АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/3451/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/139/14
Головуючий у 1-й інстанції Сорока К.М.
Доповідач Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Одринської Т.В.

Суддів: Петренка В.М., Лобова О.А.

при секретарі: Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м .Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 28 листопада 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Полтавського національного технічного
університету ім.. Ю. Кондратюка про
скасування наказу про звільнення з
роботи, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Октябрського районного
суду м. Полтави з позовом до
Полтавського національного технічного
університету ім. Ю. Кондратюка про
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 28 листопада 2013 року в
позові відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на
користь держави в сумі 229 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення районного суду скасувати та
ухвалити нове, яким позов задовольнити
в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач ОСОБА_1
працював з 22.01.1991 року на посаді
викладача - стажера кафедри філософії
та соціально - політичних дисциплін
Полтавського національного технічного
університету ім. Ю. Кондратюка, пізніше
03.07.1992 року переведений на посаду
асистента цієї кафедри.

З 30.08.2001 року був звільнений в зв'язку з
закінченням терміну дії строкового
трудового договору.

01.09.2001 року позивач знову прийнятий на
роботі на цю ж кафедру асистентом
кафедри, а з 01.09.2005 року ОСОБА_1
переведений на посаду старшого
викладача кафедри.

На підставі заяви від 29.12.2009 року ( а.с.
100), наказом № 84-04 від 01.03.10 р., ОСОБА_1
переведено як обраного за конкурсом на
посаду старшого викладача за його
згодою на роботу за контрактом з 15.02.10 р.
по 14.02.11 р. (а.с. 101).

Відповідно до контракту № 68 від 15
лютого 2010 р., ОСОБА_1 призначений на
посаду старшого викладача кафедри
філософії та соціально - політичних
дисциплін з 15.02.10 р. по 14.02.11 р. Позивачем
факт підписання даного контракту не
заперечувався.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 02.01.2011 року (а.с.
74), наказом № 71-04 від 14.02.2011 року (а.с. 75),
позивачу продовжено термін дії
контракту з 15.02.2011 р. по 31.08.2011 р.

Відповідно до заяви від 31.08.2011 р. ( а.с. 77),
наказом від 01.09.2011 р. № 407-04 (а.с. 26),
ОСОБА_1 переведено на 0,5 посади
асистента цієї ж кафедри за строковим
трудовим договором по 31 серпня 2012 року.

По закінченню строку трудового
договору, на підставі п. 2 ст. 36 КзПП
України, ОСОБА_1 звільнено з посади 31
серпня 2012 року, згідно наказу № 356 - 04
від 28.08.2012 року (а.с. 78-79).

Як передбачено п. 2 ст. 36 КзПП України,
підставою припинення трудового
договору є закінчення його строку.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що строк
дії трудового договору закінчився,
тому у Полтавського національного
технічного університету ім. Ю.
Кондратюка були підстави, передбачені
п. 2 ч. 1 ст. 36 КзПП України для звільнення
ОСОБА_1

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» при розгляді справ про
поновлення на роботі судам необхідно
з'ясувати, з яких підстав проведено
звільнення працівника згідно з наказом
(розпорядженням) і перевіряти їх
відповідність законові.

Встановивши факт закінчення дії
трудового договору місцевий суд вірно
прийшов висновку про безпідставність
позовних вимог позивача.

У відповідності вимог ст. 116 КзПП
України, при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення.

Позовних вимог про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
за затримку розрахунку при звільненні,
позивачем не заявлялось та судом не
досліджувалось.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилається на те, що з початку його
роботи, трудовий договір переукладався
з ним неодноразово на новий термін,
тому за вимогами ч.2 ст. 39-1 КзПП України
може вважатися таким, що укладений на
невизначений термін.

Такі доводи апеляційної скарги
висновків місцевого суду не
спростовують, оскільки з позивачем
укладено трудовий договір на
визначений строк. Переукладання
строкового договору у випадках, що
підпадають під частину другу ст. 23 КзПП
України, не тягне набуття трудовим
договором характеру безстрокового,
укладеного на невизначений строк.

На підставі зібраних у справі доказів,
районним судом вірно відмовлено в
задоволенні позовних вимог про
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та стягнення моральної шкоди.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права відповідно
до характеру правовідносин, що
склалися між сторонами та в межах
заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав, для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303 , 307 п.1 ч. 1, 308 ч.1, 314, 315,
319 ЦПК України колегія суддів -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Октябрського районного суду
від 28 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
Одринська Т.В.

Судді:
Лобов О.А.

Петренко В.М.