Справа № 2/257/3751/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року Київський районний суд
м. Донецька у складі:

головуючого - судді
Ополинської І.Г.,

при секретарі - Дємєнчук К.Ю.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідачки - ОСОБА_2 про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування,
мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3, її
чоловіку, станом на ІНФОРМАЦІЯ_1
належали на праві спільної часткової
власності 385/1000 частин домоволодіння
АДРЕСА_1. Інші 615/1000 частин цього
домоволодіння на праві спільної
часткової власності належала
відповідачці ОСОБА_2 Присадибна
земельна ділянка, зайнята будівлями та
спорудами цього домоволодіння за
вказаною адресою площею 1000 кв.м.
належала ОСОБА_3 та відповідачці на
праві спільної сумісної власності.
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки - ОСОБА_3
помер. Після його смерті відкрилася
спадщина на належні йому частину
домоволодіння та частину земельної
ділянки. Рішенням Київського районного
суду м. Донецька від 26.01.2012 р. по справі
№2/523/95/12 за позовом ОСОБА_2 до позивачки
про виділ частки з майна, припинення
права спільної часткової власності,
розділ земельної ділянки, яке набуло
законної сили 06.02.2013, домоволодіння
АДРЕСА_1, було розділено на два окремих
домоволодіння, розподілено земельну
ділянку, право спільної часткової
власності співвласників ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 припинено. На підставі
вказаного судового рішення щодо права
власності сторін на окремі
домоволодіння АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, у
складі відповідних будинків, будівель
та споруд, була здійснена їх державна
реєстрація. З метою оформлення
спадкових прав на частину земельної
ділянки, позивачка звернулася до
Шостої Донецької державної
нотаріальної контори з приводу
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом. Постановою від
27.02.2013 №448/02-31 державний нотаріус Шостої
Донецької державної нотаріальної
контори Докуніна І.Г. відмовила ОСОБА_1
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на частину
земельної ділянки, мотивуючи тим, що
державним актом на право власності на
земельну ділянку, яким посвідчене
право ОСОБА_3 на земельну ділянку
домоволодіння АДРЕСА_1 не вказані
частки співвласників, а рішення суду
від 26.01.2012 р. не було зареєстроване в
органах землеустрою та на вказаному
державному акті на право власності на
земельну ділянку не було зроблено
відміток про розмір частки та площу
належної ОСОБА_3 земельної ділянки,
ОСОБА_2 не було видано новий державний
акт на право на земельну ділянку.
Позивачка звернулася з приводу
отримання витягу з Державного
земельного кадастру на земельну
ділянку до управління Держземагенства
у м.Донецьку, яке листом від 19.02.2013 р.
повідомило, що за даними Державного
земельного кадастру за цією адресою
рахується єдина, неподілена земельна
ділянка площею 1000 кв.м, а видача витягу
з Державного земельного кадастру на
земельну ділянку площею 672,3 кв.м за цією
адресою не може бути здійснена. Просила
суд визнати за нею право власності на ?
частину земельної ділянки загальною
площею 0,0672 гектара, що знаходиться за
адресою домоволодіння АДРЕСА_1, в
порядку спадкування після смерті
чоловіка ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судове засідання сторони не
з»явились, про день та час розгляду
справи повідомлялись належним чином,
звернулись на адресу суду з письмовими
заявами, у яких просили справу
розглянути під час їх відсутності. При
таких обставинах суд вважає за можливе
розглянути дану справу під час
відсутності сторін на підставі наявних
у справі доказів.

В письмовій заяві, наданій на адресу
суду, Позивачка просила суд розглянути
справу під час її відсутності за участю
її представника.

В письмовій заяві, наданій на адресу
суду, представник Позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі, просив
суд позов задовольнити.

В письмовій заяві, наданій на адресу
суду, Відповідачка позовні вимоги
визнала в повному обсязі та просила суд
позов задовольнити.

Дослідив матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню за
наступними підставами.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд, за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу
/ЦК/ України до складу спадщини входять
всі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.

У відповідності до ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені. До спадкоємців
житлового будинку, інших будівель та
споруд переходить право власності або
право користування земельною ділянкою,
яка необхідна для їх обслуговування,
якщо інший її розмір не визначений
заповітом.

Згідно ч.4 ст. 120 Земельного кодексу
України у разі набуття права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду
кількома особами право на земельну
ділянку визначається пропорційно до
часток осіб у праві власності жилого
будинку, будівлі або споруди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, чоловіку
Позивачки - ОСОБА_1, станом на
ІНФОРМАЦІЯ_1 належали на праві спільної
часткової власності 385/1000 частин
домоволодіння АДРЕСА_1. Інші 615/1000
частин цього домоволодіння на праві
спільної часткової власності належали
відповідачці ОСОБА_2. Присадибна
земельна ділянка, зайнята будівлями та
спорудами цього домоволодіння за
вказаною адресою площею 1000 кв.м.
(кадастровий номер :00:046:0068),
належала ОСОБА_3 та Відповідачці на
праві спільної сумісної власності
згідно державних актів на право
власності на земельні ділянки,
зареєстрованих 26.08.2003, про що в книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі вчинено записи
за відповідно №4-101к та №4-100к. /а.с.9/

Позивачка на ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала у
шлюбі із ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про одруження, виданим 18
листопада 1967 року Палацом одруження м.
Донецька (запис про одруження від 18.11.1967
за №3805). /а.с.7/

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що в
Книзі реєстрації смертей 11.02.2008 року
зроблено відповідний запис за №169,
місце реєстрації відділ реєстрації
актів цивільного стану Київського РУЮ
у м. Донецьку (свідоцтво про смерть
бланк серія НОМЕР_2, видане 11.02.2008). /а.с.8/

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на належні йому частину
домоволодіння та земельної ділянки, а
саме домоволодіння АДРЕСА_1, яке
розташоване на земельній ділянці
площею 0,1 га.

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 26.01.2012 р. по справі №2/523/95/12
за позовом ОСОБА_2 до позивачки про
виділ частки з майна, припинення права
спільної часткової власності, розділ
земельної ділянки, яке набуло законної
сили 06.02.2013, домоволодіння АДРЕСА_1, було
розділено на два окремих
домоволодіння, право спільної
часткової власності співвласників
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на це домоволодіння
припинено, виділено в окреме
домоволодіння і визнано на праві
власності за ОСОБА_2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 у складі
окремого жилого будинку (літ. Б-1) із
відповідними прибудовами та
прилеглими спорудами, виділено в
окреме домоволодіння і визнано на
праві власності по ? частин за ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 у
складі окремого жилого будинку (літ. А-1)
із відповідними прибудовами та
прилеглими спорудами, розділено
земельну ділянку площею 0,1 га
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на дві
окремі земельні ділянки, зупинив право
спільної власності співвласників
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, виділено у власність
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 327,7 кв.м,
яка примикає до житлового будинку (літ.
Б-1) із боку городу на відстані 7,8 метрів
від межі із боку домоволодіння АДРЕСА_3,
виділено у часткову власність ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 ( по ? частині за кожним з них)
земельну ділянку площею 672,3 кв.м, яка
примикає до житлового будинку (літ. А-1)
в домоволодінні АДРЕСА_1. /а.с.10/

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у справі, що набрали законної
сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

На підставі вищенаведеного судового
рішення щодо права власності Позивачки
та Відповідачки на окремі
домоволодіння АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, у
складі відповідних будинків, будівель
та споруд, була здійснена їх державна
реєстрація, що підтверджується
відповідно витягом №35147347 від 13.08.2012 р.
про державну реєстрацію прав на
житловий будинок з господарськими
побудовами по АДРЕСА_1, витягом №36863002
від 20.12.2012 р. про державну реєстрацію
прав на житловий будинок з
господарськими побудовами по АДРЕСА_1,
витягом №35060728 від 05.08.2012 р. про державну
реєстрацію прав па житловий будинок з
господарськими побудовами по АДРЕСА_2,
виданими КП Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька. /а.с.12-14/

Виходячи з вище викладеного, права
власності на зазначене вище нерухоме
майно зареєстроване за власниками у
відповідності до чинного
законодавства.

Разом з тим, Позивачка мала намір
оформити свої спадкові права і на
відповідну частину земельної ділянки
площею 0,0672 га, зайняту жилим будинком
(літ. А-1) з надвірними побудовами. З цією
метою, вона звернулася до Шостої
Донецької державної нотаріальної
контори з приводу отримання свідоцтва
про право на спадщину за законом на
вказану частину даної земельної
ділянки.

Постановою від 27.02.2013 р. №448/02-31
державний нотаріус Шостої Донецької
державної нотаріальної контори
Докуніна І.Г. відмовила Позивачці у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на частину земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
мотивуючи тим, що державним актом на
право власності на земельну ділянку,
яким посвідчене право ОСОБА_3 на
земельну ділянку домоволодіння
АДРЕСА_1, не вказані частки не вказані
частки співвласників, а рішення суду
від 26.01.2012 р. не було зареєстроване в
органах землеустрою та на вказаному
державному акті на право власності на
земельну ділянку не було зроблено
відміток про розмір частки та площу
належної ОСОБА_3 земельної ділянки,
ОСОБА_2 не було видано новий державний
акт на право на земельну ділянку. /а.с.16/

Позивачка звернулася з приводу
отримання витягу з Державного
земельного кадастру на земельну
ділянку до управління Держземагенства
у м.Донецьку, яке листом від 19.02.2013 р.
повідомило, що за даними Державного
земельного кадастру за цією адресою
рахується єдина, неподілена земельна
ділянка площею 1000 кв.м, а видача витягу
з Державного земельного кадастру на
земельну ділянку площею 672,3 кв.м за цією
адресою не може бути здійснена,
оскільки відповідна документація із
землеустрою, пов'язана з розділом
земельної ділянки площею 1000 кв.м по
АДРЕСА_1 на дві окремі земельні ділянки
до управління не надавалась та будь-які
зміни до державного земельного
кадастру не вносились./а.с.17-18/

Виходячи з вищевикладеного, Позивач є
єдиним спадкоємцем майна спадкодавця
ОСОБА_3 за законом, зокрема на ?
земельної ділянки площею 0,0672 га по
АДРЕСА_1. Так, ОСОБА_1 прийняла спадщину,
але не оформила свої спадкові права на
дану частину цієї земельної ділянки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Таким чином, приймаючи до уваги
визнання позову Відповідачкою, позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування, є обґрунтованим і
підлягає задоволенню.

Інших обставин, які б мали суттєве
значення у справі судом встановлено не
було.

Крім того, за правилами ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені і
документально підтверджені судові
витрати.

Відповідно до ч.2 ст. 82 ЦПК України
витрати стягуються за судовим рішенням
у справі, коли оплата судових витрат
була відстрочена до ухвалення цього
рішення.

Так, ухвалою Київського районного суду
м.Донецька від 13 січня 2014 року
відстрочено ОСОБА_1 сплату судового
збору до ухвалення судового рішення у
справі. /а.с.44/

Судом встановлено, що під час подання
позовної заяви до суду Позивачкою було,
відповідно до квитанції, сплачено
частину судового збору, а саме в
загальному розмірі 729, 41 грн. Вказана
сума, в даному випадку, підлягає
стягненню з Відповідачки на користь
Позивача.

Далі, вирішуючи питання щодо стягнення
судового збору, суд відмічає наступне.
Так, відповідно до ст. 80 ЦПК України,
ціна даного позову становить 158 024,29
грн., то відповідно до вимог Закону
України «Про судовий збір» сума
судового збору, яка повинна була бути
сплаченою - 1580,24 грн.

Таким чином, оскільки Позивачкою
сплачено суму судового збору в розмірі
729,41 грн., то відповідно, залишок який
підлягає стягненню з Відповідачки в
дохід держави дорівнює 850, 83 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1218, 1222, 1261, 1268, 1225 ЦК України, ст. 120 ЗК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 80, 82, 88, 209, 212, 214, 215,
224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
податковий номер НОМЕР_1) право
власності на ? частину земельної
ділянки загальною площею 0,0672 (нуль
цілих шістсот сімдесят два) гектара, що
знаходиться за адресою домоволодіння
АДРЕСА_1, в порядку спадкування після
смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 729 (сімсот
двадцять десять) грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 850 (вісімсот
п'ятдесят ) грн. 83 коп.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до Апеляційного суду Донецької
області через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справ, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
І.Г.Ополинська