У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кафідова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду
м. Маріуполя від 30 вересня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 10 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів та розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 30 вересня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Донецької області від 10 грудня 2013
року, позов задоволено частково.

Шлюб, укладений між сторонами по
справі, який зареєстрований 14
лютого 2002 року у Жовтневому відділі
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області, актовий запис № 65
розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн
щомісячно, починаючи з 19 вересня 2013
року та до досягнення дитиною
повноліття, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Жовтневого
районного суду м. Маріуполя від 30
вересня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 10 грудня 2013
року, посилаючись на порушення норм
процесуального та неправильне
застосування норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій
вирішуючи справу по суті заявлених
позовних вимог, правильно встановили
характер правовідносин сторін у справі
та застосували до цих правовідносин
норми матеріального права, які їх
регулюють, і вирішили справу з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 30 вересня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 10 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів та розірвання шлюбу -
відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О. В.
Кафідова