуті не були.

За таких обставин, з урахуванням заяви
про зміну предмету позову від 05 лютого
2014 року позивач просить стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на свою користь
заборгованість за договором позики у
розмірі 23970 грн., три проценти річних у
сумі 3655,12 грн., судовий збір у сумі 279,85
грн.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримала у повному
обсязі, просила задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов визнала.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані у справі докази, суд встановив
наступне.

У червні 2007 року позивач ОСОБА_1
передала відповідачу грошові кошти у
сумі 3000 доларів США у позику, що на
момент звернення до суду становить 23970
грн.

На підтвердження взятих на себе
зобов'язань ОСОБА_2 04 квітня 2013 року
складено розписку, в якій він
зобов'язався повернути суму позики до 01
червня 2013 року. (а.с. 8)

Оригінали розписки оглянуто судом в
судовому засіданні.

У відповідність положень ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суми позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
кількості.

Згідно з ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Згідно зі ст. 625 боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 174 ЦК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

За правилами ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що позивач надав
відповідачу грошові кошти у сумі 3000
доларів США, що в гривневому
еквіваленті складає 23970 грн.

Відповідач до 01 червня 2013 року отримані
у борг грошові кошти позивачу не
повернув.

Також позивач просить стягнути з
відповідач три проценти річних від
простроченої суми за період з 01 січня
2009 року по 31 січня 2014 року, що складає
3655,12 грн.

За таких обставин, виходячи із визнання
відповідачем заявлених позовних вимог,
суд вирішує задовольнити позов у
повному обсязі та стягнути з
відповідача на користь позивача суму
боргу у розмірі 23970 грн. та три проценти
річних у сумі 3655,12 грн.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь позивача судовий збір у сумі
279,85 грн.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса
реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1
суму боргу у розмірі 23970 (двадцять три
тисячі дев'ятсот сімдесят) гривень, три
проценти річних у сумі 3655(три тисячі
шістсот п'ятдесят п'ять) гривень 12
копійок та судовий збір у сумі 279
(двісті сімдесят дев'ять) гривень 85
копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд міста Києва шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.І. Шумейко