Провадження № 2/642/2041/13
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 січня 2014 року Ленінський районний суд
м. Харкова в складі:

головуючого судді Вікторова В.В.

при участі секретаря Бережної Ю.Г.,
Сластінової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної злочином,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Ленінського районного
суду м. Харкова з позовною заявою, в
якій просить стягнути з відповідача на
її користь моральну шкоду, завдану
злочином, у розмірі 20 000 гривень, а також
витрати на надання юридичної допомоги
у сумі 600 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначила, що 09 липня 2013 року приблизно
о 14 год. 50 хв., знаходячись у приміщенні
критого Центрального колгоспного
ринку, який розташований за адресою: м.
Харків, вул. Енгельса, 33, між нею та
відповідачкою на грунті раптово
виниклих особистих неприязних
відносин сталася сварка, в ході якої
ОСОБА_2 нанесла їй дерев'яною дошкою,
яку взяла на своєму робочому місці,
один удар в область тулуба з правої
сторони. Вказані тілесні ушкодження
відповідно до висновку судово-медичної
експертизи № 1999-ая/13 від 29.07.2013 року
відносяться за ступенем тяжкості до
тілесних ушкоджень середньої тяжкості,
які спричинили тривалий розлад
здоров'я. За вчинення такого злочину
вироком Ленінського районного суду м.
Харкова від 17 жовтня 2013 року ОСОБА_2
засуджена за ч. 1 ст. 122 КК України. Її
цивільний позов про відшкодування
майнової шкоди був задоволений та
стягнуто з ОСОБА_2 на її користь суму
матеріальної шкоди у розмірі 500 грн.
Позивач зазначила також, що в перші дні
після того, як відповідачка вдарила її
дерев'яною дошкою, вона потратила на
ліки та першу медичну допомогу 500 грн.,
але ж проходив час та біль не минала,
вона продовжувала їздити до лікарів,
при цьому викликаючи таксі, бо через
неймовірний біль не могла
користуватись громадським
транспортом, купувати собі ліки,
вимушена була звернутись до масажиста,
тобто продовжувала нести матеріальні
збитки, у зв'язку з отриманням тілесних
ушкоджень. Окрім того, вона працює
продавцем у приміщенні критого
Центрального колгоспного ринку та
змушена була через візити до лікарів не
виходити на роботу і як наслідок не
заробляла гроші собі на життя. З
моменту винесення вироку суду і до часу
подання цього позову відповідачка по
справі ОСОБА_2 й досі не сплатила їй
призначену судом суму майнової шкоди у
розмірі 500 грн. Крім того, після скоєння
злочинних дій відповідачкою відносно
неї, вона відчула й моральні
хвилювання, пов'язані з лікуванням,
оскільки на це потрібні були кошти.
Злочинні дії відповідачки привели до
душевних страждань і переляк за своє
житія, а також в приниженні її гідності
безпідставним побиттям, крім того всі
злочинні дії відбувались на очах її
колег по роботі. Наслідки нанесеної їй
травми впливають на її працездатність.
Негативний вплив перенесеної травми
вона буде відчувати тривалий час. Її
стан здоров'я погіршився, вона
відчувала нервовий розлад, зміну
життєвого ритму, оскільки змушена була
звернутись до лікарів зі скаргами на
болі у боку та спині, страх,
занепокоєння, заніміння рук та ніг,
наступи головної болі, свій стан
пов'язуючи зі стресом, який вона
перенесла 17.10.2013 року під час вчинення
вищевказаного злочину з вини
відповідачки. У зв'язку з чим їй було
призначене лікування та вона змушена
була витрачати кошти на дорогі ліки.
Цей злочин завдав їй відчутної
маральної шкоди, оскільки вона
пережила стрес, біль, страждання,
переживання за сім'ю, яка через неї
опинилася у скрутному становищі, а ще й
через байдужість відповідачки, тому
заподіяну моральну шкоду вона оцінює в
сумі 20 000 грн. Через те, що вона не є
спеціалістом в галузі права, то була
змушена звернутись за юридичною
допомогою, що згідно квитанції № 78
складає 600 грн.

Позивач до судового засідання
з'явилася, позов підтримала в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання
з'явилася, проти позову заперечувала.
Пояснила, що сума відшкодування
моральної шкоди, яку просить стягнути
на свою користь позивачка, є завищеною
та взагалі безпідставною.
Відшкодовувати моральну шкоду та її
витрати за отримання юридичної
допомоги позивачці вона не буде,
оскільки є пенсіонеркою, знаходиться у
скрутному матеріальному становищі та
також зазнає постійних моральних
страждань зі сторони позивачки, яка
постійно провокує з нею сварки.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно вимог ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, заподіяна фізичній
особі неправомірною дією
відшкодовується особою, що її
заподіяла, при наявності її вини.

Судовим розглядом встановлено, що
вироком Ленінського районного суду м.
Харкова від 17.10.2013 року по справі №
642/6967/13-к ОСОБА_2 визнано винною у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
122 КК України та їй було призначене
покарання у вигляді позбавлення волі
строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_2 звільнена від
відбування покарання з іспитовим
строком на 1 рік. Вирок набрав законної
сили(а.с. 5).

Вироком Ленінського районного суду м.
Харкова від 17.10.2013 встановлено що, 09
липня 2013 року приблизно о 14 год. 50 хв.,
знаходячись у приміщенні критого
Центрального колгоспного ринку, який
розташований за адресою: м. Харків, вул.
Енгельса, 33, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
грунті раптово виниклих особистих
неприязних відносин сталася сварка, в
ході якої у ОСОБА_2 виник умисел,
направлений на спричинення тілесних
ушкоджень ОСОБА_3 Реалізуючи свій
злочинний намір, ОСОБА_2, діючи
навмисно, нанесла ОСОБА_1 дерев'яною
дошкою, яку взяла на своєму робочому
місці, один удар в область тулуба з
правої сторони. Протиправними умисними
діями ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_1, згідно
висновку судово-медичної експертизи №
1999-ая/13 від 29.07.2013 року, спричинені
наступні тілесні ушкодження: синці на
грудній клітині, правій руці, правій та
лівій нозі, які відносяться до легких
тілесних ушкоджень; перелом VI ребра
справа, який відноситься до тілесного
ушкодження середнього ступеня
тяжкості, яке спричинило тривалий
розлад здоров'я.

За нормою ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК
України вирок у кримінальній справі,
що набрав законної сили обов'язковий
для суду, що розглядає справу про
цивільно - правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок з питань,
чи мали місце ці дії та вчинені вони
цією особою.

Таким чином, обставини скоєння злочину
09 липня 2013 року відповідачем ОСОБА_2 є
встановленими при розгляді
кримінального провадження та
обов'язкові для суду при розгляді
справи за позовом ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, спричиненої
неправомірними діями відповідача.

Згідно ст. 23, 1167 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала в зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї
чи близьких родичів, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала в зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода,
завдана фізичній особі неправомірними
діями, відшкодовується особою, яка її
завдала.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" під моральною шкодою треба
розуміти втрати немайнового характеру
в результаті моральних чи фізичних
страждань чи інших негативних
наслідків, заподіяних фізичній чи
юридичній особі незаконними чи діями
бездіяльністю інших осіб. Відповідно
до чинного законодавства моральна
шкода може мати місце, а саме: у
приниженні честі, достоїнства, чи
престижу ділової репутації, моральних
переживаннях, у зв'язку з погіршенням
здоров'я, порушення права власності,
прав, даних споживачам, у зв'язку з
незаконним перебуванням під слідством
і судом, у порушенні нормальних
життєвих зв'язків у зв'язку з
неможливістю продовження активного
громадського життя, порушення
спілкування з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних, тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо), та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості так
справедливості.

У зв'язку з викладеним суд вважає, що
ОСОБА_1 діями відповідача ОСОБА_2 була
заподіяна моральна шкода, однак її
вимоги в цій частині про стягнення з
відповідача 20 000 гривень є завищеними і
не відповідають ступеню провини і
заподіяних ушкоджень, у зв'язку з чим
підлягають частковому задоволенню в
розмірі 500 (п'ятсот) гривень.

Окрім того, відповідно до ст. 84 ЦПК
України витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги.

Згідно копії квитанції № 78 від 09 грудня
2013 року, яка міститься в матеріалах
справи (а.с. 12) позивач ОСОБА_1 сплатила
адвокату ОСОБА_4 600 грн. за надання
юридичної правової допомоги за
складання позовної заяви по цивільній
справі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах»№ 4191-VI від
20.12.2011 р. розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні. На підставі ч. 1 ст. 2 цього ж
Закону у разі якщо сторона у цивільній
чи адміністративній справі звільнена
від оплати витрат на правову допомогу,
компенсація таких витрат виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення і яка не є суб'єктом
владних повноважень, у розмірі, що не
перевищує 2,5 відсотка встановленої
законом мінімальної заробітної плати в
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Витрати позивача за надану правову
допомогу адвокатом у розмірі 600 грн.
відшкодуванню не підлягають, оскільки
позивач не надала суду жодного
документу, які б містили докази того,
скільки часу витрачено на надання
правової допомоги, оригінал квитанції
суду наданий не був. Крім того, ці
витрати за надану правову допомогу, у
разі задоволення позовних вимог,
підлягають відшкодуванню за умови
надання такої допомоги особою, яка
відповідно до вимог ст. 56 ЦПК України,
допущена судом до участі в справі в
якості особи, що надає правову допомогу
з постановленням відповідної ухвали, у
зв'язку з чим законних підстав для
відшкодування таких витрат не має, і
позовні вимоги в цій частині не
підлягають задоволенню.

Відповідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України
якщо сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли, пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Якщо обидві
сторони звільнені від оплати судових
витрат, вони компенсуються за рахунок
держави у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Якщо у
позові відмовлено, то витрати не
стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10-11, 60-61, 88, 209, 212-218 ЦПК України, ст. 1167
ЦК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику по справам про відшкодування
моральної ( немайнової ) шкоди " від
31.03.1995 р. № 4 зі змінами та доповленнями,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної злочином - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків фізичної особи:
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків фізичної особи:
НОМЕР_2, суму у розмірі 500 ( п'ятсот ) грн.
в рахунок відшкодування моральної
(немайнової ) шкоди, завданої
неправомірними діями.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків фізичної особи:
НОМЕР_1, судовий збір в доход держави в
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн.
40 коп.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення у межах суми платежу за один
місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя В.В.
Вікторов