У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2013 року
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової
Т.В.

при секретарі - Мар'єнко
К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
м.Дніпропетровська заяву Публічного
акціонерного товариства «Платинум
Банк» про скасування рішення
третейського судді -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Платинум Банк» звернулось до суду
з заявою про скасування рішення
третейського судді ОСОБА_5 від 25 червня
2012 року в справі №20/12/12 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів за договором утримання
онуки (виплата аліментів) в розмірі 4 000
000 грн.

В обґрунтування заяви посилаються на
те, що 25.06.2012 року третейським суддею
ОСОБА_5. винесено рішення про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання онуки аліменти в розмірі 4 000
000 грн., за договором від 01.11.2010 року. Про
вказане рішення заявнику стало відомо
лише 03.06.2013 року у з матеріалів справи
Господарського суду Дніпропетровської
області про банкрутство фізичної особи
підприємця ОСОБА_2, у відношенні якої
наразі відкрита ліквідаційна
процедура та визнано вимоги ОСОБА_1 про
стягнення аліментів в розмірі 4 000 000
грн., при цьому віднесено їх до першої
черги реєстру кредиторів. Вказані
вимоги ОСОБА_1 визнано саме на підставі
оскаржуваного рішення третейського
суду. Однак, заявник вважає
задоволення вимог ОСОБА_1 за договором
утримання онуки незаконним, оскільки
спори, що виникають з сімейних
правовідносин, не підвідомчі
третейським судам відповідно до ст.51
Закону України «Про третейські суди».

Що стосується права подання заяви про
оскарження третейського рішення,
зазначають, що рішення третейського
суду може бути оскаржено особами, які
не брали участі у розгляді справи, у
разі якщо третейський суд вирішив
питання про їх права та обов'язки
протягом трьох місяців з дня, коли
дізнались про існування рішення. Права
заявника порушені тим, що 17.09.2007 року
між ЗАТ «Хоум Кредіт Банк» та ОСОБА_2
укладено договір іпотеки в
забезпечення виконання її зобов'язань
за кредитним договором від 17.09.2007 року,
предметом якого є нерухоме майно, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Зазначений об'єкт нерухомості,
обтяжений іпотекою, в межах процедури
банкрутства включений ліквідатором
ОСОБА_4 до ліквідаційної маси. 12.07.2011
року право вимоги за кредитним та
іпотечним договорами відступлено ПАТ
«Платинум Банк». Вважають, що порушення
їх прав полягає в тому, що на підставі
оскаржуваного рішення третейського
суду від 25.06.2012 року змінилась черга
задоволення вимог кредиторів ФОП
ОСОБА_2, оскільки відповідно до ст.49
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в першу чергу
задовольняються вимоги громадян про
стягнення аліментів, а вимоги
заставних кредиторів задовольняються
в третю чергу. Вважають, що дії сторін
третейського розгляду ОСОБА_1, ОСОБА_2,
третейського судді ОСОБА_5, ліквідатора
ОСОБА_4 є узгодженими з метою
проведення фіктивного банкрутства та
уникнення відповідальності від
майнових зобов'язань за кредитним
договором. В результаті таких
узгоджених дій, нерухоме майно, яке
обтяжене іпотекою, буде реалізоване в
ході ліквідаційної процедури, та за
рахунок отриманих від реалізації
коштів будуть задоволенні вимоги
першої черги кредиторів, тобто ОСОБА_1
на суму 4 000 000 грн. Разом з тим,
посилаються на те, що арбітражний
керуючий ОСОБА_4, який є ліквідатором
ФОП ОСОБА_2 та третейський суддя ОСОБА_5
утворюють разом адвокатське об'єднання
«ОСОБА_5 та ОСОБА_4», здійснюють свою
діяльність за спільною адресою:
АДРЕСА_2.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, причини неявки суду не
повідомили, з клопотаннями про
відкладення розгляду заяви не
звертались.

Відповідно до ч.1 ст.389-9 ЦПК України
неявка сторін не перешкоджає судовому
розгляду заяви, тому суд вважає за
можливе розглянути заяву у відсутність
сторін та відповідно до ст.197 ЦПК
України без фіксації судового
засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали заяви про
оскарження рішення третейського суду,
третейську справу №20/12/12 суд вважає, що
заява не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно з ст.389-1 ЦПК України сторони,
треті особи, а також особи, які не брали
участі у справі, у разі якщо
третейський суд вирішив питання про їх
права і обов'язки, мають право
звернутися до суду із заявою про
скасування рішення третейського суду.

За положеннями ст.389-3 ЦПК України суд до
початку розгляду справи за клопотанням
будь-кого з учасників судового
розгляду може витребувати матеріали
справи третейського розгляду, рішення
в якій оскаржується, а також докази у
порядку, встановленому цим Кодексом.
Справа направляється до суду протягом
п'яти днів з дня надходження такої
вимоги. Матеріали третейської справи
судом отримано 19.12.2013 року.

Відповідно до ст.389-5 ЦПК України
рішення третейського суду може бути
скасовано у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону;

2) рішення третейського суду прийнято
у спорі, не передбаченому третейською
угодою, або цим рішенням вирішені
питання, які виходять за межі
третейської угоди. Якщо рішенням
третейського суду вирішені питання,
які виходять за межі третейської
угоди, то скасовано може бути лише ту
частину рішення, що стосується питань,
які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом
недійсною;

4) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участі у справі.

З досліджених матеріалів
третейської справи №20/12/12 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів за договором утримання
онуки вбачається, що ПАТ «Платинум
Банк» не є стороною третейського спору,
не брав участі у його розгляді і як
третя особа. Крім того, як вбачається з
матеріалів третейської справи, ОСОБА_1
звернулась до третейського судді
ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_2, у зв'язку з
невиконанням останньою умов договору
від 01.11.2010 року про утримання онуки
(виплата аліментів).

17.09.2007 року між ЗАТ «Хоум Кредіт Банк»
та ОСОБА_2 укладено кредитний договір
№80.840.07.21.М, який забезпечений шляхом
укладення між тими самими сторонами
договору іпотеки від 19.09.2007 року,
посвідченого нотаріально приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
предметом якого є майстерня літ.А з
допоміжними господарськими будівлями
та спорудами, розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно з постановою Господарського
суду Дніпропетровської області від
06.06.2013 року в справі №29/5005/11147/2012, ПАТ
«Платинум Банк» є правонаступником ПАТ
Банк «Восток», який в свою чергу є
правонаступником ЗАТ «Хоум Кредіт
банк» за кредитним договором від 17.09.2007
року №80.840.07.21.М.

Таким чином, правовідносини між
заявником ПАТ «Платинум банк» та
ОСОБА_2 виникли на підставі договору
від 17.09.2007 року про надання споживчого
кредиту №80.840.07.21.М, та договору іпотеки
від 17.09.2007 року, який укладений на
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаним кредитним договором.

Тобто, правовідносини, які виникли між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору
утримання онуки, та правовідносини, які
виникли між ПАТ «Платинум Банк» та
ОСОБА_2 на підставі кредитних
зобов'язань, врегульовані різними
нормами права та вчиненими
правочинами, не пов'язані між собою
жодним чином.

У зв'язку з цим, суд вважає заяву ПАТ
«Платинум Банк» необґрунтованою,
оскільки заявником не доведено
порушення його законних прав та
інтересів оскаржуваним рішенням, в
третейському розгляді заявник участі
не брав, а отже має право його оскаржити
лише довівши суду, що третейський суд
вирішив питання про його права та
обов'язки, чого зроблено не було.

Відповідно до ст..88 ЦПК України судовий
збір слід віднести за рахунок
заявника.

На підставі викладеного, та керуючись
ст.ст. 293, 389-1 - 389-6, ст.6 Закону України
«Про третейські суди», суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Платинум
Банк» про скасування рішення
третейського судді ОСОБА_5 від 25 червня
2012 року в справі №20/12/12 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів за договором утримання
онуки (виплата аліментів) - відмовити.

Судові витрати по справі не
відшкодовувати.

Ухвала може бути оскаржена в порядку
ст.293 ЦПК України.

Суддя
Т.В. Шевцова