АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1565/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Католікян М.О. Доповідач -
Свистунова О.В. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді
Свистунової О.В.

суддів Ремеза В.А.,
Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Книш К.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 17 грудня 2013
року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» про визнання договорів
поруки припиненими, -

ВСТАНОВИЛА:

10 вересня 2012 року ОСОБА_2
звернувся до Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» про визнання договорів
поруки припиненими, сплативши судовій
збір, відповідно до вимог чинного
законодавства (а.с. 1-3,4-5).

24 січня 2013 року рішенням
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені частково, які
ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 08.07.2013
року були залишені без змін (а.с. 98-99,
167-170).

16 жовтня 2013 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ була розглянута касаційна скарга
ПАТ «УкрСиббанк», внаслідок розгляду
якої було скасовано рішення суду
першої інстанції від 24.01.2013 року та
ухвала апеляційного суду від 08.07.2013
року, у зв'язку з чим, справа була
передана на новий розгляд до суду
першої інстанції. (а.с. 208-210)

Так, позивач у позовній заяві з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог та представник позивача
в обґрунтування позовних вимог,
посилались на те, що 30.09.2008 року між
позивачем та АКІБ «УкрСибабнк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк» були укладені договори
поруки № 231931, № 233252 та 29.10.2008 року
договір поруки № 235603. Зазначені
договори поруки укладені позивачем у
рахунок забезпечення виконання
зобов'язань ТОВ ПТГ «Інтенс» за
генеральним договором про надання
кредитних послуг від 30.09.2008 року,
укладеного між ТОВ ПТГ «Інтенс» та АКІБ
«УкрСиббанк». 12.01.2012 року ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області ТОВ ПГТ «Інтенс» було
ліквідовано, у зв'язку з чим, позивач
посилається на те, що внаслідок
ліквідації ТОВ ПТГ «Інтекс» припинено
основне зобов'язання останнього за
генеральним договором про надання
кредитних послуг від 30.09.2008 року та
додаткових угод до неї, тому згідно з ч.
1 ст. 559 ЦК України припинилася і порука.
Крім того, позивач в обґрунтування
збільшення позовних вимог посилався на
те, що між ТОВ ПТГ «Інтенс» та АКІБ
«УкрСиббанк» протягом 2009 року було
укладено декілька додаткових угод, за
якими був збільшений строк сплати
процентів, змінено графік погашення
кредиту, перенесені строки сплати
процентів. Вказані дії товариства та
відповідача призвели до зростання
відповідальності позивача, як
поручителя. Також, зазначивши, що 28.11.2008
року відповідач в односторонньому
порядку без повідомлення позивача, як
поручителя збільшив проценту ставку за
кредитним договором з 23% до 25 % (за
траншем від 30.09.2008 року), а 03.12.2008 року - з
25% до 27 % (за траншем від 29.10.2008 року).
Враховуючи викладене, позивач просив
суд задовольнити позовні вимоги і
визнати припиненими договори поруки №
231931 від 30.09.2008 року та договір поруки №
233252 від 30.09.2008 року з 28 листопад 2008 року,
а договір поруки № 235603 від 29.10.2008 року з
03 грудня 2008 року та стягнути судові
витрати. (а.с. 1-3, 57-59)

Рішенням Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 17 грудня
2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги, оскільки рішення суду
першої інстанції ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального
права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Рішення суду першої інстанції є вірним
та таким, що ґрунтується на
встановлених судом обставинах та
доказах.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що 30.09.2008 року між ТОВ ПТГ «Інтенс» та
АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником
якого є відповідач - ПАТ «УкрСиббанк»)
було укладено Генеральний договір про
надання кредитних послуг № 0, за
умовами якого відповідач надав, а ТОВ
ПТГ «Інтенс» отримало кредит у сумі 500
000 доларів США, що еквівалентно 2 430 500
грн., викладене підтверджується копією
генерального договору про надання
кредитних послуг від 30.09.2008 року,
наявною в матеріалах справи (а.с. 60-64).

30.09.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ
ПТГ «Інтенс» була укладена додаткова
угода № 0 до генерального
договору про надання кредитних послуг
(Індивідуальна угода) № 0 від
30.09.2008 року, за умовами якої позичальник
ТОВ ПТГ «Інтенс» отримав кредитні
кошти в національній валюті у розмірі 1
552 000 грн., що підтверджується копією
зазначеної додаткової угоди від 30.09.2008
року та копією графіку погашення
кредиту, наявними в матеріалах справи
(а.с. 79-80).

30.09.2008 року між позивачем та
відповідачем були укладені договори
поруки № 231931 та № 233252, згідно яких
позивач зобов'язувався солідарно з ТОВ
ПТГ «Інтенс» нести відповідальність за
своєчасне виконання ТОВ ПТГ «Інтенс»
умов кредитного договору та своєчасне
повернення кредитних коштів за
договором № 0, що підтверджується
копіями договорів поруки від 30.09.2008
року, наявними в матеріалах справи (а.с.
6-9).

29.10.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ТОВ ПТГ «Інтенс» була укладена
додаткова угода № 0 до
генерального договору про надання
кредитних послуг (Індивідуальна угода)
№ 0 від 30.09.2008 року, за умовами якої
позичальник ТОВ ПТГ «Інтенс» отримав
кредитні кошти в національній валюті у
розмірі 1 023 000 грн., що підтверджується
копією зазначеної додаткової угоди від
29.10.2008 року, копією графіку погашення
кредиту та копією заяви на видачу
траншу, наявними в матеріалах справи
(а.с. 76-78).

29.10.2008 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
поруки № 235603, за умовами якого позивач
зобов'язався солідарно з ТОВ ПТГ
«Інтенс» нести відповідальність за
своєчасне виконання ТОВ ПТГ «Інтенс»
умов кредитного договору та своєчасне
повернення кредитних коштів за
договором № 0, що підтверджується
копією договору поруки від 29.10.2008 року,
наявною в матеріалах справи (а.с. 10-11).

27.02.2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ
ПТГ «Інтенс» була укладена додаткова
угода № 1 та додаткова угода №
1 до генерального договору про
надання кредитних послуг № 0 від
30.09.2008 року, за умовами яких було
змінено графік погашення кредиту до
індивідуальної угоди від 30.09.2008 року та
індивідуальної угоди від 29.10.2008 року, що
підтверджується копіями додаткових
угод та копіями графіків погашення
кредиту, наявними в матеріалах справи
(а.с. 67-71).

31.03.2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ
ПТГ «Інтенс» була укладена додаткова
угода № 1 до індивідуальної угоди №
0 та додаткова угода № 1 до
індивідуальної угоди № 0 до
генерального договору про надання
кредитних послуг № 0 від 30.09.2008
року, якими були перенесені строки
сплати процентів за вказаними
індивідуальними угодами, що
підтверджується копіями зазначених
письмових доказів, наявних в
матеріалах справи (а.с. 72-73).

12.10.2011 року рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська, яке
набрало законної сили, позовні вимоги
ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 були
задоволені в повному обсязі та
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
Генеральним договором про надання
кредитних послуг № 0 від 30.09.2008
року, що підтверджується копією
рішення суду від 12.10.2011 року, наявною в
матеріалах справи (а.с. 92, 40). Вказане
рішення залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28 травня 2012 року.

12.01.2012 року ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області ТОВ ПТГ
«Інтенс» було ліквідовано, затверджено
ліквідаційний баланс та звіт
ліквідатора ТОВ ПТГ «Інтенс», що
підтверджується копією ухвали від
12.01.2012 року та копією витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, наявною в
матеріалах справи (а.с. 12-14).

Посилання апелянта на те, що станом на 23
лютого 2012 року ТОВ ПТГ «Інтенс»
виконало свої зобов'язання перед
відповідачем за генеральним договором
про надання кредитних послуг шляхом їх
погашення в процедурі банкрутства, а
тому договір поруки укладені між
апелянтом та відповідачем є
припиненими не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України
кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.

Відповідно до п.п. 1.2.1, 3.4.2 Генерального
договору, п.п. 1, 2.2. Індивідуальної угоди
№ 1, п.п. 1, 2.2. Індивідуальної угоди № 2
позичальник зобов'язаний прийняти,
належним чином використовувати і
повернути банку отримані кошти, а також
здійснювати плату за кредит
(встановлені проценти та комісії) у
терміни, встановлені Індивідуальними
угодами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до умов кредитного
договору, у випадку невиконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором, відшкодування
заборгованості перед банком за цим
договором провадиться шляхом
стягнення з поручителів чи звернення
стягнення на заставлене майно, що є
забезпеченням за даним договором, або
активів (кошти і майно) позичальника на
вибір банку.

У відповідності до положень ст. 546, 547 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися порукою.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

В силу ст. 554 ЦК України у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 1.2., 5.1. Договору поруки
поручитель підтвердив, що повністю
розуміє всі істотні умови Основного
договору та договору поруки, зокрема
строк дії договору (п.3.1.), суму
основного боргу, терміни виконання
основного зобов'язання, свої права та
обов'язки за цим договором, вважає їх
справедливими щодо нього, і
погоджуються з ними. До таких умов
кредитного договору належить і зміна
терміну погашення кредиту, можливість,
умови та порядок підвищення процентної
ставки (п. 5.1. договору поруки).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Умовами п.2.1.1 договорів поруки
передбачено, що у випадку зміни умов
основного договору, поручитель,
підписанням цього договору,
підтверджує свою згоду на здійснення
таких змін. Також сторони погодили, що
зміни, які здійснюються відповідно до
умов цього пункту договору не
потребують додаткового укладання
сторонами угод щодо внесення змін.

Згідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку.

Відповідно до п. 3.1.1 договорів поруки
сторони погодили, що договір набирає
чинності з моменту його підписання
обома сторонами та діє до повного
виконання всіх зобов'язань боржника за
кредитним договором або до погашення
поручителем зобов'язань боржника в
рахунок виконання зобов'язань за
основним договором в сумі та в межах
якої поручитель відповідає перед
кредитором.

Сторони в договорах поруки згідно
чинного законодавства на підставі ч. 2
ст. 252 визначили термін дії Договору
поруки шляхом вказівки на подію, яка
має неминуче настати - на повне
виконання позичальником або
поручителем зобов'язання по
генеральному договору № 0.

Пунктом 1.5. договору поруки
передбачено, що причини невиконання
боржником своїх зобов'язань за
основним договором ніяким чином не
можуть впливати на виконання
поручителем зобов'язань за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно п. 3, 4 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини. Вирок у кримінальній справі,
що набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
позичальник ТОВ ПТГ «Інтенс» не
виконав умови генерального договору
стосовно своєчасного повернення сум
отриманого кредиту та своєчасної
сплати нарахованих за користування
кредитними коштами відсотків у
встановлені кредитним договором
терміни, у зв'язку з чим, відповідач з
метою захисту свого порушеного права
звернувся до суду з позовом до позивача
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
генеральним договором про надання
кредитних послуг та рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 12.10.2011 року, яке на
даний час набрало законної сили, з
ОСОБА_2 було стягнуто на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
генеральним договором про надання
кредитних послуг № 0 від 30.09.2008
року.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку, що
зазначене рішення є преюдиціальним,
встановлені обставини щодо
нарахування відсотків за кредитним
договором, дії договору поруки та
відповідальності позивача виниклої
внаслідок укладання договорів поруки є
обґрунтованими, оскільки - ПАТ
«УкрСиббанк» захистив своє право на
повернення кредитних коштів, у зв'язку
з порушенням з боку боржника ТОВ ПТГ
«Інтенс» і поручителя ОСОБА_2 своїх
зобов'язань за укладеним кредитним
договором.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
дане рішення про стягнення
заборгованості з поручителя було
винесено до ліквідації юридичної особи
ТОВ ПТГ «Інтенс» у зв'язку з
банкрутством.

В разі припинення договорів поруки,
зазначене в подальшому призведе до
невиконання позивачем рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 12 жовтня 2011 року
про стягнення з поручителя
заборгованості за кредитним договором,
тобто до порушення законних прав
кредитора ПАТ «УкрСиббанк».

Суд першої інстанції правильно
встановив, що відповідач ПАТ
«УкрСиббанк» звернувся до суду з
позовом до поручителя ОСОБА_2 за
захистом порушеного права шляхом
стягнення заборгованості до моменту
ліквідації позичальника ТОВ ПТГ
«Інтенс», оскільки позивач ОСОБА_2
взяті на себе зобов'язання за
договорами поруки не виконував, а отже
до припинення основного зобов'язання.
Відтак, ліквідація основного боржника
в зобов'язанні, яка відбулася більш ніж
через рік від дати звернення кредитора
в суд з вимогами до позивача не може
бути підставою для відмови в захисті
порушеного на момент звернення до суду
права кредитора. Крім того, посилання
апелянта на те, що з 28 листопада 2008 року
за договором № 0 від 30.09.2008 року
(транш №0 від 30.09.2008 року) та з 03
грудня 2008 року (транш № 000 від
29.10.2008 року) Банком у односторонньому
порядку підвищено відсоткову ставку,
що є підставою для визнання договорів
поруки припиненими саме із вказаних
дат, - не є підставою для скасування
рішення суду, оскільки можливість
підвищення відсоткової ставки
передбачена розділом 5 Генерального
договору про надання кредитних послуг
№ 0 (а.с.60-64) з яким поручитель був
ознайомлений та погодився підписавши
договори поруки. Таким чином,
враховуючи, що рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
12.10.2011 року було ухвалено до ліквідації
у зв'язку з банкрутством юридичної
особи ТОВ ПТГ «Інтенс», тобто до
припинення (погашення) кредитних
зобов'язань, суд правильно прийшов до
висновку про відсутність правових
підстав для застосування норм
закріплених в ст. 559, ч. 1 ст. 609 ЦК України
та відмовив позивачу у задоволенні
позову.

Інші доводи скарги не є суттєвими і не
дають підстав для скасування чи зміни
рішення суду.

Рішення суду відповідає вимогам норм
матеріального і процесуального права і
тому, апеляційний суд вважає, що згідно
ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 17 грудня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді