Справа № 639/7396/13-ц
Провадження № 2/639/409/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С.М.,

за участю секретаря - Олійник Я.С.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання недійсним договору позики
,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики, посилаючись на те,
що 03.07.2013 року між позивачем та ОСОБА_2
укладено усний договір позики на
загальну суму 136000 грн. 03.07.2013 року
відповідно до умов вказаного договору
ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у
розмірі 136000 грн., про що відповідачем
написана розписка про отримання
вищевказаної грошової суми з терміном
повернення до 04.08.2013 року, однак 04.08.2013
року ОСОБА_2 борг не повернув у зв'язку з
чим ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
позовом.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_1 про визнання
договору позики недійсним,
безгрошовим, посилаючись на те, що
позивач за зустрічним позовом 03.07.2013
року ніякого договору позики з ОСОБА_1
не укладав, грошові кошти у розмірі 136 000
грн. від ОСОБА_1 не отримував, оскільки
03.07.2013 року до квартири ОСОБА_2 за
адресою : АДРЕСА_1, близько 02-00 годин
ночі увірвалися три чоловіка, а саме
відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_1, його брат і ще один юнак , які
побили ОСОБА_2 та змусили його написати
розписку про отримання ним від ОСОБА_1
грошових коштів у сумі 136 000 грн. з
терміном повернення до 04.08.2013 року. По
вказаному факту ОСОБА_2 звернувся із
відповідною заявою до Жовтневого РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській
області , про що відкрито кримінальне
провадження № 0002742.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов
підтримав в повному обсязі, пояснив, що
03.07.2013 року ввечері близько 19-20 год. до
нього по телефону, що належить ОСОБА_3,
звернувся ОСОБА_2 з проханням дати йому
в борг грошову суму у розмірі 17000 -18000
доларів США. На квартиру ОСОБА_2 за
адресою : АДРЕСА_1 ОСОБА_1 привіз 100 000
грн., залишок у розмірі 36 000 грн. підвіз
брат ОСОБА_1 - ОСОБА_4. В присутності
ОСОБА_4, ОСОБА_3 ОСОБА_1 передав ОСОБА_2
грошові кошти у розмірі 136 000 грн., після
чого останній написав про отримання
вказаних грошових коштів розписку з
кінцевим терміном повернення через
місяць, тобто 04.08.2013 року. Окрім того,
позивач зазначив , що з відповідачем
він знайомий близько десяти років та у
них був спільний бізнес щодо продажу
костюмів, і раніше ОСОБА_2 займав в
ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12 000
доларів США, які повертав, але із
запізненням. ОСОБА_1 проти зустрічного
позову заперечував в повному обсязі,
посилаючись на його безпідставність та
необґрунтованість.

Представник позивача за первісним
позовом ОСОБА_5 у судовому засіданні
позов підтримав в повному обсязі,
просив його задовольнити, проти
зустрічного позову заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_6 у судовому засіданні проти
первісного позову заперечували.
Представник відповідача ОСОБА_6
пояснила, що ОСОБА_2 був заляканий
ОСОБА_1 , під фізичним тиском ОСОБА_3 і
брата позивача - ОСОБА_4 близько 02-00
годин 03.07.2013 року написав розписку про
отримання від ОСОБА_1 суми у розмірі 136
000 грн. за попередній борг з
нарахованими процентами , однак
вказаних грошових коштів фактично він
не отримував. Вказану розписку ОСОБА_7
неодноразово переписував під диктовку
, оскільки він не має освіти та в нього
тремтіли руки . До міліції з
відповідною заявою ОСОБА_2 звернувся
лише 14.11.2013 року , коли в провадженні
суду знаходився вказаний позов та його
батьки звернулись до адвоката.
Зустрічний позов ОСОБА_2 та його
представник просили задовольнити,
посилаючись на вказані вище обставини.

Допитаний у судовому засіданні у
якості свідка позивач за зустрічним
позовом ОСОБА_2 пояснив суду , що
грошові кошти 03.07.2013 року у сумі 136000 грн.
він не брав у борг у ОСОБА_1, розписка
була ним написана за місцем його
проживання - в квартирі АДРЕСА_1 під
фізичним впливом брата відповаідача
за зустрічним позовом ОСОБА_4 , який бив
його та психічним впливом ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 В цей час в квартирі
знаходилась його бабуся, але вказані
обставини вона не бачила, оскільки не
виходила з кімнати. Після того, як
позивач разом з братом та ОСОБА_3
залишили квартиру, ОСОБА_2
зателефонував своїм друзям, які
прийшли до нього до квартири. Окрім
того, ОСОБА_2 пояснив суду, що з
відповідною заявою про застосування
до нього сили до органів міліції до
листопада 2013 року не звертався ,
оскільки не вважав це за необхідне
після отримання консультації щодо
недійсності розписки про отримання
вказаних грошових коштів, оскільки
вона не була посвідчена нотаріальна.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх
представників та свідка ОСОБА_2,
дослідивши матеріали цивільної справи,
належні та допустимі докази, приходить
до висновку про задоволення первісного
позову ОСОБА_1 та відмови у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 з наступних
підстав.

Судом встановлено , що 03.07.2013 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір
позики на загальну суму 136000 грн. 03.07.2013
року, відповідно умов вказаного
договору ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові
кошти у розмірі 136000 грн., про що ОСОБА_2
написана розписка про отримання
вищевказаної грошової суми з терміном
повернення через один місяць (а.с.6).

Свої зобов'язання позивач виконав в
повному обсязі, надавши відповідачу
грошові кошти в розмірі 136 000 грн.,
належним доказом (а.с. 6).

Між сторонами виникли правовідносини,
які регулюються ст.1046 ЦК України, а
укладений між ними договір відповідає
вимогам ст.1047 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.

Статтею 1047 ЦК України передбачена
письмова форма укладення договору
позики.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, кількості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(ст. 610 ЦК України).

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2
зобов'язань за договором позики від
03.04.2013 року сума боргу перед ОСОБА_1
становить 136 000 (сто тридцять шість
тисяч) грн.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять
разів перевищує встановлений законом
розмір неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми
або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладеного договору
позики та його умов позикодавцем
ОСОБА_1 суду надано оригінал розписки
позичальника ОСОБА_2, що знаходиться в
матеріалах справи( а.с.6).

Відповідно до ст. 1051 ЦК України
позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти або речі насправді не були
одержані ним від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Згідно до ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані на підставі яких
, суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків.
Показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно ст. 58 ЦПК України належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.

Позивач за зустрічним позовом та його
представник в обґрунтування своїх
позовних вимог та заперечень проти
первісного позову посилались на
докази , а саме пояснення позивача
ОСОБА_2, допитаного у судовому
засіданні у якості свідка, та на копію
витягу з кримінального провадження №
0002742, що міститься в матеріалах
справи ( а.с. 51).

З копії витягу з кримінального
провадження № 0002742 вбачається, що
14.11.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Жовтневого РВ ХМУ МВС України в
Харківській області із заявою,
відповідно якої 03.07.2013 року близько 02.00
год. невідомий наніс тілесні
ушкодження гр. ОСОБА_2 за місцем його
мешкання: АДРЕСА_1, що суд не вважає
належним доказом в обґрунтування
зустрічних позовних вимог. Суд
критично відноситься і до пояснень
свідка ОСОБА_2, який після написання
вказаної розписки 03.07.2013 року лише в
листопаді 2013 року звернувся до органів
міліції з заявою щодо заподіяння йому
тілесних ушкоджень невідомою особою ,
окрім того, суду пояснив, що до
правоохоронних органів із заявою про
порушення кримінальної справи він
звернувся лише у зв'язку з поданням до
суду ОСОБА_8 вказаного вище позову про
стягнення боргу. На підставі чого суд
вважає , що відповідач ОСОБА_2 таким
чином намагається уникнути цивільної
відповідальності за невиконання
договору позики з метою неповернення
боргу. Інших будь-яких належних та
допустимих доказів на підтвердження
обставин, зазначених ОСОБА_2 у
зустрічній позовній заяві, ні
позивачем , ні його представником в
порушення вимог ст. 60 ЦПК України суду
не надано. До початку розгляду справи
по суті , що передбачено ст. ст. 133, 136, 137
ЦПК України, ОСОБА_2 та його представник
із заявами про забезпечення доказів в
обґрунтування зустрічного позову , в
тому числі про витребування доказів та
виклик інших свідків до суду не
звертались.

Аналізуючи наведені вище обставини та
досліджені у судовому засіданні докази
, суд приходить до висновку про
доцільність задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 про стягнення на його
користь з відповідача боргу у сумі 136 000
грн. та про відсутність законних
підстав для задоволення
необґрунтованого зустрічного позову
ОСОБА_2

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Таким
чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на
користь позивача за зустрічним
позовом сплачений судовий збір у сумі
1589 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 5, 6,10, 57, 58, 60, 88, 208,209, 212 -215
ЦПК України , ст. ст. 526, 1046,1047, 1049, 1051 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму
боргу за договором позики від 03.07.2013
року у сумі 136 000 ( сто тридцять шість
тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
судовий збір у сумі 1589 ( одна тисяча
п'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 40 коп.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору позики - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повне рішення складено 14.01.2014 року.

Суддя
С.М.Гаврилюк