У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області до ОСОБА_4, третя особа
−? ОСОБА_5, про знесення самочинного
будівництва, за касаційною скаргою
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 червня 2013 року та рішення
апеляційного суду Одеської області від
05 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

04 жовтня 2010 року Білгород-Дністровська
міська рада Одеської області
звернулася до суду з позовом, у якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог
просила зобов'язати ОСОБА_4 знести
самочинно збудовані будівлі, а саме:
прибудову літ. «а-2» розміром

4,5 м х 4,76 м; житлову прибудову літ. «А1»,
житлову надбудову літ. «А-2», нежитлову
будівлю літ. «Є», що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що перевіркою
Державною інспекцією
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області щодо дотримання
законодавства при будівництві було
виявлено, що біля житлового будинку
АДРЕСА_1 відповідач самовільно
збудувала прибудову літ. «а-2» розміром
4,5 м х 4,76 м, прибудову літ. «А1», житлову
надбудову літ. «А-2», нежитлову будівлю
літ. «Є», внаслідок чого були порушені
права Ради, а також третьої особи
ОСОБА_5 28 вересня 2007 року Державною
інспекцією архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області
відповідачці виданий припис № 146 від 28
вересня 2007 року щодо зупинення
будівництва цих об'єктів, що не був
виконаним. Дозвіл на будівництво
ОСОБА_4 не видавався. Крім того, позивач
зазначає, що внаслідок самочинного
будівництва ОСОБА_4 прибудови літ. «а-2»
розміром 4,5м х 4,76м, прибудови літ. «А1»,
житлової надбудови літ. «А-2»,
нежитлової будівлі літ. «Є» відбувся
самозахват земельної ділянки,
загальною площею 4,0 кв.м, яка є
територією загального користування
співвласників будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 травня 2013 року до участі у справі,
за клопотанням представника позивача
залучено в якості співвідповідача
ОСОБА_6 оскільки вона є власником
прибудови літ. «а-2» у складі приміщень,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2,
а.с. 112).

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 червня 2013 року провадження у
справі за позовом
Білгород-Дністровської міської ради до
ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа −? ОСОБА_5,
про знесення самочинного будівництва,
в частині позовних вимог, щодо
прибудови літ. «а-2» у складі приміщень,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та
належать відповідачу ОСОБА_6 закрито,
внаслідок задоволення судом заяви
представника позивача про часткову
відмову від позову

т. 2 а.с. 115, 141).

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 червня 2013 року у задоволені
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 05 листопада

2013 року скаргу ОСОБА_5 відхилено, скаргу
Білгород-Дністровської міської ради
задоволено частково.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 червня 2013 року змінено в частині
обґрунтування відмови в задоволенні
позову. В задоволені позову
Білгород-Дністровської міської ради
відмовлено.

У касаційній скарзі
Білгород-Днітровська міська рада
Одеської області, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 отримала
в дар від ОСОБА_8 2/5 частини житлового
будинку по АДРЕСА_1 який в цілому
скаладється з житлового будинку
житловою площею 49,9 кв.м літ. «А» та
надвірних споруд (т. 2 а.с. 25).

На підтвердження набуття права
власності на самочинно збудовані
будівлі ОСОБА_4 наданий витяг з реєстру
прав власності на нерухоме майно КП
«Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації»

від 27 грудня 2012 року за № 37022905, в якому в
примітках зазначено про відчуження
належних їй 2/5 частин будинку, в яких
нежитлова прибудова літ. «Є», житлові
прибудови літ. «А1», житлова надбудова
літ. «А2» не є самочинними згідно
свідоцтва від 20 жовтня 2009 року. Право
власності відповідача на вказане
нерухоме майно на час розгляду справи
не скасоване.

Відповідно до рішенням виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради від 15 вересня 2005 року № 613
та від 22 вересня 2005 року № 38 ОСОБА_4 було
дозволено будівництво згідно
розробленних та затвердженних в
установленому порядку проектів у
домогосподастві по АДРЕСА_1 прибудови
(кухні) розміром 2,8 м х 3,0 м, гаража
розміром 5,0 м х 3,0 м (т. 1 а.с. 243−?244).

Встановлено, що 28 вересня 2007 року
Державною інспекцією
архітектурно-будівельного контролю
ОСОБА_4 видано припис № 147, в якому
вимагалося припинити усі роботи, щодо
будівництва двоповерхової добудови та
гаража до житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1
а.с.5).

Згідно з листом Управління
містобудування та архітектури від 30
січня 2009 року № 18 ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 у

м. Білгород-Дністровському Одеської
області розпочала будівництво без
дозвільних документів, а також без
правовстановлюючих документів на
землю. Внаслідок самочинного
будівництва будівель літ «А1» та літ
«Є» зафіксований самозахват земельної
ділянки на 4,0 кв.м за рахунок пішохідної
частини АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 34).

Актом огляду приміщень житлового
будинку АДРЕСА_1 від 18 серпня 2010 року
встановлено, що третя особа ОСОБА_5 є
співвласником зазначеного житлового
будинку. Іншим співвласником вказаного
будинку є ОСОБА_4, якою здійснено
самочинне будівництво житлової
прибудови, внаслідок чого на стелях та
стінах кімнат ОСОБА_5 утворилися
тріщини. Крім того, зафіксовано, що
внаслідок зведення будівель літ. «А1»
та літ «Є» відбувся самозахват
земельної ділянки на 4,0 кв.м за рахунок
пішохідної частини АДРЕСА_1 (а.с. 35).

У відповідності до положень ст. 376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети або без належного дозволу
чи належно затвердженого проекту або з
істотним порушенням будівельних норм і
правил.

У разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади, або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
будівництво відмовляється від її
проведення, таке нерухоме майно за
рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила
будівництво.

Відповідно до п. 22 пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ від 30
березня 2012 року № 6 «Про практику
застосування судами ст. 376 ЦК України»
знесення самочинного будівництва є
крайньою мірою і можливе лише тоді,
коли використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.

Знесення нерухомості, збудованої з
істотним відхиленням від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотним
порушенням будівельних норм і правил (у
тому числі за відсутності проекту),
можливе лише за умови, що неможлива
перебудова нерухомості відповідно до
проекту або відповідно до норм і
правил, визначених державними
правилами та санітарними нормами, або
якщо особа, яка здійснила (здійснює)
будівництво, відмовляється від такої
перебудови.

В інших випадках суд за позовом
відповідного державного органу чи
органу місцевого самоврядування може
на підставі ч. 7 ст. 376 ЦК України
зобов'язати забудовника здійснити
перебудову житлового будинку, будівлі,
споруди або іншого об'єкта нерухомості,
який побудовано чи будується з
істотними відхиленнями від проекту або
з істотним порушенням основних
будівельних норм і правил, у тому разі,
коли таке будівництво суперечить
суспільним інтересам, порушує права
інших осіб, коли порушення будівельних
норм і правил є істотним, а також є
технічна можливість виконати
перебудову.

Як вбачається з уточненої заяви
Білгород-Дністровської міської ради
вимог при приведення об'єкта у
первісний стан не заявлено, а тому
питання про це не вирішувалося (т. 1 а.с.
48−?50).

З акту перевірки від 24 вересня 2008 року
вбачається, що двоповерхова житлова
прибудова побудована з відхиленням від
проекту, та за відсутності дозвільних
документів, нежитлова будівля
збудована замість кухні та гаража при
наявності дозвільних документів, з
відхиленням від проекту (т. 2 а.с. 8).

Доказів на підтвердження істотності
порушень позивачем не надано.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при
розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а рішення суду апеляційної
інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 05 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Євграфова Є.П.,
Журавель В.І.