Справа № 199/350/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 жовтня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі Грицай
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа
Четверта дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом про
визначення їм додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті батька ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтуванні позовних вимог
посилалися на те, що домоволодіння
АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної
власності належало їх батькам ОСОБА_6
та ОСОБА_3, які проживали разом за даною
адресою та були там зареєстровані.

У зв'язку з цим дружина
спадкодавця ОСОБА_3 вважається такою,
що фактично прийняла спадщину, тому
звернення її до нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини не є
обов'язковим.

В той же час діти спадкодавця
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 домовилися, що
із заявами про прийняття спадщини
звертатися до нотаріальної контори не
будуть.

Після спливу встановленого
законом шестимісячного строку для
прийняття спадщини із відповідною
заявою до нотаріальної контори
звернулася тільки ОСОБА_7, хоча між
усіма спадкоємцями була домовленість
про оформлення спадщини в цілому
тільки на матір ОСОБА_3.

Протягом усього часу ОСОБА_7 та
ОСОБА_3 визнавали право позивачів на
спадкування нарівні з ними належної
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ?
частини домоволодіння АДРЕСА_1 та
грошових вкладів, однак через хворобу
ОСОБА_7 спадщина оформлена не була.

Посилаючись на те, що позивачі не
відмовлялися у встановленому законом
порядку від спадщини та строк
звернення до нотаріальної контори із
відповідними заявами ними пропущений з
поважних причин, тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2
просили суд визначити їм додатковий
строк тривалістю в один місяць для
подачі заяви про прийняття спадщини
після смерті батька ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивачі
позов підтримали та додатково
пояснили, що між спадкоємцями була
домовленість про переоформлення
спадщини в цілому на дружину
спадкодавця, а їх матір ОСОБА_3, однак
після її звернення до нотаріальної
контори стало відомо, що заяву про
прийняття спадщини подала також і
донька спадкодавця, а їх сестра ОСОБА_7,
у зв'язку з чим ОСОБА_3 17.06.2009 року
отримала лише свідоцтво про право
власності на ? частину домоволодіння
АДРЕСА_1, як за подружжям у спільному
майні. Належна померлому ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 спадщина у вигляді іншої ?
частини вищевказаного домоволодіння
до теперішнього часу є відкритою, але
не переоформленою на жодного зі
спадкоємців.

Самостійно із заявами про
прийняття спадщини після смерті батька
позивачі до нотаріальної контори не
зверталися, заяви про відмову від
спадщини також не подавали, їх мати
ніколи не заперечувала і на даний час
не заперечує проти прийняття ними
вказаної спадщини нарівні з іншими
спадкоємцями.

В той же час позивачі зазначили,
що інших причин, через які вони
своєчасно не звернулися із завами до
нотаріальної контори, окрім
домовленості між усіма спадкоємцями,
нема.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла сестра
позивачів, а донька ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
ОСОБА_7. Оскільки вона тривалий час
тяжко хворіла, тому, зі слів позивачів,
вони не могли її травмувати та в
судовому порядку поновлювати строк на
прийняття спадщини.

Спадкоємцем першої черги після
смерті ОСОБА_7 є її донька -
відповідачка по справі ОСОБА_4, яка
прийняла спадщину після смерті матері
у встановленому законом порядку, та не
визнає право позивачів на спадкування
після смерті її діда ОСОБА_5.

Посилаючись на те, що від спадщини
після смерті батька позивачі не
відмовлялися та інші спадкоємці не
заперечували їх право на спадкування,
тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд
визначити їм додатковий місячний строк
для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_8 позов визнав та не заперечував
проти його задоволення.

Відповідачка ОСОБА_4 проти позову
заперечувала та пояснила, що її мати
ОСОБА_7 у встановленому законом порядку
прийняла спадщину після смерті свого
батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
однак через відсутність
правовстановлюючих документів на
спадкове майно - домоволодіння АДРЕСА_1,
які утримувала у себе відповідачка
ОСОБА_3, мати не змогла оформили на себе
спадщину. З цих підстав між усіма
спадкоємцями виник конфлікт.

За життя позивачі майже не
підтримували родинних стосунків з їх
сім'єю та лише незадовго до смерті
ОСОБА_7 вони почали спілкуватися та
декілька разів відвідували її в
лікарні.

Представник відповідачки ОСОБА_9
просила відмовити у позовних вимогах
через відсутність для цього правових
підстав, оскільки жодної поважної
причини для поновлення пропущеного
строку для звернення до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, позивачі не назвали та
доказів цьому не надали.

Позивачі, як на поважність причин
несвоєчасного звернення із заявою до
нотаріальної контори, посилаються
виключно на домовленість між усіма
спадкоємцями щодо прийняття спадщини у
рівних частках, однак докази цьому
обмежуються виключно їх усними
поясненнями.

Закон дозволяє у разі пропуску
будь-кого зі спадкоємців строку подачі
заяви про прийняття спадщини,
звернутися із відповідною заявою і
поза межами цього строку, у разі згоди
на це усіх інших спадкоємців.

Оскільки позивачі разом із
сестрою ОСОБА_7 та матір'ю ОСОБА_3 не
отримали спадщину в рівних частках, не
звернулися спільно до нотаріальної
контори із відповідними заявами, то це,
відповідно, свідчить про відсутність
між ними такої домовленості. Інших
поважних причин позивачі не зазначили,
тому представник відповідача просила у
позовних вимогах відмовити у повному
обсязі.

Представник третьої особи -
Четвертої дніпропетровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, надав суду
письмову заяву, якою просив рішення
постановити на розсуд суду, відповідно
до норм діючого законодавства.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що домоволодіння АДРЕСА_1 на праві
власності належало ОСОБА_6 на підставі
договору про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку, посвідченого Четвертою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою 25.09.1961 року,
зареєстрованого в КП «ДМБТІ» 10.12.1986
року (а.с. 51-51).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, актовий запис №1206 (а.с.7).

Після його смерті відкрилася
спадщина на ? частину домоволодіння
АДРЕСА_1, оскільки інша ? частина даного
домоволодіння на праві спільної
сумісної власності належала його
дружині ОСОБА_3, з якою він перебував у
зареєстрованому шлюбі з 27.12.1959 року, що
підтверджується копією повторного
свідоцтва про шлюб, актовий запис №1749
(а.с. 49).

17.06.2009 року ОСОБА_3 звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право власності
на ? частину вищевказаного
домоволодіння, оскільки дане нерухоме
майно набуте в період шлюбу (а.с. 39), та
17.06.2009 року держаним нотаріусом ОСОБА_10
їй було видано свідоцтво про право
власності (а.с.55).

Як свідчать матеріали спадкової
справи, після ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, у встановлений законом
строк із заявою про прийняття спадщини
29.12.2007 року звернулася його донька
ОСОБА_7 (а.с.24).

У судовому засіданні сторони не
спростовували того факту, що дружина
спадкодавця ОСОБА_3 фактично прийняла
спадщину, так як проживала разом з ним
та була зареєстрована у даному
домоволодінні.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася із
заявою про прийняття спадщини після
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, тільки
09.02.2013 року (а.с.57), а позивачка ОСОБА_2 -
12.02.2013 року.

Свідоцтво про право на спадщину
нікому зі спадкоємців не видавалося.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, актовий запис №411 (а.с.70).
Спадкоємцем після її смерті є донька
ОСОБА_4, яка прийняла спадщину після
смерті матері у встановленому законом
порядку, подавши 24.04.2013 року до
нотаріальної контори відповідну заяву
(а.с. 69).

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. Ч.2
вказаної статті зазначає, що за
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини нотаріусу за місцем
відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає, що
ствердження позивачів про те, що ОСОБА_7
визнавала їх право на спадкування
після смерті батька ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи,
та спростовуються їх поясненнями про
небажання звертатися до суду з позовом
про встановлення їм додаткового строку
для прийняття спадщини під час хвороби
сестри, оскільки згідно з вимогами ч.2
ст.1272 ЦК України за умови згоди усіх
спадкоємців звернення до суду не
вимагається. Аналізуючи вищевказані
пояснення позивачів у судовому
засіданні у їх сукупності, суд дійшов
висновку про відсутність згоди усіх
спадкоємців, зокрема сестри ОСОБА_7 на
спадкування нарівні з нею та матір'ю
також і сестер ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Інших причин пропуску строку на
звернення до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті батька ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачі не надали та в
засіданні не зазначили.

Відсутність заяви про відмову від
спадщини також не є підставою для
поновлення строку для подання заяви
про прийняття спадщини, та не свідчить
про факт прийняття спадкоємцем
спадщини.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в позові до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Четверта
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, - відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 210-215 ЦПК
України, ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1269, 1272 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в позові до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Четверта
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: