Справа № 2-15/12 Головуючий у І інстанції
Кириченко В.І.Провадження № 22-ц/780/1767/14
Доповідач у 2 інстанції
УХВАЛА

Іменем України

20 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Сержанюка А.С.,

при секретарі Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на ухвалу Кагарлицького районного суду
Київської області від 03 січня 2014 року у
справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення
Кагарлицького районного суду
Київської області від 17 серпня 2012 року
у зв'язку з нововиявленими обставинами,

встановила:

У листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернулася в
суд із позовом до ОСОБА_4, в якому
просила зобов'язати останнього
відновити межі земельної ділянки
ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за адресою
АДРЕСА_1 та звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку ОСОБА_5,
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за вказаною адресою.

Заочним рішенням Кагарлицького
районного суду Київської області від
17.08.2012 року позов задоволено,
зобов'язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відновити
межі земельної ділянки ОСОБА_5, ОСОБА_3
та ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 та
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за
вказаною адресою.

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду із заявою, в якій
просили переглянути заочне рішення
Кагарлицького районного суду
Київської області від 17.08.2012 року за
нововиявленими обставинами, скасувати
його та прийняти нове рішення по суті
позовних вимог. Посилалися на те, що
вони, як спадкоємці після смерті
їхнього батька ОСОБА_4, прийняли
спадщину шляхом подачі заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини, однак не можуть успадкувати
зазначену в позові ? частину
домоволодіння свого батька по АДРЕСА_2,
оскільки він ще за життя подарував
належну йому ? частину даного будинку
своїй дружині ОСОБА_7 Тому вони на даний
час не є та не можуть бути власниками 1/2
частини зазначеного житлового будинку,
ніякого відношення не мають до
земельної ділянки біля цього будинку,
тим більше до земельної ділянки по
АДРЕСА_1, що унеможливлює відновлення
ними меж цієї земельної ділянки.

У зв'язку з вказаними новими
обставинами вони не можуть виконувати
рішення суду від 17.08.2012 року, тому його
необхідно переглянути за
нововиявленими обставинами.

Ухвалою Кагарлицького районного суду
Київської області від 03 січня 2014 року
заяву про перегляд заочного рішення
Кагарлицького районного суду
Київської області від 17.08.2012 року за
нововиявленими обставинами залишено
без задоволення.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
просять скасувати дану ухвалу і
постановити нову, якою їхню заяву
задовольнити, скасувати рішення
Кагарлицького районного суду
Київської області від 17.08.2012 року та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог повністю,
посилаючись на неповне з"ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, та порушення норм
матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1
та ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 17.08.2012 року за
нововиявленими обставинами, суд
обґрунтовував свої висновки
відсутністю підстав, передбачених ст.
361 ЦПК України, для перегляду даного
заочного рішення суду у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв"язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Згідно роз'яснень п. 3 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами" від 30.03.2012
№ 4 нововиявлені обставини - це
юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (частина друга
статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Згідно роз'яснень п. 4 зазначеної
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вирішуючи питання про наявність
нововиявлених обставин, суд повинен
розмежовувати нововиявлені обставини
та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, існували на час
ухвалення судового рішення, але
залишаються невідомими особам, які
беруть участь у справі, та стали
відомими тільки після ухвалення
судового рішення, є нововиявленими
обставинами.

Згідно роз'яснень п. 6 зазначеної
постанови при вирішенні питання про
перегляд судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами суд має
виходити з визначених частиною другою
статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає, та дотримання заявником умов,
що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Судове рішення не може переглядатись у
зв'язку з нововиявленими обставинами у
разі якщо обставини, передбачені
частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні,
а є підстави для перегляду судового
рішення в апеляційному чи касаційному
порядку або Верховним Судом України, а
також якщо обставини, визначені
частиною другою статті 361 ЦПК, були або
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи.

Згідно роз'яснень п. 7 даної постанови
обставини, які відповідно до пункту 1
частини другої статті 361 ЦПК є
підставою для перегляду судового
рішення, це юридичні факти, які
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику,
повинні бути істотними, тобто такими,
що могли вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення і були
встановлені після набрання ним
законної сили.

Питання про те, які обставини можна
вважати істотними, є оціночним, і
вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
того, чи ці обставини могли спростувати
факти, покладені в основу судового
рішення, та вплинути на висновки суду
під час його ухвалення таким чином, що
якби вказана обставина була відома
особам, які беруть участь у справі, то
зміст судового рішення був би іншим.

Встановлено, що ОСОБА_3 у листопаді 2010
року пред'явила зазначений позов до
ОСОБА_4

Згідно ухвали Кагарлицького районного
суду Київської області від 3 лютого 2011
року відповідача ОСОБА_4 замінено на
належних відповідачів ОСОБА_8 та
ОСОБА_7, яким належить на праві
власності по ? частині кожному житловий
будинок АДРЕСА_2 відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 10.12.1996 року та договору
дарування частини домоволодіння від
22.02.2008 року. (а. с. 32-33, 56)

Однак, після смерті первісного
відповідача ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, суд зупинив
провадження в даній справі до вступу в
справу його правонаступників, а
відновлюючи провадження у справі та
вирішуючи спір по суті, у відповідності
з вимогами ст. ст. 33, 37 ЦПК України не
залучив до участі в справі в якості
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як
правонаступників померлого ОСОБА_4, та
не з"ясував і не перевірив чи мають вони
відповідати за даним позовом. (а. с. 130,
148-149, 155).

Встановлено, що підставою для
перегляду заочного рішення
Кагарлицького районного суду
Київської області від 17.08.2012 року у
зв'язку з нововиявленими обставинами
заявники вважають те, що вони, як
відповідачі по даній справі, не можуть
виконати зазначене рішення суду,
оскільки не успадкували зазначену в
позові належну їхньому батьку ОСОБА_4 ?
частину домоволодіння по АДРЕСА_2,
оскільки він ще за життя подарував її
своїй дружині ОСОБА_7 Тому вони на даний
час не є та не можуть бути власниками 1/2
частини зазначеного житлового будинку,
ніякого відношення не мають до
земельної ділянки біля цього будинку,
тим більше до земельної ділянки по
АДРЕСА_1, що унеможливлює відновлення
ними меж цієї земельної ділянки.

Однак, зазначені обставини, на які
заявники посилаються у своїй заяві, як
на нововиявлені, не є підставами для
перегляду заочного рішення
Кагарлицького районного суду
Київської області від 17.08.2012 року у
зв'язку з нововиявленими обставинами,
передбаченими ст. 361 ЦПК України,
оскільки ці обставини не є істотними
для справи обставинами, що не були і не
могли бути їм відомі на час розгляду
справи, а є підставами для перегляду
зазначеного заочного рішення в
апеляційному порядку.

Крім того, в мотивувальній частині
оскаржуваної ухвали суд першої
інстанції роз"яснив заявникам право
подачі заяви про поновлення строку на
подачу заяви про перегляд заочного
рішення суду з подачею одночасно заяви
про перегляд заочного рішення суду
відповідно до вимог ст. 228 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відсутність підстав, передбачених ст.
361 ЦПК України, для перегляду заочного
рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 17.08.2012 року у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду, ухвала
Кагарлицького районного суду
Київської області від 03 січня 2014 року
постановлена з додержанням норм
процесуального права і не може бути
скасована з підстав, викладених у
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Кагарлицького районного суду
Київської області від 03 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді