У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

26 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») на рішення
Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 15 серпня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Чернівецької області від 2 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що 29 січня 2007 року із
ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір, за яким йому надано кошти у
розмірі 6 тис. доларів США терміном до 25
січня 2008 року зі сплатою 24 % річних. У
той же день на забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором із
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були укладені окремі
договори поруки. Позичальник, як і
поручителі, зобов'язання за вказаним
договором належним чином не
виконували, допустили заборгованість,
яка за розрахунком банку станом на 10
лютого 2013 року, склала 15 204,40 доларів
США, що за курсом Національного банку
України, становило 121 483 грн 16 коп., у
тому числі: заборгованість за кредитом
в сумі 4 111,40 доларів США, заборгованість
по процентам в сумі 11 093 доларів США.

У звґязку з цим позивач просив суд
стягнути солідарно з відповідачів на
його користь вказану суму кредитної
заборгованості, а також понесені ним
судові витрати.

Рішенням Кельменецького районного
суду Чернівецької області від
15 серпня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Чернівецької області від 2 жовтня 2013
року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму
боргу в розмірі 45 653 грн 22 коп. Вирішено
питання розподілу судових витрат. У
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення в
частині позовних вимог до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Отже, судові рішення в частині позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 не
оспорюються, тому в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК
України в касаційному порядку не
переглядаються.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в позові до ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із
того, що позивач пропустив строк
пред'явлення вимог до поручителів,
передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Апеляційний суд погодився із таким
висновком суду першої інстанції,
зазначивши, що позивачем пропущено
строк пред'явлення вимог до
поручителів, оскільки строк виконання
основного зобов'язанні настав 25 січня
2008 року, відтак, порука є припиненою.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення
апеляційного суду в частині відмови у
стягненні суми кредитної
заборгованості з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не
відповідає.

Судом установлено, що 29 січня 2007 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір, за яким
йому надано споживчий кредит у розмірі
6 тис. доларів США терміном до 25 січня
2008 року зі сплатою 24 % річних.

У той же день на забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором із
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були укладені окремі
договори поруки.

Позичальник, як і поручителі,
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконували,
допустили заборгованість, яка за
розрахунком банку станом на 10 лютого 2013
року, склала 15 204,40 доларів США, що за
курсом Національного банку України,
становило 121 483 грн 16 коп., у тому числі:
заборгованість за кредитом в сумі 4 111,40
доларів США, заборгованість по
процентам в сумі 11 093 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки (ч. 4 ст. 559
ЦК України).

Згідно з п. 11 кожного з договорів поруки
від 29 січня 2007 року, укладених ПАТ КБ
«ПриватБанк» із ОСОБА_4 та ОСОБА_5, строк
позовної давності, в межах якого
сторони можуть звернутися до суду з
вимогою про захист свого права або
інтересу, встановлюється протягом
п'яти років.

Відповідно до ст. 264 ЦК України позовна
давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції послався на те, що рішенням
Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 11 серпня 2010
року, яке набрало законної сили,
стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму
заборгованості за кредитним договором
від 29 січня 2010 року, а саме: суму
заборгованості за кредитом в розмірі 4
111,40 доларів США та суму заборгованості
по процентам в розмірі 5 381,55 доларів
США, що за курсом Національного банку
України склало 74 897 грн 80 коп.

При цьому судом зазначено, що вказаним
рішенням суду строк позовної давності
перервався. Проте це суперечить змісту
ст. 264 ЦК України.

У порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК
України, апеляційний суд недоліків
суду першої інстанції не усунув, не
спростував висновків суду першої
інстанції про те, що перебіг позовної
давності перервався рішенням суду від
11 серпня 2010 року, оскільки у такому разі
з цієї дати перебіг позовної давності,
який у договорах поруки визначений
строком у п'ять років, почався заново.
Отже, апеляційний суд прийшов до
передчасного висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, оскільки договорами поруки
встановлено строк її припинення - після
закінчення п'яти років, починаючи від
останнього дня, передбаченого для
виконання зобов'язань за договором
кредиту. Така правова позиція
викладена в постанові Верховного Суду
України від 13 лютого 2013 року № 6-3цс13,
яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є
обов'язковою для всіх судів України.

За таких обставин судове рішення
апеляційного суду в частині позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу
ст. 338 ЦПК України є підставою для його
скасування з передачею справи в цій
частині на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Чернівецької
області від 2 жовтня 2013 року в частині
позовних вимог публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5
скасувати, справу в цій частині
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д.
Луспеник

Судді
Б.І.
Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко