Справа № 463/1402/13
Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/330/14
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Приклоти Т.І.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
заочне рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 23 серпня 2013
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним заочним рішенням
задоволено позов ТзОВ "Франс -
Гібрид-Україна" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Cтягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ "Франс
- Гібрид - Україна" суму заборгованості
у розмірі 64 246,80 грн., три проценти
річних у розмірі 4 462 грн., індекс
інфляції у розмірі 3 212, 34 грн., а всього
грошові кошти на загальну суму 71 921, 14
грн.

Вирішено питання судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Покликається на те,
що при вирішенні даної справи судом
було неправомірно та безпідставно
зроблено висновок про наявність
заборгованості у неї перед позивачем.
Спір розглянуто на підставі доказів
наданих лише позивачем.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення на підтримання та
заперечення апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що така задоволенню не
підлягає.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, на підставі заяви
ОСОБА_2 та протоколу ТзОВ "Франс - Гібрид
- Україна" від 25 листопада 2010 року,
товариство продало ОСОБА_2 автомобіль
марки "Деу - Ланос" 2008 року випуску. За
який остання зобов'язувалась сплатити
кошти в сумі 64 246 грн. 80 коп. до 27 грудня
2010 року. Даний автомобіль було передано
у власність покупцеві, натомість
ОСОБА_2 кошти підприємству за куплений
автомобіль не сплатила.

Задовільняючи позовні вимоги ТзОВ
"Франс - Гібрид - Україна" та стягуючи в
його користь з відповідача суму
заборгованості, три проценти річних,
індекс інфляції, суд першої інстанції
вірно виходив з того що з боку позивача
умови договору щодо продажу автомобіля
виконано, а саме автомобіль було знято
з реєстраційного обліку 27.11.2010 року та
зареєстровано за ОСОБА_2 Відповідачем
порушено взяті на себе договором
зобов'язання, що потягнуло за собою
нарахування штрафних санкцій
передбачених законодавством на
відповідача.

Крім того, згідно копії довідки -
розрахунку спірний автомобіль ОСОБА_2
відчужила іншій особі (а.с. 21)

Безпідставними є покликання апелянта
на те, що позивачем не доведено того, що
товариство відчужило їй даний
автомобіль, так як в різних документах
мається різний номер кузова
автомобіля. Дані твердження апелянта
спростовуються копія техпаспортів
оспорюваного автомобіля ( реєстрація
автомобіля спочатку за позивачем, а
потім за відповідачем), з яких
вбачається, що за ОСОБА_2 було
зареєстровано автомобіль, який
попередньо належав позивачеві.

Крім того, жодних розбіжностей в
доказах представлених позивачем щодо
відчуження позивачем відповідачу
оспорюваного автомобіля судом не
виявлено.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, правильно
застосований матеріальний закон та
дотримана процедура передбачена ЦПК
України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п.
1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 23 серпня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з часу набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:

Судді: