АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/383/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Кудрявцева Т.О. Доповідач -
Дерев'янко О.Г. Категорія 57
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого судді: Дерев'янка О.Г.,

суддів: Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.,

при секретарі: Філіній Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
09 липня 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з даним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, в обґрунтування
якого зазначив, що з 2000 року йому
належить 48/100 частин будинку НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1. Інша частка будинку з 2008 року
належить відповідачам ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, і з цього часу відносини між
ними стали складними.

24.07.2009 року об 11 годині він пішов на
ринок, при цьому перевірив, що його
собака була на прив'язі. Повернувшись
до дому об 15 годині побачив відповідача
ОСОБА_5, який пояснив, що собака
перелізла до нього на подвір'я через
огорожу, проте відповідач не
відмовився показати де це відбулось.
Пройшовши до свого домоволодіння
побачив, що на його подвірні всі речі
були розкидано та облиті лужним
мастилом, собака облита також. Протягом
наступних трьох днів собака померла. В
її отруєнні він підозрює відповідачів.

В цей же день об 23,15 годині він почув
стук по воротах, а невдовзі по вікнах
свого домоволодіння, та побачив на його
подвір'ї сторонніх людей які трощили
все на подвір'ї. На його виклик міліція
не приїхала, а о третій годині ночі
невідомі люди розбивши вікна та двері
вломилися до його квартири, направили
на нього ліхтар та висловили на його
адресу образи. Чоловіки представилися
працівниками кримінального розшуку
Бабушкінського РВВС. Коли працівники
міліції намагалися посадити його в
автомобіль він побачив відповідачів,
«які на його думку мали відвезти його
до кар'єру та зіштовхнути його звідси».

Своїми злочинними діями, які
виразилися у псуванні та знищенні
майна, відповідачі заподіяли йому,
матеріальну шкоду у розмірі 27090,00 грн.
та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.,
яку позивач просив стягнути з
відповідачів на свою користь.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2013
року в задоволенні позовних вимог-
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права, у
зв'язку з чим ставить питання про
скасування оскаржуваного рішення та
направлення справи на новий судовий
розгляд.

Належним чином повідомлений ОСОБА_2 та
його представник ОСОБА_6 у судове
засідання не з'явились.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній чи
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

У відповідності до ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає, зокрема, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в іншій спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступені вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі договору купівлі-продажу від
01.10.2001 року ОСОБА_2 належить 48/100 частин
житлового будинку НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1.(а.с.97-98)

52/100 частини будинку на підставі
договору купівлі-продажу від 01.08.2007
року належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4.(а.с.71-72)

Відповідач ОСОБА_5 є власником садиби
АДРЕСА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 30.10.2004 року.(а.с.82)

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем та відповідачами ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 тривалий час існують неприязні
відносини, відбуваються сварки, що
підтверджується повідомленнями
Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області,
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради.
(а.с.11-12,75-81,143,144)

В тому числі між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в
судовому порядку вирішувались спори з
приводу знесення самочинно
встановленої межової споруди,
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, зобов'язання обрізати гілля
дерев, що нависає на домоволодіння
позивача, за якими приймались рішення
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 08.06.2010 року та
цього ж суду від 01.11.2011 року. (а.с.88-89,96)

Позивач в обґрунтування позову вказав
на те, що пошкодження майна здійснено
24.07.2009 року о 23:15 «сторонніми особами»,
при цьому позивач не вказує на те, що це
був хтось з відповідачів.(а.с.3 позовної
заяви)

Також ОСОБА_2 зазначив у позові, що
загальний розмір матеріальної шкоди
становить 27 090,00 грн., яка складається у
пошкодженні холодильника, вартістю
3000,00 грн., пральної машини, вартістю 2000,00
грн., які знаходилися у його дворі за
місцем його проживання за адресою
АДРЕСА_1, буд.НОМЕР_2, кв.НОМЕР_3, куди він
незадовго до цього виніс в зв'язку
необхідністю їх ремонту. Він поніс
витрати по прибиранню приміщення, що
становить 1000,00 грн., пошкоджено вхідні
двері в кількості 2 шт. за ціною 3500,00 грн.
кожна, а всього на 7000,00 грн.; та
пошкоджено вікна в будинку кількістю 4
шт., вартістю по 2600,00 грн. кожне, на
загальну суму 10 400,00 грн.; поніс витрати
на монтаж цих вікон у розмірі 1690,00 грн.
Йому також спричинено моральну шкоду
5000 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст..61 ЦПК України. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано
послався в рішенні на те, що ОСОБА_2 не
надав суду будь-яких належних та
допустимих доказів вартості
пошкоджених речей, доказів того, що
саме відповідачами було пошкоджено
зазначене у позові майно. Матеріали
справи також не містять таких даних.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2
надав суду першої інстанції акт від
06.07.2011 року, яким зафіксоване
обстеження комісією квартального
комітету його житла за адресою АДРЕСА_1,
буд.НОМЕР_2/НОМЕР_3, проте цей акт судом
першої інстанції обґрунтовано
відхилено як не належний доказ,
оскільки із зазначеного акту не
вбачається, що зазначене в ньому майно
пошкоджено відповідачами. (а.с.110)

Виходячи з викладеного, зважаючи на
недоведеність факту наявності вини
відповідачів у пошкодженні майна
позивача, що стверджується викладеними
вище доказами, місцевий суд дійшов
правильного висновку про відсутність
підстав для стягнення з відповідачів
на користь позивача матеріальної
шкоди. Оскільки позивачем не доведено
винних дій відповідачів у спричиненні
йому матеріальної шкоди, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив
позивачу у стягненні моральної шкоди.

Посилання ОСОБА_2 у позові та
апеляційній скарзі на те, що в отруєнні
собаки він підозрює відповідачів, а
також на те, що «сторонніми особами»
йому спричинено матеріальну шкоду, не є
підставою для скасування рішення, та
задоволення позову.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи зводяться до переоцінки доказів
і незгоди з висновками суду по їх
оцінці та не спростовують правильність
висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги в частині
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права лише дублюють
позовні вимоги і не зазначають
конкретних порушень норм
матеріального права, які на думку
апелянта є підставою для скасування
рішення та направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції, що на
цей час діючим цивільно-процесуальним
законодавством не передбачено.

Інші доводи ОСОБА_2 зазначені в
апеляційній скарзі не є підставою для
скасування рішення суду.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне
право оцінки доказів належить суду,
який має оцінювати докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на правильне
застосування місцевим судом вимог ст. 88
ЦПК України, колегія дійшла висновку,
що оскаржуване судове рішення ухвалено
у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга -без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 09 липня 2013 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, протягом двадцяти днів
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді