справа № 208/8446/13-ц
№ провадження 2/208/697/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

15 січня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська у складі: судді
Дячкова С.В., при секретареві Тур І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпродзержинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним,
про визнання права власності на
житловий будинок, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що у жовтні 1997 року домовилась з
відповідачем ОСОБА_3 про купівлю у неї
спірного житлового будинку. Я
домовилася з ОСОБА_3 відносно всіх
істотних умов договору купівлі-продажу
будинку, передала їй обумовлену угодою
вартість відчужуваного жилого
приміщення - 4725 грн. і 31 жовтня 1997 року
договір купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1 був зареєстрований товарною
біржею «Дніпродзержинська» за № 001/302-Н.

Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК України
(в редакції 1963 р., яка діяла на день
виникнення правовідносин), договір
купівлі-продажу житлового будинку
підлягає нотаріальному посвідченню і
державній реєстрації у виконавчому
комітеті місцевої ради народних
депутатів.

Просила визнати дійснім договір
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1, укладений 31 жовтня 1997 року між
відповідачем та нею, зареєстрований 31
жовтня 1997 року товарною біржею
«Дніпродзержинська» за № 001/302-Н;
визнати за нею право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач та
відповідач та не з'явилися, про місце та
час розгляду справи були повідомлені
належним чином, згідно заяви, яка є в
матеріалах справи позивач прохає
розглянути справу без її участі, місце
знаходження відповідача невідоме.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідачці ОСОБА_2 на праві приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 30 грудня
1981 року державним нотаріусом 1-ї
Дніпродзержинської державної
нотаріальної контори Іванко Т.С.,
належав житловий будинок АДРЕСА_1.
Право власності ОСОБА_3 на
домоволодіння було зареєстроване 18
січня 1981 року ОКП
«Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації» в книзі № 82 за
реєстровим № 13567.

У жовтні 1997 року позивач домовилась з
ОСОБА_3 про купівлю у неї спірного
житлового будинку. Позивач домовилася
з ОСОБА_3 відносно всіх істотних умов
договору купівлі-продажу будинку,
передала їй обумовлену угодою вартість
відчужуваного жилого приміщення - 4725
гр., і 31 жовтня 1997 року договір
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 був
зареєстрований товарною біржею
«Дніпродзержинська» за № 001/302-Н.

Спірне домоволодіння складається з:
житлового будинку А-1 загальною площею
49,7 кв. м, житловою - 37,8 кв. м, сараю Б-1,
вбиральні В-1, водопроводу № 1, огорожі
№ 2,4, тротуару І.

Позивач та відповідач не мали
юридичних знань і досвіду, вони вважали
достатнім реєстрацію договору
купівлі-продажу квартири на товарній
біржі, без нотаріального посвідчення.
Із змісту зареєстрованої товарною
біржею «Дніпродзержинська» 31.10.1997 року
угоди також випливало, що договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
зареєстрований на біржі, не підлягає
нотаріальному посвідченню, а тому
позивач була впевнена, що належним
чином оформила перехід права власності
на вищевказаний житловий будинок від
продавця ОСОБА_3 до позивача, покупця
ОСОБА_1 Більш того, 3 листопада 1997 року
право власності позивача на житловий
будинок АДРЕСА_1 було зареєстроване на
її ім'я обласним комунальним
підприємством «Дніпродзержинське бюро
технічної інвентаризації» в
реєстровій книзі № 81 за реєстровим №
13567. Лише навесні 2013 року, звернувшись
до приватного нотаріуса на
консультацію, позивач довідалася, що не
має належним чином оформленого
документа, який би підтверджував її
право власності на цю нерухомість, а
тому позбавлена права розпоряджання
ним. Саме з весни 2013 року позивач
довідалася про те, що її право
приватної власності порушено, тому
відповідно до змісту ч. 1 ст. 261 ЦК
України саме з цього часу для неї
починається перебіг позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК України
(в редакції 1963 р., яка діяла на день
виникнення правовідносин), договір
купівлі-продажу житлового будинку
підлягає нотаріальному посвідченню і
державній реєстрації у виконавчому
комітеті місцевої ради народних
депутатів. Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України
(в редакції 1963 р.) якщо одна із сторін
повністю або частково виконала угоду,
що потребує нотаріального посвідчення,
а друга сторона ухилилася від
нотаріального оформлення угоди, суд
вправі на вимогу сторони, що виконала
угоду, визнати угоду дійсною.

Як продавець ОСОБА_3, так і позивач,
покупець ОСОБА_5, повністю виконали
умови договору купівлі-продажу будинку
від 31 жовтня 1997 року. ОСОБА_3 до
підписання договору купівлі-продажу
отримала від позивача гроші готівкою
за свій будинок, скасувала свою
реєстрацію і звільнила житло
відповідно до п. 6 біржового договору
купівлі-продажу та передала будинок
позивачеві. На підставі біржового
договору 3 листопада 1997 року у
відповідності до ч. 1 ст. 227 ЦК України (в
редакції 1963 р.) відбулась державна
реєстрація права власності позивача на
житловий будинок АДРЕСА_1 державним
органом реєстрації речових прав (на той
час) - обласним комунальним
підприємством «Дніпродзержинське бюро
технічної інвентаризації», що є
комунальним підприємством,
підпорядкованим місцевій раді, в
реєстровій книзі № 81 за реєстровим №
13567.

Частиною 1 ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963
р.) визначено, що право власності у
набувача за договором виникає з
моменту передачі речі. Майже
шістнадцять років позивач
користується і володіє будинком як
власниця, проживає в ньому, від свого
імені укладала з комунальними службами
договори на користування комунальними
послугами (електричною енергією, газом,
водопостачанням), сплачує ці послуги
від свого імені. ОСОБА_3 ніколи не
заперечувала і не оспорювала факт
продажу позивачеві домоволодіння,
претензій до останньої не мала.

Факт повного виконання договору
купівлі-продажу від р., який позивач
прохає визнати дійсним,
підтверджується письмовими доказами
-договором купівлі-продажу,
зареєстрованим товарною біржею
«Дніпродзержинська», реєстраційним
посвідченням ОКП ДБТІ від 03.11.1997 р. про
державну реєстрацію мого права
власності на спірний будинок,
договорами на користування газом,
електричною енергією, водопостачанням,
укладеними мною щодо спірного
житлового будинку, квитанціями про
сплату позивачем за користування
водою, каналізацією, газом тощо.

Таким чином, житловий будинок АДРЕСА_1 є
особистою приватною власністю
позивача на підставі договору
купівлі-продажу.

З огляду на викладене, позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 47, ст. 224, 225, 227 ЦК
України (в редакції 1963 р.), ст. 10, 11, 209, 212,
214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати дійснім договір
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1, укладений 31 жовтня 1997 року між
ОСОБА_2 і ОСОБА_1, зареєстрований 31
жовтня 1997 року товарною біржею
«Дніпродзержинська» за № 001/302-Н.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1, що
складається з: житлового будинку А-1
загальною площею 49,7 кв. м, житловою - 37,8
кв. м, сараю Б-1, вбиральні В-1,
водопроводу № 1, огорожі № 2,4, тротуару
І на підставі договору купівлі-продажу.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний термін апеляційної скарги.

Суддя
Дячков С. В.