Справа № 530/128/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А І Н И

30.01.2014 року Зіньківський районний суд
Полтавської області в складі:
головуючого - судді Водолаги А.В., при
секретарі Стрілець Л.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд винести рішення,
яким визнати за неюправо власності в
порядку спадкування на нерухоме майно,
яке знаходиться в будинковолодінні за
АДРЕСА_1, яким за життя володів її
батько спадкодавець ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання сторони не
з»явились. Від позивача ОСОБА_1
надійшла письмова заява про розгляд
справи у її відсутність, заявлені
позовні вимоги вона підтримала в
повному обсязі, від відповідача ОСОБА_3
надійшла письмова заява про розгляд
справи у її відсутність, заявлені
позовні вимоги вона визнає повністю,
від відповідача Човно-Федорівської
сільської ради Зіньківського району
Полтавської області надійшло письмове
клопотання в якому відповідачпросив
суд розглянути справу у відсутність
його представника, заявлені позовні
вимоги не заперечує.

Суд вирішив за можливе розглянути
справу у відсутності сторін, на
підставі наявних у справі доказів, з
урахуванням норм ст. 197 ЦПК України.

Суд, прийнявши до уваги заяви сторін,
вивчивши та проаналізувавши матеріали
цивільної справи і давши їм належну
оцінку, приходить до висновку, що
заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, щоІНФОРМАЦІЯ_2
в селі Волошкове, Зіньківського району,
Полтавської області помер батько
позивача ОСОБА_2. З дня смерті ОСОБА_2
відкрилася спадщина на його спадкове
майно, яке складалося з житлового
будинку з господарськими будівлями,
розташованого в АДРЕСА_1 і земельної
ділянки, на якій даний житловий будинок
з господарськими будівлями розміщений,
площею 0,66 гектара, переданої для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель та
ведення особистого підсобного
господарства, розташованої на
території с. Пругли, Човно-Федорівської
сільської ради, Зіньківського району,
Полтавської області, якою спадкодавець
ОСОБА_2 володів на підставі державного
акта на право приватної власності на
землю серії Р2 № 617951, виданого йому
Човно-Федорівською сільською Радою
народних депутатів 31 серпня 2002 року, на
підставі рішення 10 сесії 22 скликання
Човно-Федорівської сільської Ради
народних депутатів від 25 лютого 2000
року, зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 96.
Вищезазначене спадкове майно
спадкодавець ОСОБА_2 заповів позивачу
ОСОБА_1 заповітом, посвідченим 10 липня
2007 року секретарем Човно-Федорівської
сільської ради Зіньківського району
Полтавської області Свищ І.В..

У встановлений законом строк позивач
звернулася до Опішнянської державної
нотаріальної контори Полтавської
області з заявою про прийняття
спадщини спадкодавця ОСОБА_2, як
спадкоємець за заповітом, та 11 червня
2008 року отримала свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на вищевказану
земельну ділянку, передану для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель та
ведення особистого підсобного
господарства, на якій розміщений
житловий будинок з господарськими
будівлями, посвідчене нотаріусом
Опішнянської державної нотаріальної
контори Піскун А.Ю..

25 жовтня 2013 року вона знову звернулася
до Опішнянської державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу їй свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на житловий
будинок з господарськими будівлями,
розташований в АДРЕСА_1, який є
спадковим майном спадкодавця ОСОБА_2.
Але державний нотаріус Опішнянської
державної нотаріальної контори Піскун
А.Ю. у видачі позивачу свідоцтва про
право на спадщину на вищевказаний
житловий садибний будинок відмовила,
вмотивувавши своє рішення наступним:

Згідно п. 4.15. Гл. 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року,
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусами після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони та
арешту цього майна. Видати свідоцтво
про право на спадщину за заповітом на
ім»я ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_2, на
вищезазначений житловий будинок з
допоміжними до нього господарськими
будівлями та спорудами неможливо, в
зв»язку з тим, що правовстановлюючий
документ на ім»я ОСОБА_2 відсутній.

Таким чином, успадкувати в
нотаріальному порядку садибний
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, розташований в
АДРЕСА_1 позивач не має змоги, так як
відсутній правовстановлюючий
документ, який посвідчує право
власності її батька спадкодавця ОСОБА_2
на дане нерухоме майно.

На звернення позивача, 21 листопада 2013
року виконавчий комітет
Човно-Федорівської сільської ради
Зіньківського району своїм рішенням
даному об»єкту нерухомого майна, який
складається з житлового будинку та
господарських будівель, присвоїв
адресу: АДРЕСА_1, а на її замовлення 30
листопада 2013 року в ПП Полтавське бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» виготовлено
технічний паспорта на садибний
житловий будинок за АДРЕСА_1, в якому
зазначена його вартість.

Згідно розділу «Характеристика
будинків, господарських будівель та
споруд» технічного паспорта на
садибний житловий будинок АДРЕСА_1:
житловий будинок А-1 побудований в 1959
році, літня кухня Б побудована в 1961
році, сарай В побудований в 1961 році,
сарай Г побудований в 1961 році,
вбиральня Д побудована в 1961 році, навіс
Ж побудований в 1960 році, сарай З
побудований в 1960 році.

Відповідно до пункту 3.1. листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» при вирішенні
спорів про визнання права власності на
спадкове майно судам слід керуватися
законодавством, яке регулює виникнення
права власності у самих спадкодавців
на момент закінчення будівництва
будинків.

За змістом пункту 62 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами
Української РСР, затвердженою наказом
Міністра юстиції Української РСР від 31
жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням
приналежності будинку, який
знаходиться в сільському населеному
пункті, можуть бути відповідні довідки
виконавчого комітету сільської Ради
депутатів трудящих, які видавалися в
тому числі і на підставі записів у
погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
виконавчими комітетами міських,
селищних, сільських Рад депутатів
трудящих, затвердженою наказом
Міністра юстиції Української РСР від 19
січня 1976 року №1/5, було затверджено
зразки довідок про право власності
колгоспного (селянського) двору на
жилий будинок та про право власності
робітника чи службовця на жилий
будинок.

За змістом зазначених нормативних
актів виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад
відносилося також питання узаконення
цих будівель та внесення записів про
право власності на будинки за
громадянами у погосподарські книги
місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудови зазначається
рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів
УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988
роках сільськими, селищними, районними
радами народних депутатів
ухвалювалися рішення щодо оформлення
права власності та реєстрації будинків
у бюро технічної інвентаризації за
даними погосподарських книг сільських,
селищних рад із додатками списків
громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у
погосподарські книги, більшість
громадян своє право власності в БТІ не
зареєстрували (не оформили).

Тобто записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Відповідно до довідки від 21.11.2013 року №
580, наданої виконкомом
Човно-Федорівської сільської ради,
будинковолодіння в АДРЕСА_1, згідно
господарської книги № 9, особовий
рахунок НОМЕР_1 станом на 01.07.1990 року
відносилося до типу колгоспного двору,
членами колгоспного двору станом на
01.07.1990 року були: ОСОБА_2 - голова двору,
ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_1 - донька.

Таким чином право власності
спадкодавця ОСОБА_2 на побудований ним
житловий будинок і господарські
будівлі та споруди, які розташовані в
будинковолодінні на вул. АДРЕСА_1,
виникло з моменту їх побудови.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець має право прийняти
спадщину або не прийняти її. Крім
позивача у спадкодавця ОСОБА_2 відсутні
спадкоємці за заповітом і за законом,
які подали до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Факт родинних відносин позивача
ОСОБА_1з спадкодавцем ОСОБА_2 повністю
підтверджується документами, копії
яких маються у справі.

Виходячи з вищевикладеного суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог позивача ОСОБА_1 про
визнання її права власності в порядку
спадкування на нерухоме майно,
якезнаходиться в будинковолодінні за
АДРЕСА_1, яким за життя володів її
батько спадкодавець ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.ст. 328, 346, 392, 1217, 1223, 1261,
1268 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 174, 197,
212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати за позивачем ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку
спадкування на нерухоме майно, яке
знаходиться в будинковолодінні за
АДРЕСА_1, яким за життя володів її
батько спадкодавець ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, яке позначене на плані
земельної ділянки технічного паспорта
на садибний житловий будинок
відповідними літерами і цифрами, а
саме: житловий будинок А-1, літню кухню
Б, сарай В, сарай Г, вбиральню Д, навіс Ж,
сарай З.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня його проголошення, апеляційна
скарга апеляційному суду подається
через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване рішення.

Написано власноручно.

Суддя: