№2/760/1484/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року Солом'янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Зінченко С.В.

при секретарі Гайдайчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення пені та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений з відповідачем Договір на виготовлення та поставку віконних (дверних) конструкцій з деревини №355 від 28.05.2013 року та стягнути з нього суму попередньої оплати в розмірі 15000 гривень та 5000 гривень пені.

Посилається в позові на те, що 28.05.2013 року він уклав з відповідачем Договір на виготовлення та поставку виробів з деревини №355, а саме: віконних (дверних) конструкцій.

За умовами договору позивач попередньо сплатив кошти в розмірі 53000 гривень.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору відповідач зобов'язався протягом 60-ти календарних днів з моменту одержання передоплати здійснити виготовлення та монтаж замовлених нею віконних конструкцій.

Даний строк сплинув 30.07.2013 року, однак до цього часу відповідач умови договору не виконав і замовлені позивачем вироби не поставив.

Виходячи з цього, позивач просить задовольнити позов, стягнувши з відповідача також 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

В судове засідання позивач не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку позивачки, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного.

Параграфом 1 Глави 61 Цивільного кодексу України унормовано загальні положення про підряд.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Параграф 2 цієї глави регулює особливий вид договору підряду - договір побутового підряду.

Згідно зі ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Отже, за своєю правовою природою договір, укладений між сторонами, є договір побутового підряду.

Статтею 873 ЦК України передбачено, що вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Встановлено, що 28.05.2013 року між сторонами був укладений Договір на виготовлення, доставку, демонтаж і монтаж виробів з деревини №355.

Відповідно до п.п.3.1, 4.1 договору виконавець зобов'язався поставити замовлення протягом 60 календарних днів з моменту початку робіт.

Вартість продукції за договором становить 66190,00 гривень.

Відповідно до п. 4.4 договору позивач, як замовник, зобов'язався зробити передоплату в розмірі 46% вартості замовлення, що складає 30000 гривень.

На виконання умов договору квитанцією до прибуткового касового ордеру №355 від 28.05.2013 року, завіреною печаткою ФОП ОСОБА_2 та його підписом, позивач вніс суму передоплати в розмірі 30000 гривень, а також 06.06.2013 року доплату в розмірі 23000 гривень згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №355 від 06.06.2013 року.

Судом встановлено, що умови договору відповідачем не виконані до цього часу, але за заявою замовника відповідачем повернуто йому 38000 гривень, отриманих на виконання умов договору.

Згідно з положенням пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбавати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.10 Закону споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

Враховуючи викладене вище, умови укладеного між сторонами договору, його невиконання з вини відповідача в повному обсязі,суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки в частині розірвання договору та стягнення з відповідача сплаченої нею суми.

Згідно з ч.5 ст.10 Закону у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч.2 ст.551 ЦК якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи викладене вище, умови укладеного між сторонами договору, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині розірвання договору та стягнення з відповідача 15000 гривень передоплати, що неповернута відповідачем, а також 5000 гривень пені.

Також позивач просить стягнути з відповідача 5000 гривень в рахунок відшкодування йому моральної шкоди, завданої невиконанням договору, безпідставним розпорядженням відповідачем грошовими коштами позивача.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку про правильність стягнення з відповідача на користь позивача 500 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.15,16, 549, 551, 865,873 ЦК України, ст.ст.1, 10 Закону України « Про захист прав споживачів», ст.ст.3,4,10,11,57-60,84,88,209,212-215, 218, 224 ЦПК України,суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення пені та відшкодування матеріальної і моральної шкоди - задовольнити .

Розірвати Договір №355 від 28 травня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15000 гривень 00 копійок, сплачених при укладенні договору, 5000 гривень 00 копійок пені та 500 гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 20500 гривень 00 копійок.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь держави 458 гривень 80 копійок судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: