МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р.
Справа № 370/100/14-ц

Макарівський районний суд
Київської області в складі головуючого
судді Тандира О.В., при секретарі
Приходько О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в смт. Макарів Київської області
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Лишнянської сільської ради
Макарівського району Київської
області, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору - управління
Держземагенства у Макарівському
районі Київської області про визнання
права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, (далі-позивачі)
звернулися до Макарівського районного
суду з позовом до Лишнянської
сільської ради Макарівського району
Київської області (далі - Лишнянська
сільська рада), третя особа без
самостійних вимог на предмет спору -
управління Держземагенства у
Макарівському районі Київської
області, в якому просили визнати за
ними в порядку спадкування за законом
після смерті матері - ОСОБА_4, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в рівних частинах
право власності на земельну ділянку
площею 0,646 га, з яких 0,250 га для
будівництва, обслуговування житлового
будинку, 0,396 га для ведення особистого
підсобного господарства, яка
розташована АДРЕСА_1 (державний акт на
право власності на землю виданий
ОСОБА_5 серії ІУ-КВ № 006542 від 15.04.1998
року).

В обґрунтування позовних вимог
позивачі посилалися на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер їх батько
ОСОБА_5, після чого відкрилася спадщина
на спадкове майно, а саме, на земельну
ділянку площею 0,646 га, з яких 0,250 га для
будівництва, обслуговування житлового
будинку, 0,396 га для ведення особистого
підсобного господарства, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачі після смерті батька спадщину
не приймали. Спадщину прийняла після
батька їх мати - ОСОБА_4 на підставі
ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 року, яка
проживала разом батьком.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року мати позивачів
ОСОБА_6, померла. За життя мати склала
заповіт від 23.10.1997 року, посвідчений
секретарем виконкому Лишнянської
сільської ради, реєстровий № 20, згідно
якого заповіла позивачам все своє
майно в рівних долях.

Після смерті матері позивачі прийняли
спадщину, що підтверджується рішенням
Макарівського районного суду від 18.02.2011
року (справа № 2- 606/11). Відповідно до
вказаного рішення суду за позивачами
визнано право власності на спадкове
майно - житловий будинок у АДРЕСА_1 що
належав матері.

Позивачі відповідно до вимог ст. 1268 ЦК
України прийняли спадщину після смерті
ОСОБА_6, протягом шести місяців після її
смерті написавши заяви про прийняття
спадщини до Макарівської районної
державної нотаріальної контори.

На вказаній спадковій земельній
ділянці розташований житловий будинок
з господарськими будівлями та
спорудами, власниками якого є позивачі
в рівних долях, що підтверджується
рішенням Макарівського районного суду
від 18.02.2011 року.

Нотаріус позивачам відмовила у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
вказану земельну ділянку, оскільки
кадастровий номер земельній ділянці не
присвоювався, а тому не можливо
отримати витяг з Державного земельного
кадастру, який є обов'язковим
документом для видачі свідоцтва, що
підтверджується відповіддю нотаріуса
№ 2385/02-31 від 25.09.2013 року.

Позивачі в судове засідання не прибули,
у своїх письмових заявах просили
розглядати справу без їх участі,
позовні вимоги підтримали та просили
їх задовольнити.

Лишнянська сільська рада надіслала до
суду письмову заяву, в якій просила
розглянути справу без участі її
представника, проти задоволення
позовних вимог не заперечила.

Управління Держземагенства у
Макарівському районі Київської
області надіслало до суду письмову
заяву, в якій просило розглянути справу
без участі її представника.

Дослідивши письмові матеріали справи
та матеріали спадкових справ №576 за 2005
кір до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
року ОСОБА_5, та № 746 за 2008 рік до майна
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6,
заведених Макарівською районною
державною нотаріальною конторою, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько
позивачів ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_3 року. За життя ОСОБА_5,
заповіт не складав.

Після його смерті відкрилася спадщина
на земельну ділянку площею 0,646 га, з
яких 0,250 га для будівництва,
обслуговування житлового будинку, 0,396
га для ведення особистого підсобного
господарства, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, державний акт на
право власності на землю виданий
ОСОБА_5 серії 1У-КВ № 006542 від 15.04.1998 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_5, прийняла
мати позивачів ОСОБА_4, отримавши
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 23.09.2005 року на право на
земельну частку пай та майновий пай у
КСП «Нива». На вказану вище земельну
ділянку свідоцтво про право на
спадщину не видавалося.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6, померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 від 30.05.2008 року.

За життя ОСОБА_6, склала заповіт від
23.10.1997 року, посвідчений секретарем
виконкомуЛишнянської сільської ради,
реєстровий № 20, згідно якого заповіла
позивачам все своє майно в рівних
долях. Заповіт на день смерті
заповідача не змінений і не скасований.

Після смерті матері позивачі прийняли
спадщину, подавши відповідні заяви до
нотаріуса, що додатково
підтверджується рішенням
Макарівського районного суду від 18.02.2011
року у справі № 2-606/11. Відповідно до
вказаного рішення суду за позивачами в
рівних частинах визнано право
власності на спадкове майно - житловий
будинок у АДРЕСА_1, що належав матері.

Інших, спадкоємців після смерті матері,
окрім позивачів, немає.

Нотаріус відмовив позивачам у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
вказану земельну ділянку, оскільки
кадастровий номер земельній ділянці не
присвоювався, а тому не можливо
отримати витяг з Державного земельного
кадастру, який є обов'язковим
документом для видачі свідоцтва, що
підтверджується відповіддю нотаріуса
№ 2385/02-31 від 25.09.2013 року.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
цідставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Враховуючи те, що позивачі є
спадкоємцями за заповітом майна
померлої ОСОБА_6, які спадщину у
встановленому законом порядку
прийняли, особи, що мають право на
обов'язкову частку у спадщині відсутні,
до складу спадщини входить земельна
ділянка, щодо якої нотаріус відмовив у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
а також враховуючи, що сільська рада
визнала позов і визнання позову не
суперечить закону та не порушує прав та
інтересів третіх осіб, то суд вважає за
можливе позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст.ст. 3, 58-60, 79, 174, 212-215, 218, 223, 294
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
до Лишнянської сільської ради
Макарівського району Київської
області, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору - управління
Держземагенства у Макарівському
районі Київської області про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_6, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, право власності в рівних частинах
(по 1/3 частині кожному) на земельну
ділянку площею 0,646 га, з яких 0,250 га для
будівництва, обслуговування житлового
будинку, 0,396 га для ведення особистого
підсобного господарства, яка
розташована по АДРЕСА_1 (державний акт
на право власності на землю, виданий на
ім'я ОСОБА_5 серії ІУ-КВ № 006542 від 15.04.1998
року).

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Макарівський районний суд
Київської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення - протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий О.В. Тандир