Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/21/14 Головуючий у 1
інстанції: Кофанов А.В.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» січня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Запорізькій області на рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 03 липня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до
приватного підприємства «Вогник»,
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Запорізькій області, третя особа:
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України у Вільнянському
районі Запорізької області, про
встановлення факту нещасного випадку
на виробництві, зобов'язання до
вчинення певних дій,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовною заявою, яку протягом
розгляду справи уточнила, до ПП
«Вогник», Територіального управління
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Запорізькій області, третя особа:
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України у Вільнянському
районі Запорізької області, про
встановлення факту нещасного випадку
на виробництві, зобов'язання до
вчинення певних дій.

Зазначила, що її чоловік, ОСОБА_4,
працював у ПП «Вогник» начальником
дільниці будівництва газопроводів з 30
березня 2007 року по 02 грудня 2009 року. 30
листопада 2009 року він отримав наказ
керівника про виїзд в с. Яковлеве
Вільнянського району з метою
здійснення пуско-налагоджувальних
робіт за адресою: с. Яковлеве, вул.
Жовтнева, 37.

30 листопада 2009 року, приблизно в 16 годин
25 хвилин, ОСОБА_4 на власному
автомобілі, що використовувався ним у
виробничих цілях, їхав на виконання
пуско-налагоджувальних робіт в с.
Яковлеве Вільнянського району в
інтересах ПП «Вогник». З вини ОСОБА_5 на
трасі
Вільнянськ-Беккерово-Новотаврійське,
поблизу с. Вешневе Вільнянського
району, сталася ДТП, внаслідок якої
ОСОБА_4 загинув.

Вважає, що її чоловік загинув в період
виконання ним виробничих завдань
внаслідок нещасного випадку на
виробництві. Факт того, що ОСОБА_4
виконував газозварювальні,
пуско-налагоджувальні роботи,
перевірку вентиляційних каналів
підтверджуються
виконавнавчо-технічною документацією
на внутрішньодомовий газопровід в с.
Яковлеве, вул. Жовтнева, 37.

На сьогоднішній день не може отримати
страхові виплати, передбачені Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку» з причини того, що
не складений акт форми Н-1 про нещасний
випадок на виробництві, який стався з
ним 30 листопада 2009 року та не
встановлений факт нещасного випадку на
виробництві, який стався з ОСОБА_4

08 листопада 2011 року та 26 грудня 2012 року
зверталась з заявами до
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України в
Запорізькій області про встановлення
факту нещасного випадку на
виробництві, який стався з ОСОБА_4 та
складання акту форми Н-1, однак їй було
відмовлено, оскільки перевірками не
вдалося встановити факт використання
приватного автотранспорту у
виробничих цілях та встановити, чи
направлявся ОСОБА_4 у відрядження в с.
Яковлеве.

Просила встановити факт, що 30 листопада
2009 року з ОСОБА_4 під час його роботи в
ПП «Вогник» стався нещасний випадок на
виробництві, зобов'язати Територіальне
управління державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
в Запорізькій області створити комісію
та скласти акт форми Н-1 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом,
відповідно до вимог Порядку проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві.

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 03 липня 2013 року
позов задоволено частково.

Встановлено факт нещасного випадку,
пов'язаного із виробництвом, що стався
30 листопада 2009 року із працівником
приватного підприємства «Вогник»
ОСОБА_4, внаслідок якого настала його
смерть.

Зобов'язано Територіальне управління
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Запорізькій області в порядку,
визначеному пп.36, 38 «Порядку проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30 листопада 2011
року № 1232, утворити комісію із
спеціального розслідування нещасного
випадку із працівником приватного
підприємства «Вогник» ОСОБА_4, що
стався 30 листопада 2009 року.

В задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, Територіальне управління
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Запорізькій області подало апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що
Територіальне управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Запорізькій області є неналежним
відповідачем та, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, необґрунтованість
рішення суду, просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог в частині зобов'язання
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Запорізькій області створити комісію
та скласти акт форми Н-1 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України
передбачено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ОСОБА_3 до приватного
підприємства «Вогник»,
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Запорізькій області про встановлення
факту нещасного випадку на
виробництві, зобов'язання до вчинення
певних дій, суд першої інстанції
виходив з того, що нещасний випадок,
який стався 30.11.2009 року з працівником
приватного підприємства «Вогник»
ОСОБА_4, внаслідок якого настала його
смерть, пов'язаний з виробництвом, та
такий факт можливо встановити в
судовому порядку.

Однак з таким висновком суду
першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Стаття 11 ЦПК України передбачає,
що суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, здійснюючи правосуддя,
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законом
України (ст. 4 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом про
встановлення факту нещасного випадку,
пов'язаного з виробництвом, ОСОБА_3
послалась на ст.22 Закону України «Про
охорону праці», ст.ст. 6,14 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 26.09.1999р. та
положення Порядку розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 25
серпня 2004 року № 1112 (зі змінами та
доповненнями) та обґрунтовувала свої
вимоги тим, що при оформленні страхових
виплат у Фонді соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань з неї
потребували оригінал акту форми Н-1,
який не складався підприємством.

За положеннями ст. 14 Закону
України від 23 вересня 1999 року "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", нещасний випадок - це
обмежена в часі подія або раптовий
вплив на працівника небезпечного
виробничого фактора чи середовища, що
сталися у процесі виконання ним
трудових обов'язків, внаслідок яких
заподіяно шкоду здоров'ю або настала
смерть.

Згідно зі ст. 171 Кодексу законів
про працю України та ст. 22 Закону
України "Про охорону праці",
роботодавець повинен організовувати
розслідування та вести облік нещасних
випадків, професійних захворювань і
аварій відповідно до положення, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України. За підсумками розслідування
нещасного випадку, професійного
захворювання або аварії роботодавець
складає акт за встановленою формою. У
разі відмови роботодавця скласти акт
про нещасний випадок чи незгоди
потерпілого з його змістом, питання
вирішуються посадовою особою органу
державного нагляду за охороною праці,
рішення якої є обов'язковим для
роботодавця. Рішення посадової особи
органу державного нагляду за охороною
праці може бути оскаржене у судовому
порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 2004 року
№ 1112, обстеження місця нещасного
випадку, одержання пояснень
потерпілого, свідків та причетних до
нещасного випадку осіб, з'ясування
обставин і причин нещасного випадку,
визначення, чи пов'язаний цей випадок з
виробництвом, установлення осіб, які
допустили порушення законодавства про
охорону праці та складання акту
розслідування нещасного випадку
віднесено до компетенції утвореної
роботодавцем комісії з розслідування
нещасного випадку ( далі - Порядок). У
судовому порядку факт нещасного
випадку встановлюється лише у разі
ліквідації підприємства-роботодавця
(ч. 2 п. 26 Порядку).

Отже, законом визначено порядок
установлення факту нещасного випадку
на виробництві, так само як і
встановлення осіб, які допустили
порушення законодавства про охорону
праці.

У разі незгоди потерпілого зі
змістом акту про нещасний випадок,
питання вирішуються посадовою особою
органу державного нагляду за охороною
праці, чиє рішення може бути оскаржене
у судовому порядку (ч.ч. 3. 4 ст. 22 Закону
України "Про охорону праці, п.п. 37, 38
Порядку).

Судом першої інстанції
встановлено та не заперечується
сторонами по справі, що загиблий
чоловік позивачки - ОСОБА_4, перебував у
трудових відносинах з ПП "Вогник" (а.с.8).

Згідно з п.2 Розділу V Правил
внутрішнього трудового розпорядку ПП
«Вогник», на підприємстві встановлено
час початку роботи - 7.00 год. та час
закінчення роботи - 15.00 год. (а.с.23-27).

За змістом вироку Вільнянського
районного суду Запорізької області від
01.07.2011 року, 30.11.2009 року, приблизно о 16
годині 25 хвилин ОСОБА_4 загинув
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в районі с.Вишневе
Вільнянського району Запорізької
області, що сталася внаслідок порушень
Правил дорожнього руху третьою особою
(а.с.4-7).

Матеріали справи не містять та
позивачем не надано доказів ліквідації
підприємства - ПП «Вогник», а також
доказів звернення до роботодавця із
заявою про організацію розслідування
нещасного випадку, який стався з її
чоловіком - ОСОБА_4 30.11.2009 року о 16 годині
25 хвилин та складання відповідного
акту розслідування.

Зі змісту позовної заяви вбачається,
що ОСОБА_3 вимоги з приводу визнання
неправомірними дій відповідачів,
пов'язаних з відмовою проведення
розслідування нещасного випадку та
складання акту про нещасний випадок,
відповідно до вимог п.38 Порядку, не
заявлялись.

З огляду на викладене, рішення суду
підлягає скасуванню за п.4 ст.309 ЦПК
України з ухваленням нового рішення
про відмову у позові ОСОБА_3 до
приватного підприємства «Вогник»,
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Запорізькій області, третя особа:
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України у Вільнянському
районі Запорізької області про
встановлення факту нещасного випадку
на виробництві, зобов'язання до
вчинення певних дій

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316,317 ЦПК
України , колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Територіального
управління Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Запорізькій області задовольнити
частково.

Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 03 липня 2013 року
у цій справі в частині позовних вимог
ОСОБА_3 до приватного підприємства
«Вогник», Територіального управління
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Запорізькій області, третя особа:
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України у Вільнянському
районі Запорізької області про
встановлення факту нещасного випадку
на виробництві, зобов'язання до
вчинення певних дій скасувати та
ухвалити нове рішення наступного
змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
приватного підприємства «Вогник»,
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Запорізькій області, третя особа:
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України у Вільнянському
районі Запорізької області про
встановлення факту нещасного випадку
на виробництві, зобов'язання до
вчинення певних дій, відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: