27 січня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
головуючого судді
за участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи -
орган опіки і піклування
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради,
Амур-Нижньодніпровський відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції, про визначення
У листопаді 2013 року ОСОБА_2 пред'явила
через суд зазначений позов до ОСОБА_3,
посилаючись на те, що з 24 липня 2010 року
по 18 червня 2013 року перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі,
після розірвання якого через органи
РАЦС вона 11 жовтня 2013 року народила
дівчинку, проте відповідач ухиляється
від прибуття до органів РАЦС для
спільної реєстрації батьками
народження дитини за правилами ст. 122, 145
СК України, у зв'язку з чим вона не може
зареєструвати прізвище дитини за своїм
прізвищем, тому просила суд визначити
прізвище дитини за прізвищем матері
«ОСОБА_2» та відшкодувати судові
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, наполягаючи на їх
задоволенні з наведених у позовній
Відповідач ОСОБА_3 заперечень проти
позову не надав та, будучи належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи у свою
відсутність не клопотав, на підставі
чого з урахуванням письмової згоди
представника позивача відповідно до
ст. 224 ЦПК України справа підлягає
розглядові судом з ухваленням цього
рішення заочно.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні письмові
докази, дійшов висновку про
задоволення позову, виходячи з
встановлених у судовому засіданні
наступних обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
з 24 липня 2010 року перебували у шлюбі,
зареєстрованому
Амур-Нижньодніпровським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського МУЮ та розірваному
цим же органом РАЦС 18 червня 2013 року, що
підтверджується свідоцтвами про шлюб
та про розірвання шлюбу, долученими до
матеріалів справи в копіях (а.с. 12, 13).

Після розірвання шлюбу позивач 11
жовтня 2013 року народила дівчинку,
обставини чого констатовані у
медичному свідоцтві про народження
№2990, виданому КЗ «Дніпропетровський
обласний перинатальний центр зі
стаціонаром» ДОР» 11 жовтня 2013 року,
копія якого долучена до матеріалів
справи (а.с. 14).

Частиною 2 ст. 122 СК України визначено,
що дитина, яка народжена до спливу
десяти місяців після припинення шлюбу
або визнання його недійсним, походить
від подружжя.

Оскільки іншого відповідачем не
доведено та доказів протилежного у
відповідності зі своїм процесуальним
обов'язком за ст. ст. 10, 60 ЦПК України
суду не надано, суд приходить до
висновку згідно ч.2 ст. 122 СК України про
доведеність обставин походження
дитини від відповідача як батька та
відповідно про визначення прізвища
дитини відповідно до вимог ст. 145 СК
України.

Обов'язок зареєструвати народження
дитини в органі державної реєстрації
актів цивільного стану ст. 144 СК України
покладає на батьків, які згідно з ч.1
цієї статті зобов'язані невідкладно,
але не пізніше одного місяця від дня
народження дитини, зареєструвати
народження дитини в органі державної
реєстрації актів цивільного стану.
Невиконання цього обов'язку є
підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Відповідно до ч.3 ст. 144 СК України
реєстрація народження дитини
провадиться органом державної
реєстрації актів цивільного стану з
одночасним визначенням її походження
та присвоєнням прізвища, імені та по
батькові.

Як вбачається з відповіді
Амур-Нижньодніпровського відділу
ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ від 21
січня 2014 року №63/401-24 ОСОБА_2 зверталася
до органу РАЦС за реєстрацією
народженої нею 11 жовтня 2013 року дитини,
проте така реєстрація не здійснена у
зв'язку з відсутністю відповідної
заяви батька стосовно визначення
прізвища дитини.

Прізвище дитини за правилами ч.ч.1-3 ст.
145 СК України визначається за прізвищем
батьків.

Якщо мати, батько мають різні прізвища,
прізвище дитини визначається за їхньою
згодою.

Батьки, які мають різні прізвища,
можуть присвоїти дитині подвійне
прізвище, утворене шляхом з'єднання
їхніх прізвищ.

Спір між батьками щодо прізвища дитини
може вирішуватися органом опіки та
піклування або судом.

Відповідно до п. 20 Правил державної
реєстрації актів цивільного стану в
Україні, затверджених наказом
Міністерства юстиції України № 52/5 від
18.10.2000 якщо дитина народилася до спливу
десяти місяців від дня припинення
шлюбу (смерті, розірвання шлюбу) або
визнання його недійсним, державна
реєстрація народження дитини
проводиться у такому самому порядку, як
і державна реєстрація народження
дитини, батьки якої перебувають між
собою у шлюбі, за винятком випадків,
передбачених абзацами другим, п'ятим та
сьомим цього пункту.

Пунктом 21 вказаних Правил визначено, що
якщо батьки мають спільне прізвище, то
це прізвище присвоюється і дітям.

При різних прізвищах за письмовою
згодою батьків дитині присвоюється
прізвище батька чи матері або подвійне
прізвище, утворене шляхом з'єднання
їхніх прізвищ, про що робиться
відповідний запис у графі "Для
відміток" актового запису про
народження, який засвідчується
підписами обох батьків.

У разі якщо мати чи батько дитини не
може особисто з'явитись до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану, то її (його) заява, справжність
підпису на якій має бути нотаріально
засвідченою, може бути подана через
представника. Повноваження
представника мають ґрунтуватися на
нотаріально посвідченій довіреності.

У заяві про присвоєння дитині
подвійного прізвища батьки зазначають,
з якого прізвища - батька чи матері -
повинно починатися прізвище дитини.

За відсутності згоди дитині
присвоюється прізвище на підставі
рішення органу опіки та піклування або
суду.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб та
про розірвання шлюбу батьки дитини і на
час шлюбу, і після його розірвання мали
свої дошлюбні прізвища і їх не
змінювали, у зв'язку з чим для
реєстрації та визначення прізвища в
імені дитини за вимогами ст.ст. 144, 145 СК
України, п. 21 вказаних Правил
вимагається спільна заява батьків, як
свідчення спільного погодження
батьками питання визначення прізвища
дитини.

Оскільки відповідач не спростовував
того, що він був обізнаний з часом і
місцем державної реєстрації
народженої від нього дитини, то суд
оцінює встановлену поведінку
відповідача не інакше, як ухилення від
виконання свого батьківського
обов'язку з реєстрації народження
дитини згідно з вимогами ст.ст. 144, 145 СК
України, на підставі чого питання
визначення прізвища дитини
вирішується по суду в порядку ч. 3 ст. 145
СК України.

При цьому, судом приймається до уваги
наданий Амур-Нижньодніпровською
районною у м. Дніпропетровську радою 14
січня 2014 року висновок про доцільність
визначення прізвища дитини за
прізвищем матері №5/5-16, відповідно до
якого вказане питання було предметом
розгляду ради, якою визнано доцільним
визначити прізвище народженої ОСОБА_2 11
жовтня 2013 року дівчинки за прізвищем
матері, а так само, суд приймає до уваги
обставини того, що відповідач у справі
як батько дитини долею дитини не
цікавиться, участі у її вихованні не
приймає, своїх батьківських обов'язків
не додержується, що свідчить про
байдуже ставлення відповідача до
вирішення немайнових прав дитини, а
відтак суд приходить до висновку про
доцільність визначення прізвища
дитини, народженої позивачем 11 жовтня
2013 року від відповідача за прізвищем
матері «ОСОБА_2» про що у даній справі
ухвалює судове рішення.

За правилами ст.ст. 81,88 ЦПК України
судові витрати належить віднести на
рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 214, 215, 224-226, 222, 88 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Прізвище дитини жіночої статі,
народженої 11 жовтня 2013 року о 05 год. 15
хв. ОСОБА_2, що констатовано у медичному
свідоцтві про народження №2990 від 11
жовтня 2013 року КЗ «Дніпропетровський
обласний перинатальний центр зі
стаціонаром» Дніпропетровської
обласної ради», і народження якої не
зареєстроване в органах державної
реєстрації актів цивільного стану,
визначити за прізвищем матері -
«ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
сплачений нею судовий збір в розмірі
229,41 грн. (двісті двадцять дев'ять
гривень 41 коп.).

Відповідач має право подати до
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська письмову заяву про
перегляд цього заочного рішення
протягом десяти днів, починаючи з
наступного за днем отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська апеляційної скарги
протягом десяти днів, починаючи з
наступного за днем його проголошення, а
така само відповідачем з наступного за
днем постановлення ухвали про
залишення без задоволення заяви про
перегляд заочного рішення.

Суддя
О.В. Колесніченко