АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/3546/2014
Головуючий у 1 інстанції: Гриньковська
Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м.Києва в
складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М.,
Кулікової С.В.

при секретарі Задорожному А.Г.

за участю скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Шевченківського районного суду
м.Києва від 24 грудня 2013 року у справі за
скаргою ОСОБА_1 на дії старшого
державного виконавця Богунського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції Бовсунівського М.М., боржник -
ОСОБА_3,

встановила:

В листопаді 2013 року стягувач
ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на
дії старшого державного виконавця
Богунського відділу державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції
Бовсунівського М.М. та просить визнати
протиправними відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження по
виконанню виконавчого листа №2/2610/8697/2012
виданого 11 жовтня 2013 року про стягнення
з ОСОБА_3 матеріальної та моральної
шкоди, судового збору; скасувати
постанову ВП №40287481 про відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документу та у відкритті виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
листа №2/2610/8697/2012 виданого 11 жовтня 2013
року про стягнення з ОСОБА_3
матеріальної та моральної шкоди,
судового збору; зобов»язати старшого
державного виконавця Богунського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції Бовсунівського М.М. прийняти
виконавчий лист №2/2610/8697/2012 виданого 11
жовтня 2013 року про стягнення з ОСОБА_3
матеріальної та моральної шкоди,
судового збору до провадження та
відкрити виконавче провадження;
зобов»язати старшого державного
виконавця Богунського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції Бовсунівського М.М.
витребувати копію картки платника
податків (ідентифікаційний код)
боржника.

Скаргу обґрунтовує тим, що нею до
Богунського ВДВС Житомирського
міського управління юстиції
пред»явлено виконавчий лист
№2/2610/8697/2012, який видано 11 жовтня 2013 року
за рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 29 листопада 2012 року,
проте постановою старшого державного
виконавця від 18 жовтня 2013 року
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження на підставі п.6 ч.1 ст.26
Закону України «Про виконавче
провадження» у зв»язку із відсутністю
індивідуального ідентифікаційного
номеру боржника.

Скаржник не погоджується з
підставами для відмови у відкритті
виконавчого провадження, оскільки
державний виконавець не позбавлений
можливості самостійно витребувати
зазначені відомості на підставі ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження», а збирання таких
відомостей судом у справі, провадження
по якій закінчено, не можливо.

Ухвалою Шевченківського
районного суду м.Києва від 24 грудня 2013
року скаргу залишено без задоволення.

Не погодившись із постановленою
ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну
скаргу, у якій просить ухвалу скасувати
та постановити нову про задоволення
заяви.

Апеляційну скаргу обґрунтовує
доводами скарги, з якими, на її думку,
суд першої інстанції безпідставно не
погодився.

В судовому засіданні скаржник
апеляційну скаргу підтримала.

Інші учасники цивільного
процесу в судове засідання не
з»явились, про день, час і місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином.

Колегія суддів ухвалила слухати справу
за відсутності нез»явившихся осіб на
підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення скаржника, розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Судом першої інстанції
установлено, що 29 листопада 2012 року
Шевченківським районним судом м.Києва
ухвалено рішення у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. 11
жовтня 2013 року за цим судовим рішенням
видано виконавчий лист.

Постановою старшого державного
виконавця Богунського ВДВС
Житомирського міського управління
юстиції Бовсунівського М.М. ВП №40287481
від 18 жовтня 2013 року відмовлено у
відкритті виконавчого провадження на
підставі п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» у зв»язку із
відсутністю індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника у
виконавчому листі.

Залишаючи скаргу без задоволення, суд
першої інстанції виходив з того, що
державний виконавець діяв в межах
повноважень наданих йому законом та не
установлено факту порушення прав
стягувача.

Проте, з такими висновками колегія
суддів погодитися не може.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.368 ЦПК
України питання, пов'язані із
зверненням судового рішення до
виконання, вирішує місцевий суд, який
розглянув справу. За кожним судовим
рішенням, яке набрало законної сили, за
заявою осіб, на користь яких воно
ухвалено, чи прокурора, який здійснював
у цій справі представництво інтересів
громадянина або держави в суді,
видається один виконавчий лист. Якщо на
підставі ухваленого рішення належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, або якщо рішення ухвалено на
користь кількох позивачів чи проти
кількох відповідачів, суд має право за
заявою стягувачів видати кілька
виконавчих листів, точно зазначивши,
яку частину рішення треба виконати за
кожним виконавчим листом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.369 ЦПК
України виконавчий лист має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України "Про виконавче провадження".
Суд, який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ст.1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження» у
виконавчому документі повинні бути
зазначені повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по-батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України.

При цьому, відповідно до п.3 ч.3 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення
індивідуального ідентифікаційного
номера (реєстраційного номера
облікової картки платника податків) у
рішенні суду, судовому наказі,
виконавчому листі, згідно із п.3 ч.3 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
може самостійно звернутися до
відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, державний виконавець не
врахував, що стягувач самостійно
обмежений правами отримати
конфіденційну інформацію щодо
боржника. Отримання такої інформації
судом після завершення розгляду справи
і видачі виконавчого листа, законом не
передбачена. Крім того, згідно зі ст.32
Конституції України, ст.302 ЦК України
ніхто без згоди особи не може збирати
та поширювати конфіденційну
інформацію про неї чи її персональні
дані.

Таким чином, як державний виконавець,
так і суд першої інстанції, при
розгляді скарги на його дії, не
звернули уваги на те, що в суду чи
заявника відсутні можливості без згоди
боржника отримати дані, про які в своїй
постанові зазначив державний
виконавець.

У зв'язку із викладеним, висновок суду
першої інстанції, про те, що державний
виконавець підставно відмовив у
відкритті провадження, оскільки
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», у зв»язку із
відсутністю ідентифікаційний коду
боржника є таким, що не відповідає
нормам чинного законодавства.

За змістом п.2 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу суду першої інстанції
і постановляє ухвалу з цього питання,
якщо воно було вирішено судом першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м.Києва від 24 грудня 2013 року скасувати
та ухвалити нову наступного змісту.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії БовсунівськогоМ.М.,
старшого державного виконавця
Богунського ВДВС Житомирського МУЮ про
відмову у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2/2610/8697/2012 виданого
11 жовтня 2013 року про стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 в порядку
правонаступництва матеріальну шкоду в
розмірі 10248,15 грн., моральну шкоду в
розмірі 3540 грн., судового збору в
розмірі 321,90 грн. - протиправними.

Скасувати постанову ВП №40287481
Бовсунівського М.М., старшого
державного виконавця Богунського ВДВС
Житомирського МУЮ про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2/2610/8697/2012 виданого 11 жовтня 2013
року про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 в порядку правонаступництва
матеріальну шкоду в розмірі 10248,15 грн.,
моральну шкоду в розмірі 3540 грн.,
судового збору в розмірі 321,90 грн.

Зобов»язати БовсунівськогоМ.М.,
старшого державного виконавця
Богунського ВДВС Житомирського МУЮ
прийняти виконавчий лист №2/2610/8697/2012,
виданий 11 жовтня 2013 року
Шевченківським районним судом м.Києва,
до провадження та відкрити виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2/2610/8697/2012 виданого
11 жовтня 2013 року про стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 в порядку
правонаступництва матеріальну шкоду в
розмірі 10248,15 грн., моральну шкоду в
розмірі 3540 грн., судового збору в
розмірі 321,90 грн.

Зобов»язати БовсунівськогоМ.М.,
старшого державного виконавця
Богунського ВДВС Житомирського МУЮ
витребувати копію картки платника
податків (ідентифікаційний код)
боржника ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

С.В.Кулікова