Номер провадження № 22-ц/785/3245/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Мартинової К.П. Журавльова О.Г.

при секретарі Счастлівцевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 30 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу ,-

В С Т А
Н О В И Л А

ОСОБА_3 просила суд, розірвати шлюб з
відповідачем, посилаючись на те, що
спільне проживання виявилося
неможливим через складні взаємини, що
призвели до взаємного відчуження
втрати поваги до чоловіка та не бажання
перебувати із ним в шлюбі та зберігати
сім'ю. Також, позивачка зазначила, що з
травня 2013 року вона з відповідачем не
проживає, спільне господарство не веде
та не підтримує стосунків. З часу
звернення із позовом до суду,
порозуміння із відповідачем не
досягнуто, з зазначених підстав
заперечувала проти надання строку на
примирення зазначивши, що примирення є
неможливим. ОСОБА_2 не ставив питання
зберігти родину.

Відповідач та представник
відповідача в судовому засіданні
вимоги позову не визнали зазначили, що
є можливість досягти примирення та
зберегти сім'ю.

Крім того, зазначив, що розірвання
шлюбу негативно вплине на розвиток
неповнолітньої дитини, яку вони мають
від шлюбу.

Ухвалою суду, за наслідками розгляду
клопотання представника відповідача
щодо надання подружжю строку на
примирення було відмовлено.

Рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 30 січня 2014 року шлюб,
зареєстрований 06 листопада 2010 року
відділом Першим Суворовським відділом
РАЦС Одеського міського управління
юстиції, актовий запис № 941, між ОСОБА_3
та ОСОБА_2 - розірвано.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 сплачений судовий збір в
розмірі 229 грн 40 коп

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просити
рішення суду скасувати вважаючи , що
судом не досліджено всіх доказів по
справі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши доводи скарги, судова
колегія вважає, що скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст..303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу суд повно та
всебічно з'ясував всі обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
обґрунтовано керувався нормами ЦПК
України.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи що
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2010
року, прізвище дружини, після
реєстрації шлюбу - ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
(а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню дочку
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. Також встановлено,
що подружжя фактично припинили шлюбні
відносини з травня 2013 року та з цього
часу проживають окремо, спільне
господарство не ведуть, стосунків не
підтримують. Крім того, встановлено, що
з часу надходження справи до суду -
25.11.2013 року по день ухвалення рішення
30.01.2014 року тобто протягом двох місяців,
подружжя примирення не доєягло та
ОСОБА_3, категорично заперечує проти
надання строку на примирення,
посилаючись на те, що його не досягнуто
ще з травня 2013 року. Малолітня ОСОБА_6,
після фактичного припинення шлюбних
відносин між її батьками, проживає з
матір'ю.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
одного з них.

Враховуючи те, що подружжя з травня 2013
року подружні відносини не
підтримують, разом не проживають,
спільно господарство не ведуть, та з
листопада 2013 року по січень 2014 року не
досягли примирення, суд обгрунтовано
прийшов до висновку , що позов
ОСОБА_3підлягає задоволенню.

Посилання представника відповідача
на те, що розірвання шлюбу негативно
вплине на розвиток дитини, суд до уваги
не приймає, оскільки, з урахуванням
віку дитини, вона ще не усвідомлює
факту розірвання шлюбу між її батьками.

Суд обґрунтовано прийшов до висновку ,
що відповідач, як батько дитини,
внаслідок розірвання шлюбу, не
позбавлений права на участь у
вихованні та спілкуванні із дитиною та
має обов'язок щодо її утримання, при
належному виконанні батьком своїх
батьківських прав та обов'язків
негативного впливу на розвиток дитини.

Постановляючи рішення суд
обґрунтовано керувався нормами
матеріального та процесуального права,
належним чином перевірив права і
обов'язки сторін.

Рішення відповідає вимогам ст.ст.. 214 ,215
ЦПК України і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду.

Докази та обставини, на які
посилається апелянт в скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
обгрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60. ч. З ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303. 307 ч.І п.1, 308. 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И
Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 30 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення , однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
О.В. Оверіна

Судді

О.Г.Журавльов

К.П.
Мартинова