Справа 120/2580/13-ц
Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14.01.2014 Чорноморський районний
суд Автономної Республіки Крим у
складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_2
про тлумачення заповіту,
ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до приватного нотаріуса ОСОБА_2
про тлумачення заповіту, мотивуючі
свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла її матір - ОСОБА_3. Після її
смерті відкрилася спадщина, у тому
числі у вигляді квартири (частини
будинку) у АДРЕСА_1. У встановлений
законом строк позивачка звернулася до
відповідача із заявою про прийняття
спадщини. 22.11.2013 року нею був отриманий
лист від приватного нотаріуса про
неможливість встановлення справжньої
волі заповідача у зв'язку з тим, що
матір заповідала позивачці належну їй
у цілому квартиру АДРЕСА_1, але
відповідно до договору купівлі-продажу
від 13.02.1992 року у власності ОСОБА_3
находилося 3/25 частки в праві власності
на будинок АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що
заповіт містить неясності і
незрозумілості, нотаріус рекомендував
позивачці звернутися до суду за
тлумаченням заповіту відповідно до
вимог ст.1256 ЦК України. Фактично матір
позивачки заповідала їй 3/25 частки
житлового будинку, що складає квартиру
№ 2. Неправильне формулювання заповіту
позбавляє позивачку оформити спадщину
після смерті матері. У зв'язку з чим
позивачка просить суд здійснити
тлумачення заповіту матері, а саме що
ОСОБА_3 у заповіті від 19.07.2011 року за
реєстром № 1072, засвідченому приватним
нотаріусом ОСОБА_2, заповідала їй 3/25
часток житлового будинку АДРЕСА_1.
Представник позивачки у судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі, надав вищевикладені пояснення,
крім того зазначив, що окрім позивачки
є іншій спадкоємець за заповітом після
смерті ОСОБА_3 - брат позивачки - ОСОБА_4,
який вже прийняв спадщину після смерті
матері і не заперечує проти прийняття
іншої частини спадщини позивачкою.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
про причини неявки не повідомив. Суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.224
Суд, заслухавши представника
позивачки, вивчивши матеріали
цивільної справи, вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
Як вбачається з матеріалів
цивільної справи, 13.02.1992 року був
укладений договір купівлі-продажу між
Чорноморською селищною радою й ОСОБА_3,
згідно до якого Чорноморська селищна
рада продала, а ОСОБА_3 придбала 3/25
частки житлового будинку, який
розташований на земельній ділянці
площею 1876 кв. м по АДРЕСА_1 (а.с.7-8).
Відповідно до заповіту від 19.07.2011 року
за реєстром № 1072 ОСОБА_3 заповідала
ОСОБА_4 належні їй два легкових
автомобіля і квартиру АДРЕСА_2,
позивачці заповідала належну їй
квартиру АДРЕСА_1 (а.с.6). ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_3 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.5). Позивачка своєчасно звернулася
до відповідача із заявою про прийняття
спадщини, але 22.11.2013 року нею був
отриманий лист від приватного
нотаріуса про неможливість
встановлення справжньої волі
заповідача у зв'язку з тим, що матір
заповідала позивачці належну їй у
цілому квартиру АДРЕСА_1, а відповідно
до договору купівлі-продажу від 13.02.1992
року у власності ОСОБА_3 находилося 3/25
частки в праві власності на будинок
АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що заповіт
містить неясності і незрозумілості,
нотаріус рекомендував позивачці
звернутися до суду за тлумаченням
заповіту відповідно до вимог ст.1256 ЦК
У теперішній час позивачка просить
здійснити тлумачення заповіту.
Згідно до ст.213 ЦК України - на
вимогу однієї або обох сторін суд може
постановити рішення про тлумачення
змісту правочину. При тлумаченні
змісту правочину беруться до уваги
однакове для всього змісту правочину
значення слів і понять, а також
загальноприйняте у відповідній сфері
відносин значення термінів. Якщо
буквальне значення слів і понять, а
також загальноприйняте у відповідній
сфері відносин значення термінів не
дає змоги з'ясувати зміст окремих
частин правочину, їхній зміст
встановлюється порівнянням
відповідної частини правочину зі
змістом інших його частин, усім його
змістом, намірами сторін.
Відповідно до ст.1256 ЦК України -
тлумачення заповіту може бути
здійснене після відкриття спадщини
самими спадкоємцями. У разі спору між
спадкоємцями тлумачення заповіту
здійснюється судом відповідно до
статті 213 цього Кодексу.
Але представником позивача
клопотань щодо залучення до участі у
справі в якості відповідача іншого
спадкоємця - ОСОБА_4 - не надходило,
доказів щодо існування спору між
спадкоємцями до суду не надано,
навпаки, представником зазначено про
те, що іншій спадкоємець за заповітом
після смерті ОСОБА_3 - брат позивачки -
ОСОБА_4 вже прийняв спадщину після
смерті матері і не заперечує проти
прийняття іншої частини спадщини
позивачкою. У зв'язку з чим суд
приходить до висновку, що спір між
спадкоємцями відсутній, значення
термінів, слів і понять в заповіті
зрозумілі, а тому правових підстав для
тлумачення заповіту судом відповідно
до вимог ст.1256 ЦК України не існує.
На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.213,1256 ЦК України,
ст.ст.10,11,60,209,212,214,215,224 ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_2
про тлумачення заповіту відмовити.
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду АРК через Чорноморський
районний суд АРК шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги в порядку,
передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

Суддя
Дядіченко С.В.