АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2885 /14
Головуючий в 1-ї інстанції
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Болтунової
Л.М.

суддів - Тамакулової
В.О., Макарова М.О.

при секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2013
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ПАТ КБ
«Приватбанк» звернулося в суд із
позовом, в якому просило стягнути з
ОСОБА_1 заборгованість за кредитом в
сумі 40 049,78 грн., посилаючись на те, що 27
грудня 2005 року між ними був укладений
договір б/н, відповідно до якого
відповідач отримав кредит в сумі 2 500
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 30 відсотків на рік та
кінцевим терміном повернення, що
відповідає дії картки.

Рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2013
року в задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
посилався на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення про стягнення
боргу за кредитним договором.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 08 жовтня
2013 року зазначене рішення районного
суду було скасовано, ухвалено нове
рішення про задоволення позову ПАТ КБ
«Приватбанк». Стягнуто з відповідача
на користь позивача заборгованість за
кредитним договором в розмірі 40 049,78
грн., вирішено питання щодо судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України від 24 січня 2014 року
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 08 жовтня
2013 року скасовано і справу направлено
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначене рішення районного суду
відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що 27 грудня 2005
року між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк», та ОСОБА_1 укладено
договір б/н, відповідно до умов якого
останній отримав кредит в розмірі 2 500
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
за сплатою 30% на рік з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Відповідно до умов укладеного договору
відповідач зобов'язався щомісяця
сплачувати кредит, нараховані відсотки
за користування кредитними коштами.

Оскільки ОСОБА_1 свої зобов'язання не
виконує належним чином, станом на 23
січня 2013 року виникла заборгованість в
сумі 40 049,78 грн., яку банк просив
стягнути.

02 липня 2013 року судом першої
інстанції було відмовлено в
задоволенні позовних вимог
позивачу.(а.с.44)

Колегія суддів погоджується з
висновком суду про те, що ПАТ КБ
«Приватбанк» пропустив строк
пред'явлення позову до ОСОБА_1, оскільки
він відповідає вимогам закону.

За п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Як вбачається з наданої ксерокопії
кредитної картки термін її дії до 12
(грудень) 2007 року, матеріали справи не
містять доказів щодо продовження дії
кредитної картки до 2015 року. Сам
позивач не заперечував, що після
терміну картка була заблокована у
зв*язку зі спливом строку її дії і нова
картка не перевипускалась.

За змістом ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України
право особи на звернення до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу обмежується
позовною давністю. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Згідно ст. 261 ЦК України, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до п.31 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв'язку із цим
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.
Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги (стягнення неустойки,
накладення стягнення на заставлене
майно тощо).

Доводи апелянта в скарзі про те, що
оскільки відповідач не здійснив
належного виконання договору,
користується по сьогоднішній час
грошовими коштами банку, то строк дії
договору не припиняється і банк
продовжує правовідносини з ОСОБА_1, а
також те, що договір діє з моменту його
укладання до повного виконання
зобов*язань сторін, колегія суддів
вважає безпідставними та такими, що
спростовуються встановленими судом
обставинами справи, а отже у
задоволенні позову про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_1, судом першої інстанції було
правомірно відмовлено.

Колегія суддів вважає, що висновки
суду ґрунтуються на вимогах закону та
зроблені з урахуванням фактичних
обставин справи, рішення ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
його законності та обґрунтованості.
Підстави для скасування даного рішення
та ухвалення нового рішення, при
розгляді справи в апеляційній
інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» - відхилити.

Рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Судді: