Провадження № 4с/521/15/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси

в складі: головуючого судді - Роїка Д.Я.,

при секретарях - Гречко І.О.,
Чайковській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу
ОСОБА_1 на бездіяльність державного
виконавця Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Вернигора В.А. під час виконання
рішення про стягнення аліментів по
виконавчому листу № А-142/94 від 04.08.2003
року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Малиновського районного суду м. Одеси
зі скаргою, в порядку ст. 383 ЦПК України,
на бездіяльність державного виконавця
Першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції Вернигора
В.А. під час виконання рішення суду про
стягнення аліментів по виконавчому
листу № А-142/94 від 04.08.2003 року.

В обґрунтуванні своїх вимог заявник
вказує, що 04.08.2003 року Малиновським
районним судом м. Одеси був виданий
виконавчий лист №А-142/94 про стягнення
аліментів на корить заявника з
колишнього чоловіка ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку ОСОБА_3
щомісячно, починаючи з 16.11.1994 року і до
повноліття сина ОСОБА_4, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а потім по 1/4 частини
всіх видів заробітку щомісячно до
повноліття сина ОСОБА_5, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Вказаний виконавчий лист було
переданий стягувачем для відкриття
виконавчого провадження і примусового
виконання судового рішення до першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, за місцем
проживання колишнього чоловіка
заявника - ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1.

01.04.2012 року заявником було отримано
поштовий конверт від першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, з постановою №В-4/260
від 16.02.2012 року державного виконавця
про накладення арешту на належне
колишньому чоловіку заявника ОСОБА_3
майно у вигляді 282/1000 часток квартири
АДРЕСА_1 та заборону його відчуження, а
також складений 16.02.2012 року державним
виконавцем та затверджений
начальником цього відділу
перерозрахунок заборгованості по
аліментам, згідно якого розмір
заборгованості з колишнього чоловіка
ОСОБА_3 на користь заявника за період з
04.08.2003 року по 06.01.2009 року, тобто, за 5
років і 4 місяці, складає 19538,84 грн.

Інших документів, які б свідчили про
проведення з боку держаного виконавця
виконавчих дій, спрямованих на
стягнення з колишнього чоловіка ОСОБА_3
на користь заявника вказаної суми
заборгованості по аліментах, з
наступним їх перерахуванням на її
адресу, заявником за період з 01.04.2012
року по 23.05.2013 року не отримано.

24.05.2013 року внаслідок вказаних обставин
заявником була подана скарга в порядку
ст. 82 Закону України «Про виконавче
провадження» на бездіяльність
держаного виконавця начальнику
першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, стосовно
винесення постанови про зобов'язання
державного виконавця звернути
стягнення на належне колишньому
чоловіку заявника ОСОБА_3 майно у
вигляді 282/1000 часток квартири АДРЕСА_1
та спрямувати до правоохоронних
органів подання про притягнення ОСОБА_3
до кримінальної відповідальності за
злісне, протягом 5 років і 4 місяців,
ухилення від сплати аліментів у сумі
19538 гривень 84 копійки.

29.05.2013 року вищевказана скарга надійшла
рекомендованим листом до першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, але в передбачений
ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче
провадження» десятиденний строк, тобто
не пізніше 07.06.2013 року розглянута не
була тому станом на 12.06.2013 року ніякої
письмової відповіді на неї заявником
не отримано.

Звертаючись зі скаргою, заявник вважає
бездіяльність державного виконавця
під час виконання рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
про стягнення аліментів по виконавчому
листу №А-142/94, виданому 04.08.2003 року
Малиновським районним судом м. Одеси,
неправомірною з таких підстав.

Відповідно до приписів, встановлених ч.
2 ст. 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи, до
числа яких відноситься державний
виконавець, зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Згідно перерахунку заборгованості по
аліментам, складеного державним
виконавцем та затвердженого
начальником першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
від 16.01.2012 року, ця заборгованість по
сплаті аліментів в розмірі 19538,84 грн.
утворилась за 5 років і 4 місяці.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 2
ст. 74 Закону України «Про виконавче
провадження», у разі наявності
заборгованості із сплати аліментів
понад три місяці, стягнення може бути
звернено на майно боржника.

Згідно ч. 10 ст. 74 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
наявності заборгованості із сплати
аліментів у розмірі, що сукупно
перевищує суму відповідних платежів за
шість місяців, державний виконавець
звертається до правоохоронних органів
з поданням (повідомленням) про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати аліментів.

Однак, з 16.02.2012 року до 26.06.2013 року
державним виконавцем стягнення на
належне колишньому чоловіку заявника
ОСОБА_3 майно у вигляді 282/1000 часток
квартири АДРЕСА_1 не звернено, подання
про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати аліментів до правоохоронних
органів не спрямував.

Внаслідок вказаної бездіяльності з
боку держаного виконавця були
порушенні законні права та інтереси
заявника на отримання присуджених
рішенням суду аліментів, тому просить
суд задовольнити скаргу.

В судовому засідання представник
заявника - адвокат ОСОБА_6 доводи скарги
підтримав в повному обсязі, просив суд
задовольнити скаргу та зобов'язати
державного виконавця Першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Вернигора В.А.
звернути стягнення на належне
колишньому чоловікові заявниці -
ОСОБА_3 майно у вигляді 282/1000 часток
квартири АДРЕСА_1 та спрямувати до
правоохоронних органів подання про
притягнення ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності за злісне, протягом 5
років і 4 місяців, ухилення від сплати
аліментів у сумі 19538 гривень 84 копійки.

Представник першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
а також державний виконавець вказаного
відділу ДВС Вернигора В.А. в судове
засідання не з'явилися, під час та дату
судового засідання були належним чином
повідомлені, причину неявки суду не
повідомили.

Вислухавши пояснення представника
заявника, вивчивши матеріали справи,
дослідивши надані на запит суду
матеріали виконавчого провадження,
суд вважає, що скарга ОСОБА_1
обґрунтована та підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом, 04.08.2003 року
Малиновським районним судом м. Одеси
був виданий виконавчий лист №А-142/94 про
стягнення аліментів на корить заявника
з колишнього чоловіка ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку ОСОБА_3
щомісячно, починаючи з 16.11.1994 року і до
повноліття сина ОСОБА_4, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а потім по 1/4 частини
всіх видів заробітку щомісячно до
повноліття сина ОСОБА_5, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів влади,
підприємств, установ, організацій,
посадових осіб та громадян і
підлягають виконанню. Невиконання
судового рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом.

Вказаний виконавчий лист було
переданий стягувачем для відкриття
виконавчого провадження і примусового
виконання судового рішення до першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції.

Постановою №В-4/260 старшого державного
виконавця першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
від 16.02.2012 року накладено арешт на майно
боржника ОСОБА_3 у вигляді 282/1000 часток
квартири АДРЕСА_1 та на вказане майно
встановлено заборона відчуження майна.
Вказана постанова була отримана
заявником 01.04.2012 року поштою.

Згідно перерозрахунка заборгованості
по аліментам від 16.02.2012 року, складеного
державним виконавцем та затвердженого
начальником першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
розмір заборгованості по сплаті
аліментів ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
станом на 06.01.2009 року становить 19538,84
грн.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вжити заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

24.05.2013 року заявником була подана
скарга на бездіяльність державного
виконавця начальнику першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, стосовно винесення
постанови про зобов'язання державного
виконавця звернути стягнення на
належне колишньому чоловіку заявника
ОСОБА_3 майно у вигляді 282/1000 часток
квартири АДРЕСА_1 та спрямувати до
правоохоронних органів подання про
притягнення ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності за ухилення від
сплати аліментів.

29.05.2013 року вищевказана скарга надійшла
рекомендованим листом до першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, але в передбачений
ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче
провадження» десятиденний строк, тобто
не пізніше 07.06.2013 року розглянута не
була тому станом на 12.06.2013 року ніякої
письмової відповіді на неї заявником
не отримано.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 2
ст. 74 Закону України «Про виконавче
провадження», у разі наявності
заборгованості із сплати аліментів
понад три місяці, стягнення може бути
звернено на майно боржника.

Згідно ч. 10 ст. 74 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
наявності заборгованості із сплати
аліментів у розмірі, що сукупно
перевищує суму відповідних платежів за
шість місяців, державний виконавець
звертається до правоохоронних органів
з поданням (повідомленням) про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати аліментів.

З 16.02.2012 року до 26.06.2013 року державним
виконавцем Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Вернигора В.А., в провадження якого
знаходилось виконавче провадження
№В-4/483, стягнення на належне боржнику
ОСОБА_3 майно у вигляді 282/1000 часток
квартири АДРЕСА_1 не звернуто, подання
про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати аліментів до правоохоронних
органів не спрямував.

Внаслідок вказаної бездіяльності з
боку держаного виконавця були
порушенні законні права та інтереси
заявника на отримання присуджених
рішенням суду аліментів.

Згідно із роз'ясненнями, наданими у
Постанові № 14 Пленуму Верховного суду
України від 26.12.2003 року «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» у справах за скаргами на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи інших
посадових осіб державної виконавчої
служби предметом судового розгляду
можуть бути рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби (дії чи
бездіяльність органів державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів).

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду. Крім того, дана стаття містить
вимоги, яким має відповідати скарга на
дії чи бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до ЦПК України, порушено їх
права чи свободи.

Частиною 2 ст. 387 ЦПК України
передбачено, що у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, а саме,
недотримання державним виконавцем
вимог Закону України «Про виконавче
провадження», що призвело до порушення
прав стягувача, суд приходить до
висновку про обґрунтованість скарги та
необхідність її задоволення шляхом
зобов'язання державного виконавця
звернути стягнення на майно боржника, а
також спрямувати подання до
правоохоронних органів про
притягнення боржника ОСОБА_3 до
кримінальної відповідальності за
злісне ухилення від сплати аліментів.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 208-210, 383-385, 386-388 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати бездіяльність старшого
державного виконавця Першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Вернигора В.А. щодо
невжиття заходів про звернення
стягнення на майно боржника ОСОБА_3 у
вигляді 282/1000 часток квартири АДРЕСА_1
та не спрямування до правоохоронних
органів подання про притягнення ОСОБА_3
до кримінальної відповідальності за
злісне ухилення від сплати аліментів -
неправомірною.

Зобов'язати старшого державного
виконавця Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Вернигора В.А. звернути стягнення на
належне колишньому чоловікові
заявниці - ОСОБА_3 майно у вигляді 282/1000
часток квартири АДРЕСА_1 та спрямувати
до правоохоронних органів подання про
притягнення ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності за злісне, протягом 5
років і 4 місяців, ухилення від сплати
аліментів у сумі 19538 гривень 84 копійки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. Уразі
якщо ухвалу суду було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії її
повного тексту.

Суддя: