Номер провадження № 22-ц/785/1704/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Гайворонського С.П.

суддів
Виноградової Л.Є.

Кононенко Н.А.

при секретарі
Жус І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі матеріали за
скаргою представника Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради на постанову державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
від 16 січня 2012 року про закінчення
виконавчого провадження за
апеляційною скаргою начальника
першого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції на ухвалу
Малиновського районного суду м. Одеси
від 12 листопада 2013 року,

встановила:

01 листопада 2013 року Малиновська
районна адміністрація Одеської
міської ради звернулась до суду зі
скаргою на постанову державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції.

В обґрунтування вказаної скарги
Малиновська районна адміністрація
Одеської міської ради послалась на те,
що рішенням Малиновського районного
суду міста Одеси від 24 червня 2011 року по
справі № 1519/2-1417/11, задоволено позовні
вимоги Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради та
зобов'язано ОСОБА_3 за власний рахунок
привести самочинно реконструйований
балкон квартири АДРЕСА_1 до
попереднього стану, згідно із
технічною документацією на квартиру.
Виконавчий лист за вказаним рішенням
суду виданий 10 листопада 2011 року.

Державним виконавцем першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції винесена постанова
про відкриття виконавчого провадження
на підставі виконавчого листа №
1519/2-2392/11, виданого 30 грудня 2011 року.

16 січня 2012 року на підставі п. 11 ч. 1
ст. 49, ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження, а
виконавчий документ направлений до
Малиновського районного суду міста
Одеси.

Оскільки Малиновська районна
адміністрація Одеської міської ради
вважає такі дії державного виконавця
щодо виконання судового рішення
незаконними, вони вимушені звернутись
зі скаргою до суду.

Представник скаржника надав до
суду заяву в якій підтримав викладені
вимоги, просив суд задовольнити їх в
повному обсязі, скаргу розглянути в
його відсутність.

Представник першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, надала заяву в якій
заявлені вимоги не визнала, просила в
задоволенні скарги відмовити, справу
розглянути в її відсутність.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 12 листопада 2013 року скаргу
Малиновської районної адміністрації
на постанову державного виконавця
задоволено.

Суд першої інстанції:

- постанову про закінчення виконавчого
провадження від 16 січня 2012 року ВП №
30551156, винесену головним державним
виконавцем Першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Качуркою В.В., щодо виконання
виконавчого листа № 1519/2-1417/11 від 10
листопада 2011 року визнав незаконною
та скасував;

- зобов'язав перший Малиновський відділ
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції виконати
рішення Малиновського районного суду
міста Одеси від 24 червня 2011 року по
справі № 1519/2-1417/11 в порядку та в строки,
передбачені діючим законодавством.

В апеляційній скарзі начальник
першого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції просить
вищевказану ухвалу суду скасувати,
винести нову ухвалу про відмову у
задоволенні скарги Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши надані
матеріали і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне в її задоволенні відмовити.

Задовольняючи вищевказану скаргу,
районний суд правильно виходив з того,
що рішенням Малиновського районного
суду міста Одеси від 24 червня 2011 року по
справі № 1519/2-1417/11, задоволено позовні
вимоги Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради та
зобов'язано ОСОБА_3 за власний рахунок
привести самочинно реконструйований
балкон квартири АДРЕСА_1 до
попереднього стану, згідно із
технічною документацією на квартиру.

Виконавчий лист за вказаним рішенням
суду виданий 10 листопада 2011 року.

Державним виконавцем першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції винесена постанова
про відкриття виконавчого провадження
на підставі виконавчого листа №
1519/2-2392/11, виданого 30 грудня 2011 року.

16 січня 2012 року на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49,
ст. 50 Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження, в якій
зазначено, що боржником рішення суду
самостійно не виконано, відповідно до
ст. 75 Закону України «Про виконавче
провадження» на боржника накладені
штрафні санкції за невиконання рішення
суду, виконання рішення суду без участі
боржника неможливо, у зв'язку з чим до
правоохоронних органів направлено
подання для притягнення боржника до
відповідальності.

Однак, посилання державного виконавця
на ч. 3 ст. 75 є безпідставним, тому що
виконання вказаного рішення суду може
бути проведено без участі боржника.

Ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче
провадження», встановлений виключний
обсяг судових рішень в яких судове
рішення може бути виконане виключно
боржником (принести публічне
вибачення, надрукувати спростування
відомостей, видати ордер на житлове
приміщення, поновити працівника на
роботі, та інше).

Ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче
провадження», зазначено, що, якщо
рішення не виконано і виконання може
бути проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом.

Повноваження, надані державному
виконавцю, визначені ст.ст. 221, 373 ЦПК
України, та ст. ст. 36, 75 Закону України
«Про виконавче провадження», згідно
яких державний виконавець за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення, звертається з
заявою до суду, який видав виконавчий
документ, про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення
суду, і суд за такою заявою може
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суду.

Крім того, державний виконавець може
зазначити в своїй заяві, що рішення
суду не виконано з об'єктивних підстав,
так як боржник самостійно
відмовляється його виконувати, згідно
резолютивної частини рішення, але
рішення може бути виконано і без його
участі

Так, згідно ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець може організувати
виконання рішення відповідно до
повноважень наданих йому законом.

Під час примусового виконання рішення
суду державний виконавець має
можливість відповідно до ст. 13 Закону
України «Про виконавче провадження» з
власної ініціативи або за заявою
сторін призначити своєю постановою
експерта або спеціаліста (у разі
необхідності - кількох експертів або
спеціалістів), а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання, для
з'ясування та роз'яснення питань, що
виникають під час здійснення
виконавчого провадження і потребують
спеціальних знань.

При цьому, у разі добровільного
виконання рішення суду, боржнику
повинно бути запропоновано розпочати
виконання рішення шляхом сплати
грошових коштів у розмірі, визначеному
суб'єктом господарювання, яким
розроблена проектна документація з
зносу самовільної споруди.

Державний виконавець, виходячи з вимог
ст. ст. 41, 52, 57 вищевказаного Закону
повинен здійснити всі дії для
виконання рішення суду, а не
перекладати відповідальність за його
виконання на боржника.

Згідно ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
закінчення виконавчого провадження,
повернення виконавчого документу до
суду який його видав, арешт накладений
на майно боржника, знімається,
скасовуються інші вжиті державним
виконавцем заходи примусового
виконання рішення, а також проводяться
інші дії, необхідні у зв'язку із
завершенням виконавчого провадження.
Завершене виконавче провадження не
може бути розпочате знову, крім
випадків, передбачених цим законом.

Таким чином, державний виконавець
завершивши виконавче провадження,
фактично не виконав рішення суду і
позбавив можливості стягувача знову
подати виконавчий лист до виконання.

На підставі вищевикладеного, суд
першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку, що посилання
державного виконавця на ч. 3 ст. 75 Закону
України «Про виконавче провадження» є
безпідставні, оскільки державний
виконавець повинен організувати
виконавчі дії на примусове виконання
рішення у разі відмови від
добровільного його виконання, без
участі боржника, виходячи з вимог ст. 41,
52, 57, ч. 2 ст. 75 зазначеного вище закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1
ч. 1 ст. 312, ст. 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу начальника першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції - відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м.
Одеси від 12 листопада 2013 року по
матеріалам за скаргою представника
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради на постанову
державного виконавця першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції від 16 січня 2012 року
про закінчення виконавчого
провадження - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді
С.П. Гайворонський

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко