Справа № 136/342/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"03" березня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Кривенка Д. Т.

за участю секретаря
Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Липовець
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до
Липовецького районного суду із позовом
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який
обґрунтувала тим, що 07 квітня 2006 року
вони з відповідачем зареєстрували шлюб
в Академічному відділі РАЦС Управління
РАЦС Москви, про що було зроблено
актовий запис №534. Від цього шлюбу вони
мають двоє дітей: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Ураховуючи те, що їх
спільне життя з відповідачем не
склалось, оскільки позивачка дійшла
висновку, що вони зовсім різні люди, з
різними поглядами на життя, а також з 2011
року у відповідача є інша сім'я з якою
він проживає, тому просила суд їх шлюб
розірвати, оскільки він існує лише
формально, а його збереження
суперечить її інтересам та інтересам
сім'ї в цілому.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, однак надала суду заяву, в
якій просила суд розгляд справи
проводити без її участі, позов
підтримала та просила його
задовольнити.

Відповідач в судове засідання
також не з'явився, хоча про день та час
розгляду справи по суті був оповіщений
в установленому законом порядку,
клопотання про відкладення розгляду
справи за наявності поважних причин, чи
розгляду справи у його відсутності до
суду не направив.

Взявши до уваги те, що позивачка
не з'явилась в судове засідання,
скориставшись своїми правами, що
передбачені ч.2 ст.158 ЦПК України, а
неявку відповідача суд визнає
неповажною, відтак підстав для
відкладення розгляду справи, що
передбачені ст.169 ЦПК України не
встановлено, тому суд проводить
розгляд справи в даному судовому
засіданні на підставі доказів, що
містяться у справі.

Дослідивши матеріали справи,
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, судом
встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

07 квітня 2006 року сторони
зареєстрували шлюб у Академічному
відділі РАЦС Управління РАЦС Москви,
про що було зроблено актовий запис за
№534 та видано свідоцтво про укладення
шлюбу. Від цього шлюбу сторони мають
двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на що
вказують свідоцтва про народження
дітей.

Судом встановлено, що сторони
спільно не проживають, дітей спільно не
виховують, шлюбних відносин не
підтримують, господарства спільно не
ведуть, з 2011 року відповідач створив
іншу сім'ю з якою проживає на даний час.
Позивачка в своїй заяві направленій в
адресу суду не висловила наміру
зберегти сім'ю.

Правовідносини, що є предметом
даного спору є сімейними, а відтак
регулюються Сімейним кодексом України
від 10 січня 2002 року N 2947-III.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України,
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 1 СК України передбачено,
що сімейні відносини будуються на
паритетних засадах, на почуттях
взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги та підтримки.

Зі змісту ст.ст.104, 105, 110 СК України
слідує, що шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду
шляхом пред'явлення позову одним із
подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України,
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на викладене та у
контексті приведених правових норм,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню: шлюб між
сторонами має бути розірваний,
оскільки судом встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу буде суперечити
інтересам сторін та їх неповнолітніх
дітей, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 СК
України, керуючись ст.ст.10, 11, 158, 169, 209,
213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
який був зареєстрований 07 квітня 2006
року Академічним відділом РАЦС
Управління РАЦС Москви, актовий запис
за №534.

Після розірвання шлюбу позивачці
надалі іменуватись прізвищем "ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати у вигляді
судового збору в розмірі 243, 60 гривень.

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання ним законної сили
направити до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко