Справа № 486/348/14-ц
Провадження № 2/486/263/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

в складі:
головуючого - судді Падалка В.О.

при
секретарі - Асєєвій А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Южноукраїнську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на своє утримання,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на своє утримання.

Свої вимоги мотивує тим, що він є батько
ОСОБА_2, на даний час є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги,
оскільки власних коштів не вистачає на
придбання ліків, оплату медичних
послуг. Єдиним джерелом його доходу є
пенсія в розмірі 1793 грн. 14 коп., якої
вистачає тільки на витрати побутового
характеру та на харчування, інших
доходів немає, від батьківських
обов'язків щодо сина - ОСОБА_2 не
ухилявся. Син має змогу надавати йому
матеріальну допомогу, проте
відмовляється від виконання своїх
обов'язків щодо утримання
непрацездатного батька. На підставі
викладеного, просив стягнути з ОСОБА_2
на його користь аліменти на своє
утримання в розмірі ? частки всіх
доходів, починаючи з дня подання
позовної заяви до смерті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
позовні вимоги в повному обсязі, просив
суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав в повному
обсязі.

Суду пояснив, що батько отримує пенсію,
котра є значно більшою за встановлений
законом прожитковий мінімум.

Зазначив, що в нього на утриманні
знаходяться двоє неповнолітніх дітей,
які навчаються. Крім того, він щомісяця
сплачує кошти по зобов'язанням за двома
кредитами, а тому не може сплачувати
аліменти на утримання батька.

На підставі викладеного, просив суд в
задоволенні позову відмовити за
безпідставністю.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи в
межах заявлених позовних вимог та на
підставі наданих сторонами доказів,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про народження серії НОМЕР_1 виданого
відділом ЗАГС Новоукраїнського
райвиконкому, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 (
а.с. 82 ).

Відповідно до ч.1 ст. 202 СК України
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення
аліментів на батьків слід враховувати,
що вказане право батьків виникає за
наявності двох умов: непрацездатності
батьків та наявності у них потреби у
матеріальній допомозі і не залежить
від майнового стану повнолітніх дочки
чи сина.

Звільнення від обов'язку утримувати
матір, батька можливі лише коли буде
встановлено, що мати, батько ухилялися
від виконання своїх батьківських
обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК
України.

Однак матеріалами справи не доведено
обставин ухилення позивача від
виконання своїх батьківських
обов'язків під час коли син був
неповнолітнім.

Проте позивачем не було доведена
необхідність надання йому
матеріальної допомоги, яка
визначається в залежності від
матеріального становища батьків. До
уваги при цьому приймається, зокрема:
отримання батьками пенсії, державних
пільг, субсидій.

Сам факт непрацездатності батьків не
зумовлює виникнення у дітей обов'язку
надання їм утримання, бо стан
непрацездатності має супроводжуватися
необхідністю отримувати сторонню
матеріальну допомогу. Свідченням такої
потреби є отримання матір'ю чи батьком
доходів, які є меншими за прожитковий
мінімум.

Згідно діючого законодавства, держава
забезпечує необхідним утриманням
непрацездатних осіб - пенсією за віком,
пенсією з інвалідності, державною
допомогою тощо. Тому суд при
постановленні рішення має зважати на
розмір такого державного утримання і
ставити його у залежність із
прожитковим мінімумом.

Згідно довідки Управлінні Пенсійного
фонду України в м. Южноукраїнську
Миколаївської області ОСОБА_1 є
пенсіонером за віком та отримує пенсію
за списком № 2 ( при повному пільговому
стажі ) станом на січень 2014 року в
розмірі 1793 грн. 14 коп. ( а.с. 5 ).

Отже, позивач отримує дохід більший ніж
встановлені Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
суми прожиткового мінімуму, за яким
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність складає: з
01.01.2014 року - 949 грн., з 01.07.2014 року - 974 грн.,
з 01.10.2014 року - 1014 грн.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З приводу твердження позивача про те,
що він потребує медичної допомоги, а
для оплати необхідної операції
потрібні грошові кошти, яких він не має,
суд зазначає, що відповідно до положень
ст. 206 СК України, у виняткових випадках,
якщо мати, батько є тяжко хворими,
інвалідами, а дитина (стаття 6 цього
Кодексу) має достатній дохід
(заробіток), суд може постановити
рішення про стягнення з неї одноразово
або протягом певного строку коштів на
покриття витрат, пов'язаних з
лікуванням та доглядом за ними, проте
такі позовні вимоги заявлені позивачем
не були, а згідно ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів
на своє утримання, задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на своє
утримання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Южноукраїнський міський
суд Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду
В. О. Падалка