Справа № 376/2244/13-ц Головуючий у І
інстанції Віговський С.І.Провадження №
22-ц/780/1782/14 Доповідач у 2 інстанції
СухановаКатегорія 56
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Мережко М.В., Данілова О.М.,

при секретарі : Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Сквирського районного суду Київської
області від 19 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
Сквирської міської ради Київської
області, треті особи: Державна
інспекція сільського господарства в
Київській області, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Будпроект» про визнання недійсним та
скасування рішення, визнання недійсним
та скасування державних актів на право
власності на земельні ділянки ,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулися до суду з
вказаним позовом, в якому просили, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
визнати протиправним та скасувати
рішення Сквирської міської ради
"Київської області за № 1597-43 від 26.08.2010
року «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельні ділянки»
громадянину ОСОБА_1 по АДРЕСА_1
виготовлену ТОВ "Будпроект" м.Сквира;
визнати недійсними та скасувати
державні акти на право власності на
земельні ділянки серій ЯМ № 748470 та ЯМ №
748469, призначені, відповідно, для
ведення особистого селянського
господарства, для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
видані на ім'я відповідача ОСОБА_1.

Рішенням Сквирського районного
суду Київської області від 13 грудня 2013
року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та
скасовано рішення Сквирської міської
ради Київської області за № 1597-43 від
26.08.2010 року «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельні ділянки»
громадянину ОСОБА_1 по АДРЕСА_1
виготовлену ТОВ "Будпроект"м.Сквира.

Визнано недійсним та скасовано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯМ № 748470 на
земельну ділянку площею 0,0823 га.,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
призначену для ведення особистого
селянського господарства, виданий
ОСОБА_1.

Визнано недійсним та скасувано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯМ № 748469 на
земельну ділянку площею 0,1000 га.,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
призначену для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
виданий ОСОБА_1.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь
держави, судовий збір в сумі 114,70 грн.

Не погодившись з висновками
наведеними в рішенні суду, апелянт
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвали по справі нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача.

Колегія суддів вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги вважає, що
вона обґрунтована та підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 03.08.1998 року позивачам
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Сквирською міською
радою народних депутатів Київської
області були видані Державні акти на
право приватної власності на земельні
ділянки серій КВ № 114742 та КВ № 114743,
відповідно, площі яких по 0,089 га., що
розташовані по АДРЕСА_1, цільове
призначення яких: для ведення
особистого підсобного господарства,
зареєстровані в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №137 та №114,
відповідно.

Згідно плану зовнішніх меж
земельної ділянки позивачки ОСОБА_2
площею 0,089 га., посвідченої Державним
актом на право приватної власності на
землю серії КВ № 114742, зазначений
наступний опис меж: від А до Б - землі
загального користування, від Б до В -
землі надані гр. ОСОБА_5, від В
до Г - землі надані гр. ОСОБА_1, від Г до А
- землі надані гр. ОСОБА_3 Також, згідно
плану зовнішніх меж земельної ділянки
позивачки ОСОБА_3 площею 0,089 га.,
посвідченої Державним актом на право
приватної власності на землю серії КВ
№ 114743, зазначений наступний опису меж:
від А до Б - землі надані гр. ОСОБА_2, від
Б до В - землі надані гр. ОСОБА_1, від В до
Г - землі загального користування.

На підставі технічної документації
виготовленої ТОВ "Будпроект", за участю
представника ТОВ "Будпроект", в особі
Комарніцького О.М., у присутності
землекористувачі та відповідача по
справі ОСОБА_1, землевласників
(землекористувачів), зокрема, матері
позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_7, позивачки
ОСОБА_3, представника відповідача
Сквирської міської ради - Музики С.О.,
10.05.2010 року було складено акт про
встановлення в натурі (на місцевості)
меж земельної ділянки (АДРЕСА_1), меж
обмежень на використання земельної
ділянки та передачу на зберігання
межових знаків.

Як встановлено судом, позивач
ОСОБА_2, як власник своєї земельної
ділянки, яка межує з земельною ділянкою
відповідача ОСОБА_1 не ставила підпис у
вказаному акті щодо погодження
зовнішньої межі її земельної ділянки
із земельною ділянкою відповідача
ОСОБА_1, оскільки замість неї підписала
акт її мати ОСОБА_7.

Натомість, з такою позицією та
висновками суду першої інстанції не
може погодитись колегія суддів, так як
вона спростовується матеріалами
справи, а саме: на а.с. 29 знаходиться акт
відновлення меж земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства в м. Сквира, від 15 жовтня
2012 року, з якого вбачається, що межові
знаки були встановлені у присутності
землевласника ОСОБА_2 в кількості 4-х
штук та передані на зберігання
землевласнику про що є відповідний
власноручний підпис землевласника
ОСОБА_2, що ніякими належними доказами
не спростовується.

Аналогічний акт про відновлення
меж земельної ділянки міститься на а.с.
30, який стосується позивачки ОСОБА_3 та
яким суд першої інстанції повинен був
дати належну правову оцінку та прийти
до висновку, що станом на момент
отримання спірних Державних актів про
право власності на земельні ділянки, у
1998 році, у сторін по справі, конфлікту
не було. Дані акти підтвердили розміри
земельних ділянок станом на жовтень 2012
року.

З наведених у справі
матеріалів-доказів вбачається, що між
сторонами виникли спірні
правовідносини станом на 2012 рік з
питань проїзду до городу позивачів, які
вважали, що цей проїзд був поглинутий
земельною ділянкою відповідача.

Натомість жодних доказів того,
що проїзд до городів позивачів колись
існував не надано. Не встановлено
доказів того, що земельна ділянка
відповідача нібито розташована на
цьому проїзді.

Колегія суддів встановила цю
обставину шляхом вивчення наданих
доказів, а саме: а.с. 16-19 (викопіровка з
генерального плану міста Сквира), де
зазначені земельні ділянки сторін,
під»їзди до земельних ділянок сторін,
які відноситься до земель загального
користування, натомість відсутні
докази того, що є (чи була) дорога до
городів позивачів.

26 серпня 2010 року рішенням сесії
Сквирської міської ради Київської
області №1597-43 було затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки відповідачу ОСОБА_1,
яка розміщена по АДРЕСА_1, загальною
площею 0,0823 га. та виданий державний акт
на право власності на земельну ділянку
серія ЯМ № 748470 від 11 квітня 2012 року для
ведення особистого селянського
господарства (кадастровий номер
ділянки :01:029:0006), а також 0,1000 га за
тією ж адресою виданий державний акт на
право власності на земельну ділянку
серія ЯМ № 748469 від 11 квітня 2012 року для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
(кадастровий номер ділянки
:01:029:0005).

Згідно плану меж земельної
ділянки відповідача ОСОБА_1 площею 0,1000
га, посвідченої державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 748469, зазначений наступний
опис меж: від А до Б - землі Сквирської
міської ради (АДРЕСА_1), від Б до В -
ОСОБА_9, від В до Г - ОСОБА_1, від Г до Д -
ОСОБА_10, від Д до А - ОСОБА_11 При
обґрунтуванні рішення від 19 грудня 2013
року, суд першої інстанції послався на
те, що 03.08.1998 року позивачам ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 Сквирською міською радою
народних депутатів Київської області
були видані Державні акти на право
приватної власності на земельну
ділянки, серії КВ № 114742 та КВ № 114743,
відповідно, площі яких по 0, 089 га.,
розташовані по АДРЕСА_1, цільове
призначення яких: для ведення
особистого підсобного господарства,
зареєстровані в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 137 та 114,
відповідно. Згідно плану зовнішніх меж
земельної ділянки позивачки ОСОБА_2
площею 0, 089 га посвідченої державним
актом на право приватної власності на
землю серії КВ № 114742 зазначений
наступний опис меж: від А до Б-землі
загального користування, від Б до
В-землі надані ОСОБА_5, від В до Г - землі
надані ОСОБА_1, від Г до А - землі надані
ОСОБА_3 Також , згідно плану зовнішніх
меж земельної ділянки позивачки ОСОБА_3
площею 0, 089 га, посвідченої державним
актом на право приватної власності на
землю серії КВ № 114743, зазначений
наступний опис меж: від А до Б-землі
надані гр. ОСОБА_2, від Б до В - землі
надані ОСОБА_1 від В до Г - землі
загального користування.

На підставі технічної
документації виготовленої ТОВ
„Будпроект", за участю представника
ТОВ „Будпроект", за участю
представника ТОВ „Будпроект", в особі
Комарніцького О.М. у присутності
землекористувача та відповідача по
справі ОСОБА_1, землевласників
(землекористувачів), було складено акт
про встановлення в натурі (на
місцевості) меж земельної ділянки
(АДРЕСА_1), меж обмежень на використання
земельної ділянки та передачу на
зберігання межових знаків.

Через відсутність належної
ширини проїзд по АДРЕСА_1, під"їзд
транспортом, іншим шляхом, ніж проїзд
землями загального користування від
АДРЕСА_2 до АДРЕСА_1, на яких частково
розміщені земельні ділянки
відповідача посвідчені Державними
актами серії ЯМ № 748469 та ЯМ № 748470, не
можливий. Рішенням постійної
депутатської комісії з питань
землекористування, будівництва та
архітектури Сквирської міської ради
від 21.05.2013 року встановлено, що рішення
43 сесії 5 скликання Сквирської міської
ради № 1597-У від 26.08.2010 року „Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку» прийнято з
порушенням чинного законодавства,
оскільки не враховані раніше
виготовлені державні акти на право
приватної власності позивачам ОСОБА_2
та ОСОБА_3 та існуючий проїзд до
земельних ділянок позивачів, який
наданий у власність відповідачу ОСОБА_1
Таким чином, внаслідок видачі ОСОБА_1
оспорюваних державних актів на право
власності на землю серії ЯМ № 748470 та ЯМ
№ 748469, порлтдуються законні права та
інтереси позивачів, оскільки вони
позбавлені

можливості реалізувати право доступу
до власних земельних ділянок шляхом
проїзду до них дорожнім сполученням
(землями загального користування)-від
АДРЕСА_2 до АДРЕСА_1, оскільки інші
доступи до їх земельних ділянок,
відсутні.

Разом з тим, з такою позицією
суду першої інстанції не може
погодитись колегія суддів, так як при
постановлені згаданого рішення від
19 грудня 2013 року порушені норми
матеріального та процесуального права,
що полягають у неправильності
встановлення обставин, які мають
значення для справи, дослідженні та
оцінці доказів, що призвело до
постановлення необгрунтованого
рішення, за наступних підстав.

Так, з огляду на предмет спору та
обгрунтування позовних вимог
позивачами по справі слід зазначити, що
на момент виготовлення відповідачем
технічної документації із землеустрою,
виділення йому земельної ділянки в
натурі на місцевості та отримання ним
Державного акта про право власності на
земельні ділянки (2010 рік), позивачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мали кадастрових
номерів своїх земельних ділянок.

Кадастровий номер земельній
ділянці присвоюється для
ідентифікації її місцезнаходження на
території України. Це індивідуальний,
(який не може повторюватися), цифровий
номер, який зберігається за земельною
ділянкою протягом всього часу її
існування.

Присвоєння кадастрового
номера земельній ділянці визначений
чинним земельним законодавством,
зокрема, ст. 193 та 194 Земельного кодексу
України, ст. ст. 1 та 16 Закону України
„Про державний земельний кадастр",
п. 2 Тимчасового Порядку
присвоєння кадастрового номера
земельній ділянці, затвердженого
постановою КМУ № 749 від 18.08.2010 року, п. 4
Порядку ведення Поземельної книги,
затвердженого постовою КМУ № 1021 від
09.09.2009 року.

Крім того, при виготовленні ТОВ
„Будпроект" технічної документації із
землеустрою, що була подана на
затвердження Сквирською міською радою
Київської області, яка своїм рішенням
№ 1597-43 від 26.08.2010 року „Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
державного акту на право власності на
земельні ділянки гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1,
виготовлену ТОВ „Будпроект" м. Сквира",
затвердила її, не було відомо про
наявність кадастрових номерів на
земельні ділянки позивачів, за умов їх
відсутності в кадастрі, тому підстав
визнавати вищезазначене рішення
міськради протиправним у суду першої
інстанції не було правових підстав.

Разом з тим, в зазначеному
рішенні по справі, суд посилається та
бере за доказ рішення постійної
депутатської комісії з питань
землекористування щодо надання,
останньою, оцінки правомірності
рішенню сесії міської ради № 1597-43 від
26.08.2010 року „Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки» гр. ОСОБА_1 по
АДРЕСА_1, виготовлені ТОВ „Будпроект" м.
Сквира, що є неправомірним, а даний
доказ безпідставним, оскільки, рішення
комісії, (дорадчого органу) та його
висновки слід було винести на розгляд
сесії міської ради, якою було
затверджено рішення № 1597-43 від 26.08.2010
року, із залученням висновку ТОВ
„Будпроект" про правильність ( чи
помилковість) складання технічної
документації із землеустрою гр. ОСОБА_1
по АДРЕСА_1 та прийняттю відповідного
рішення про необхідність скасування
державних актів на право приватної
власності на земельні ділянки, виданих
на ім"я ОСОБА_1 або звернутись до
належних органів від імені ради для
вирішення цього питання у провів та
процесуальний спосіб.

Однак, цього Сквирською міською
радою, із залученням ТОВ „Будпроект" м.
Сквира, зроблено не було, а відтак
порушено вимоги ч. 3 ст. 158 Земельного
кодексу України щодо вирішення
земельних спорів у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у власності і користуванні
громадян, віднесені до повноважень
органів місцевого самоврядування та п.
5 ч. 1 ст. 33 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні", тобто,
порушено було процедуру та порядок
вирішення спору між власниками
земельних ділянок (фізичними особами)
щодо меж їх земельних ділянок (в даному
випадку саме спір за встановлення межі)
суміжного землекористування.

Крім того, в даному випадку
Сквирською міською радою були
порушено вимоги ст. 4 Закону України
„Про місцеве самоврядування в Україні"
та ст. 19 Конституції України, якими
визначено, що органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов"язані діяти лише на підставах, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Крім того, судом першої
інстанції взято до уваги, як доказ
позивачів по

справі, ксерокопію викопіювання із
схеми розробки земельних ділянок

для індивідуального будівництва в м.
Сквира, виданого начальником

відділу містобудування, архітектури,
ЖКГ Сквирської
райдержадміністрації громадянам м.
Сквира ОСОБА_2 та ОСОБА_3, власникам
земельних ділянок для ведення
особистого селянського господарства
площею 0, 089 га і площею 0, 089 га в м. Сквира
(державний акт на землю відповідно КВ №
114742 від 03 серпня 1998 р. та серії КВ № 14743
від 03 серпня 1998 року), для вирішення в
установленому порядку питання щодо
місця розміщення під"їзду до їх
земельних ділянок, але належним чином
даний доказ не досліджено.

Доводи та доказування
відповідача-апелянта щодо відсутності
на даному викопіюванні будь-якої
дороги чи під"їздів з АДРЕСА_1, як це
вбачається з наданого суду
розвернутого Викопіювання цієї ж схеми
розробки земельних ділянок для
індивідуального будівництва в м.
Сквира на землях радгоспу ім. Щорса,
затвердженої Рішенням виконкому
Сквирської міської Ради народних
депутатів трудящих від 20.04.1977 року № 41,
яке скріплене підписом на печаткою
(оригінал) начальником архітектурного
бюро Сквирської районної ради,судом
прийнято до уваги не було.

Таким чином, судом першої інстанції, як
в ході розгляду справи, так і при
постановлені судом рішення по справі ,
не враховані вимоги ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК
України, таким чином рішення суду
Київської області від 19 грудня 2013 року
у справі, суперечить нормам ст. 213 ЦПК
України щодо вимог до рішення бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повного і
всебічного з"ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставі
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засідання.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК
України, визначені способи захисту
своїх прав особами, а саме: кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу,
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права;
визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Натомість, зазначеним
процесуальним законодавством не
передбачено спосіб захисту особи у
вигляді визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку між суміжними
землекористувачами.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права; неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 8, 55, 124 Конституції
(Основного Закону) України, ст.ст. 57-60, 213,
292, 294, 296, 297, 303, 307,309,313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Сквирського районного
суду Київської області від 19 грудня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Сквирської міської
ради Київської області, треті особи:
Державна інспекція сільського
господарства в Київській області,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будпроект» про
визнання недійсним та скасування
рішення, визнання недійсним та
скасування державних актів на право
власності на земельні ділянки -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до касаційної інстанції
протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді