У х в а л а

іменем україни

12 березня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука
А.О., Мазур Л.М.,

Маляренка А.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
Одеського національного морського
університету про поновлення на роботі
та стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу,

за касаційною скаргою Одеського
національного морського університету
в особі представника за довіреністю
Москвіна Максима Ігоревича на ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
12 березня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до Одеського
національного морського університету
(далі - ОНМУ), в якому просила поновити
її на посаді доцента кафедри «Іноземні
мови» з виконанням обов'язків
завідуючого кафедри «Іноземні мови» в
ОНМУ та стягнути з відповідача на її
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з вересня 2010 року по
травень 2011 року включно.

На обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що 01 вересня 2010 року
наказом № 258 вк/пвс її звільнено з
посади завідуючого кафедри «Іноземні
мови» згідно з п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Зазначила, що відповідач порушив
порядок притягнення до дисциплінарної
відповідальності через недотримання
процедури, передбаченої ст. 252 КЗпП
України, оскільки не отримав попередню
згоду виборного профспілкового органу
ОНМУ, членом якого вона є.

Крім того, причини її звільнення,
наведені в оспорюваному наказі, не
відповідають дійсним обставинам
справи, у зв'язку з чим просила
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 08 червня 2011 року
позов ОСОБА_3 задоволено.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді доцента
кафедри «Іноземні мови» з виконанням
обов'язків завідуючого кафедри
«Іноземні мови» в ОНМУ.

Стягнуто з ОНМУ на користь ОСОБА_3
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 31 364 грн 95 коп.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 09 грудня 2011 року апеляційну
скаргу ОНМУ відхилено, рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 08 червня 2011 року залишено без змін.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 червня 2012 року
касаційну скаргу ОНМУ задоволено
частково, рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 08
червня 2011 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 09 грудня 2011
року скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

У листопаді 2012 року ОНМУ звернувся до
Приморського районного суду м. Одеси із
заявою про поворот виконання рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 08 червня 2011 року, оскільки
вищевказаним рішенням касаційного
суду від 27 червня 2012 року в задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено.

На обґрунтування заяви ОНМУ посилався
на те, що рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 08 червня 2011
року, яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
09 грудня 2011 року, ОСОБА_3
поновлено на посаді доцента кафедри
«Іноземні мови» з виконанням
обов'язків завідуючого кафедри
«Іноземні мови» в ОНМУ та стягнуто з
ОНМУ на її користь середній заробіток
за час вимушеного прогулу в сумі 31 364
грн 95 коп.

Наказом ректора ОНМУ від 27 лютого 2012
року № 86 вк/о ОСОБА_3 було виплачено
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 31 364 грн 95 коп.

Вказав, що підставою для скасування
касаційним судом рішень судів
попередніх інстанцій стали неправдиві
відомості позивача, а тому просив
задовольнити заяву.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 18 грудня 2012 року ОНМУ
відмовлено в задоволенні заяви про
поворот виконання судового рішення.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 12 березня 2013 року
апеляційну скаргу ОНМУ задоволено
частково, ухвалу Приморського
районного суду м. Одеси від 18 грудня 2012
року скасовано, а справу направлено до
суду першої інстанції для вирішення
питання про розгляд заяви про поворот
виконання рішення суду повноважним
судом.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 22 квітня 2013 року
заяву ОНМУ про поворот виконання
судового рішення направлено за
належністю до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 травня 2013 року
заяву ОНМУ про поворот виконання
рішення суду направлено за належністю
до Приморського районного суду м.
Одеси, а справу повернуто до суду
першої інстанції.

У грудні 2013 року ОНМУ звернувся із
касаційною скаргою на ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
12 березня 2013 року, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм процесуального права, просив
скасувати оскаржувану ухвалу
апеляційного суду і направити справу
для продовження розгляду до суду
апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні заяви про поворот
виконання рішення, суд першої
інстанції керувався положеннями
ч. 2 ст. 382 ЦПК України та
виходив із того, що заявником не
доведено та не надано належних доказів,
які б свідчили, що рішення суду було
обґрунтовано на підроблених
документах або на завідомо неправдивих
відомостях позивача.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
ухвалу місцевого суду та направляючи
справу до суду першої інстанції для
вирішення питання про розгляд заяви
про поворот виконання рішення суду
повноважним судом, керувався
положеннями ст. ст. 380-382 ЦПК України та
виходив із того, що місцевим судом не
було дотримано положень щодо його
повноважень у вирішенні питання про
поворот виконання, які визначені
національним законом, а саме ст. 380 ЦПК
України, тому такий суд не є легітимним
та не може вважатися судом,
«встановленим законом» відносно
оскаржуваної ухвали.

Проте з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитися не
можна, оскільки вони не відповідають
нормам процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 ЦПК України
питання про поворот виконання вирішує
суд апеляційної чи касаційної
інстанції, якщо, скасувавши рішення,
він закриває провадження у справі,
залишає позов без розгляду, відмовляє в
позові повністю або задовольняє
позовні вимоги в меншому розмірі.

Із матеріалів справи вбачається, що
рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 червня 2012 року
касаційну скаргу ОНМУ задоволено
частково, рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 08 червня 2011
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 09 грудня 2011 року
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
(а.с. 316-318, т. 1).

Разом з тим матеріали справи свідчать,
що питання про поворот виконання
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 08 червня 2011 року судом
касаційної інстанції не вирішувалось.

Згідно із ч. 1 ст. 381 ЦПК України якщо
питання про поворот виконання рішення
не було вирішено судом при новому
розгляді справи або судом апеляційної
чи касаційної інстанції, заява
відповідача про повернення стягненого
з нього за скасованим рішенням майна
розглядається судом, у якому перебуває
справа. Заяву про поворот виконання
можна подати у межах позовної давності.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 02
листопада 2011 року № 13-рп/2011 поворот
виконання рішення - це цивільна
процесуальна гарантія захисту
майнових прав особи, яка полягає у
поверненні сторін виконавчого
провадження в попереднє становище
через скасування правової підстави для
виконання рішення та повернення
стягувачем відповідачу (боржнику)
всього одержаного за скасованим
(зміненим) рішенням. Інститут повороту
виконання рішення спрямований на
поновлення прав особи, порушених
виконанням скасованого (зміненого)
рішення, та є способом захисту цих прав
у разі отримання стягувачем за
виконаним та у подальшому скасованим
(зміненим) судовим рішенням
неналежного, безпідставно стягненого
майна (або виконаних дій), оскільки
правова підстава для набуття майна
(виконання дій) відпала.

Згідно із ч. 2 ст. 382 ЦПК України у
справах про стягнення аліментів, а
також у справах про стягнення
заробітної плати чи інших виплат, що
випливають з трудових правовідносин,
поворот виконання не допускається
незалежно від того, у якому порядку
ухвалено рішення, за винятком випадків,
коли рішення було обґрунтоване на
підроблених документах або на завідомо
неправдивих відомостях позивача.

З огляду на викладене колегія суддів
касаційного суду вважає за необхідне
зазначити, що суд першої інстанції, в
якому перебувала справа, вирішуючи
питання відповідно до вимог ч. 1 ст. 381, ч.
2 ст. 382 ЦПК України про поворот
виконання рішення, дійшов
обґрунтованого висновку про
недоведеність заявником того, що
рішення суду, на підставі якого ОСОБА_3
було виплачено середній заробіток за
час вимушеного прогулу, було
обґрунтовано на підроблених
документах або на завідомо неправдивих
відомостях позивача.

Суд апеляційної інстанції,
переглядаючи ухвалу місцевого суду, на
положення ч. 1 ст. 381 ЦПК України уваги не
звернув та дійшов помилкового
висновку, що місцевий суд не є
легітимним вирішувати питання про
поворот виконання рішення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України
передбачено, що, розглянувши касаційну
скаргу на ухвалу суду, суд касаційної
інстанції скасовує ухвалу і передає
питання на новий розгляд до суду першої
або апеляційної інстанції, якщо було
порушено порядок, встановлений для
його вирішення.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Одеського
національного морського університету
в особі представника за довіреністю
Москвіна Максима Ігоревича
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 12 березня 2013 року
скасувати, питання про поворот
виконання рішення передати на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді:

А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

Т.О. Писана