УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Писаної Т.О., суддів:
Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,Маляренка
А.В., Юровської Г.В.,за участю
представника позивача - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_7 до
товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Консоль ЛТД»,
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
частково недійсним договору іпотеки,
визнання права власності, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», яке діє через представника
Ралка Сергія Петровича, на рішення
Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 15 травня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 17 липня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_7 звернулася
до суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
«Консоль ЛТД» (далі товариство, ТОВ
фірма «Консоль ЛТД») про визнання права
власності, в подальшому позивач
доповнила позовні вимоги, посилаючись
на те, що на підставі договорів пайової
участі та додаткових угод до них
позивач та ОСОБА_10 стали пайовиками у
фінансуванні будівництва пансіонату
сімейного типу. За умовами зазначених
договорів товариство зобов'язалося
завершивши будівництво об'єкта,
виділити із спільної часткової
власності позивачці - її частку у
вигляді однокімнатних апартаментів
АДРЕСА_1, загальною площею 37,7 кв. м,
ОСОБА_10 - його частку у вигляді
двокімнатних апартаментів АДРЕСА_2. 15
жовтня 2012 року між позивачем та
ОСОБА_10 було укладено договір про
відступлення права вимоги, за яким
позивач набула право вимагати від
товариства визнання права власності на
двокімнатні апартаменти АДРЕСА_2. Разом
з цим, 13 серпня 2007 року товариство
уклало з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
(далі банк) договір іпотеки, відповідно
до якого останньому було передано в
іпотеку об'єкти незавершеного
будівництва, в тому числі майнові права
на двокімнатні апартаменти АДРЕСА_2,
загальною площею 58,9 кв. м, та
однокімнатні апартаменти АДРЕСА_1.
Враховуючи, що договір іпотеки
укладений між відповідачами без її
згоди, крім того, перешкоджає набуттю
нею права власності та розпоряджання
об'єктами договорів пайової участі,
просила суд визнати недійсним
зазначений договір іпотеки в частині
передачі в іпотеку зазначених
апартаментів та визнати за нею право
власності на них

Рішенням Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 15
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 17 липня 2013 року,
позов ОСОБА_7 задоволено. Визнано
недійсним договір іпотеки від 13 серпня
2007 року укладений між ТОВ фірмою
«Консоль ЛТД» та ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в частині передачі в іпотеку
однокімнатних апартаментів АДРЕСА_1,
загальною площею 37,7 кв. м та
двокімнатних апартаментів
АДРЕСА_2, а також визнано за позивачем
право власності на зазначені
апартаменти. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі представник ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», посилаючись
на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить вказані судові рішення
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову
повністю.

Зокрема скаржник зазначає, що суд
першої інстанції не врахував, що на час
укладення договору іпотеки від 13
серпня 2007 року між ОСОБА_10 та ТОВ фірма
«Консоль ЛТД» існували правовідносини
щодо апартаментів на 4-му поверсі в
корпусі «Б», 3 лінія стр. 16, які не
входять до складу майна, що
передавалося в іпотеку. Зміна частки
пайовика, а саме на двокімнатні та на
однокімнатні апартаменти відбулася
лише 25 листопада 2008 року, тобто після
укладення договору іпотеки від 13
серпня 2007 року. Також скаржник вважає,
що позивач не набула права на пайову
участь у будівництві за договором
від 21 грудня 2006 року, оскільки нею на
час укладення договору іпотеки
від 13 серпня 2007 року грошові
зобов'язання перед ТОВ фірма «Консоль
ЛТД» не були виконані.

У поданих до суду запереченнях на
касаційну скаргу представник ОСОБА_7 -
ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
у процесі розгляду справи судами не
порушені норми матеріального і
процесуального права, а тому ці судові
рішення необхідно залишити без змін, а
касаційну скаргу відхилити.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши викладені в
касаційній скарзі доводи та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що скарга підлягає
відхиленню на таких підставах.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з чим погодився і
апеляційний суд, виходив із того, що ТОВ
фірма «Консоль ЛТД» уклало договір
іпотеки без отримання відповідної
згоди позивача, як пайовика, чим
порушило майнові права останнього.

З матеріалів справи вбачається, що 21
грудня 2006 року ОСОБА_10 та ТОВ фірма
«Консоль ЛТД» уклали договір пайової
участі у фінансуванні будівництва
пансіонату сімейного типу № 5014/314-349 (р).
Аналогічний договір № 1329/314-528 26 травня
2009 року був укладений між ОСОБА_7 та
товариством. За умовами цього договору
сторони домовились про спільну
діяльність для досягнення спільної
мети, а саме: будівництво та введення
об'єкта нерухомості в експлуатацію.
Вказані угоди змінювались за згодою
сторін щодо термінів закінчення
будівництва та пайових часток (площа,
номер апартаментів, їх місце
розташування та кількість кімнат).

15 жовтня 2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_10
було укладено договір про відступлення
права вимоги, за яким позивач набула
право вимагати від ТОВ фірма «Консоль
ЛТД» визнання права власності на
двокімнатні апартаменти АДРЕСА_2.

Виходячи з указаного між позивачем та
товариством виникли правовідносини
пов'язані зі спільною діяльністю, які
регулюються Цивільним кодексом
України в редакції на час укладення
договору про спільну діяльність.

Відповідно до ст. 1130 ЦК України за
договором про спільну діяльність
сторони (учасники) зобов'язуються
спільно діяти без створення юридичної
особи для досягнення певної мети, що не
суперечить законові. Спільна
діяльність може здійснюватися на
основі об'єднання вкладів учасників
(просте товариство) або без об'єднання
вкладів учасників.

Згідно з ч. 2 ст. 1131 ЦК України умови
договору про спільну діяльність, у тому
числі координація спільних дій
учасників або ведення їхніх спільних
справ, правовий статус виділеного для
спільної діяльності майна, покриття
витрат та збитків учасників, їх участь
у результатах спільних дій та інші
умови визначаються за домовленістю
сторін, якщо інше не встановлено
законом про окремі види спільної
діяльності.

Відтак законодавством, яке регулює
спільну діяльність та договором про
спільну діяльність передбачено
виникнення права спільної власності
учасників на майно, створене у
результаті спільної діяльності,
порядок ведення справ учасників,
покриття спільних витрат і збитків.

За умовами укладеного сторонами
договору TOB фірма «Консоль ЛТД»
зобов'язувалося у виді свого вкладу за
цим договором власними та залученими
силами, власними та залученими
трудовими ресурсами з професійними
навиками, кваліфікацією, діловою
репутацією і діловими контактами, на
підставі наявних у них ліцензій,
дозвільних документів, із
застосуванням власних механізмів,
обладнання, а також пайових і позичених
коштів юридичних і фізичних осіб,
залучених товариством на підставі
укладених договорів із третіми особами
у межах її частки у спільній частковій
власності відповідно до ст. 361 ЦК
України, завершити будівництво у
відповідності з проектом та вимогами
ДБН.

13 серпня 2007 року між ТОВ фірма «Консоль
ЛТД» та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» було укладено
договір іпотеки, за умовами якого
останньому передано в іпотеку майно, в
тому числі, майнові права на спірні
апартаменти.

25 червня 2009 року TOB фірма «Консоль ЛТД»
отримала свідоцтво про відповідність
збудованого об'єкта проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил.

За актом про виконання пайової участі у
будівництві позивачу спірні
апартаменти передано не було.

З урахуванням вказаного, вирішуючи
спір суди дійшли вірного висновку про
порушення прав позивача на майнові
права з урахуванням положень Закону
України «Про іпотеку» та встановлених
обставин щодо виконання позивачем
договірних зобов'язань в частині
здійснення оплати пайової частки.

При розгляді справи судами дотримані
вимоги цивільного процесуального
закону, всебічно, повно й об'єктивно
з'ясовані обставини справи, надана їм
належна оцінка.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

На підставі вказаного колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а тому їх слід залишити без змін,
а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», яке діє через представника
Ралка Сергія Петровича, відхилити.

Рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим
від 15 травня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 17 липня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.О. ПисанаСудді: А.О.
Леванчук А.В. Маляренко В.А. Нагорняк
Г.В. Юровська