Справа № 303/642/13-ц
н.р. стат. звіту - 4
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року
м.
Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого-судді Носова В.В, при
секретарі Іванчо Л.М., за участю
позивача ОСОБА_1, представників
позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 та її представника
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третіх осіб:
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про зобов'язання
усунути перешкоди в користуванні і
володінні житловим приміщенням шляхом
виселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_2 звернулися до Мукачівського
міськрайонного суду з позовом до
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод
в користуванні і володінні ОСОБА_1
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4,
ОСОБА_5 з даного житла в примусовому
порядку без надання їм іншого житла.

В обґрунтування позовних вимог вказує
на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року
батька ОСОБА_10, вона разом із братом
ОСОБА_20 являються спадкоємцями
зазначеного в заповіті майна,
житлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 по1/6 частині на кожного.

Позивач ОСОБА_1 після смерті батька, на
прохання сім'ї ОСОБА_5, надала останнім
дозвіл на проживання у частині будинку,
що дісталася їй у спадок.

Через деякий час, позивач повідомила
відповідачів про необхідність
звільнення приміщення, однак у
визначений термін, ОСОБА_4, ОСОБА_5
домовленість не виконали, та не маючи
жодних прав на оспорювань майно не
допустили позивача до займаного
приміщення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 жодних угод
про надання квартири відповідачам в
найм не надавала, права володіння на
квартиру ті не мають, в добровільному
порядку займане житло покинути не
бажають, позивач посилаючись на ст.ст.
98, 116 ЖК України, звернулася до суду з
позовом про усунення ОСОБА_4 та ОСОБА_5
перешкод у користуванні та володінні
нею майном по АДРЕСА_1, шляхом виселення
останніх з даного житла в примусовому
порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги посилаючись
на обставини викладені в позовній
заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 зазначив,
що позивач ОСОБА_1, відповідно до
наявних в матеріалах справи доказів
являється користувачем та власником
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1. Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
яким ОСОБА_1 було надано тимчасовий
дозвіл на зайняття оспорюваного
приміщення, останнім ніколи не
володіли, не є там зареєстрованими, а
отже позбавлені будь-якого права на
користування цим майном. Вважає, що
створення відповідачами перешкод у
користуванні ОСОБА_1 належним їй майном
є незаконним, а тому просить суд
задоволити позов.

Представник позивача ОСОБА_3 підтримав
сказане позивачем та її представником
ОСОБА_2, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснив, що дійсно позивачем ОСОБА_1
було надано дозвіл відповідачам на
проживання деякий час в житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. Однак,
подальше проживання ОСОБА_5 в займаному
приміщенні, а саме починаючи з моменту
пред'явлення позивачем вимоги на його
звільнення, зумовлено домовленістю з
одним із власником даного майна, якою
являється ОСОБА_9. Позивач ОСОБА_1 на
сьогоднішній час не являється
власником частки в оспорюванному
домоволодінні, співвласниками даного
майна є четверо осіб, а саме: ОСОБА_13,
ОСОБА_10, ОСОБА_9. Позивачем не надано
жодних доказів на доведення факту
належності їй на праві власності
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, а
отже заявлені позовні вимоги є
безпідставним.

Вислухавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи копій витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно за №28102383
від 23.11.2010 року та витягу про державну
реєстрацію прав за №28101903 від 23.11.2010
року, ОСОБА_9 на праві власності
належить квартира, з надвірними
будівлями та спорудами за адресою
АДРЕСА_1. (а.с.27-28)

З наявної в матеріалах справи
інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
№16067340 від 13.01.2014 року вбачається, що
власниками домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1, являються ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_13, ОСОБА_9 (а.с. 162-163).

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

У статті 4 ЦПК України визначено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

У відповідності до ч.2 ст.41 Конституції
України право приватної власності
набувається у порядку, визначеному
законом.

Статтею 328 ЦК встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інакше прямо
не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який посвідчує його право
власності.

Відповідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З наданих в судовому засіданні
пояснень, наявних матеріалів справи
вбачається, що власниками житлового
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1,
являються ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13,
ОСОБА_9, а тому посилання позивача на
ст.ст. 98, 116 ЖК України є безпідставними.

Доказів, які б підтверджували право
власності позивача ОСОБА_1 на
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, суду
не надано, а отже її права, як власника
не порушено, а тому позовні вимоги не
підлягають задоволенню

Керуючись ст.41 Конституції України,
ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10, 60,
208-209, 212-218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, третіх осіб: ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, про усунення перешкод в
користуванні і володінні ОСОБА_1
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4,
ОСОБА_5 з даного житла в примусовому
порядку без надання їм іншого житла-
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
учать у справі але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду

В.В. Носов