Справа № 369/7119/13-ц Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/137/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Малорода О.І.

суддів - Ігнатченко Н.В., Поліщука М.А.,

при секретарі - Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Київ цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
вересня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Білогородської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, Управління Держземагенства
України у Києво-Святошинському районі
Київської області, третя особа:
Реєстраційна служба
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
про визнання незаконним та скасування
рішення сільської ради, визнання
недійсним державного акту, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року позивачі звернулися до
суду з позовом та уточнивши його,
просили визнати незаконним та
скасувати рішення Білогородської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області № 473/13 від 29
квітня 2010 року в частині передачі
відповідачу ОСОБА_4 у приватну
власність земельної ділянки площею 0,2174
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним
державний акт на вказану земельну
ділянку, виданий на ім'я відповідача
ОСОБА_4; скасувати державну реєстрацію
державного акту та кадастровий номер,
присвоєний цій земельній ділянці.

Мотивували вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року померла їхня мати ОСОБА_5, після
смерті якої залишився будинок АДРЕСА_1,
в якому кожен з них має 1/8 частину.

На час смерті їхньої матері в її
користуванні знаходилася земельна
ділянка площею 0,20 га за адресою:
АДРЕСА_1, на якій розміщений будинок.

Оскільки вони користувалися частиною
будинку і спірною земельною ділянкою,
тому, в силу ст. 30 ЗК України 1990 року та
ст. 120 ЗК України, їм разом з відповідною
частиною будинку мала перейти у
власність і відповідна частина спірної
земельної ділянки.

Відповідач, приватизувавши усю
земельну ділянку чинить їм перешкоди у
користуванні будинком, а тому просили
задовільнити позовні вимоги.

Рішенням суду в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивачі
подали апеляційну скаргу, в якій
просять скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити їхні позовні вимоги в
повному обсязі.

Мотивують свої вимоги тим, що суд
неповністю встановив обставини справи
та неправильно застосував норми
матеріально та процесуального права.

Вважають, що судом не було взято до
уваги їхнє клопотання про витребування
доказів, а саме: про витребування
аналогічної справи за їхнім позовом з
архіву суду, та не досліджено докази, на
які вони посилаються в позові.

Вказують, що судом не враховано, що
ОСОБА_4 та сільська рада, оформляючи
право власності на спірну земельну
ділянку, допустили процедурні порушені
та порушили їхні права.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5 - мати
позивачів та дружина відповідача
ОСОБА_4 Після її смерті залишилося
спадкове майно, яке в тому числі
складається з будинку АДРЕСА_1

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 21 вересня 2013 року за
позивачами було визнано право
власності на вказаний вище будинок, по
1/8 частині кожному.

На час смерті ОСОБА_5 в її користуванні
знаходилась земельна ділянка площею 0,20
га за адресою: АДРЕСА_1, на якій
розміщений будинок.

Рішенням Білогородської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області № 478/13 від 29 квітня 2010
року передано у власність ОСОБА_4
земельну ділянку площею 0,2174 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку за адресою: АДРЕСА_1

На підставі вказаного рішення ОСОБА_4
виданий державний акт серії ЯК № 362870
від 16 липня 2010 року на право власності
на спірну земельну ділянку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
обґрунтовував свої висновки тим, що
рішення Білогородської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області № 478/13 від 29 квітня 2010 року, яким
передано у власність ОСОБА_4 земельну
ділянку площею 0,2174 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку за
адресою: АДРЕСА_1, позивачами не
оскаржується.

Крім того, суд першої інстанції вказує,
що доказів про реєстрацію позивачами
речового права на будинок АДРЕСА_1, суду
не надано.

Однак колегія суддів не може
погодитись з висновками суду першої
інстанції з таких підстав.

Колегією встановлено, що позивачі
звернулися до суду з позовом та просили
скасувати саме рішення Білогородської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області № 473/13 від 29
квітня 2010 року, яким передано у
власність ОСОБА_4 спірну земельну
ділянку.

Дійсно позивачами не вірно вказано
номер рішення, однак усі інші реквізити
в тому числі і суть оскаржуваного
рішення зазначено вірно. Слід було
вказати рішення № 478/13.

На думку колегії вказаний недолік не
може бути підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог з таких
підстав.

Позивачі набули право власності на
частину будинку (по 1/8 частині кожен)
після смерті їхньої матері в 1994 році, як
такі, що відразу прийняли спадщину,
вступивши у фактичне управління цим
майном.

Померла ОСОБА_5, мала в своєму
користуванні земельну ділянку, площею
0,20 га, на якій розміщений спадковий
будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЗК України 1990
року при переході права власності на
будівлю і споруду разом з цими
об'єктами переходить у розмірах,
передбачених статтею 67 цього Кодексу, і
право власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення і, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження -
будівлі та споруди. У разі зміни
цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку
відведення.

З вказаного випливає, що рішенням
Білогородської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області № 478/13 від 29 квітня 2010 року
порушені права позивачів щодо
володіння та користування спірною
земельною ділянкою.

Вказані обставини є підставою для
часткового задоволення позову.

Крім того колегія вважає, що позивачі,
на підставі рішення апеляційного суду
набули право власності на частину
спадкового майна у вигляді житлового
будинку, а відсутність реєстрації
вказаного майна у державному реєстрі,
не може бути підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог, поскільки
позивачі за таких обставин не
позбавленні права користуватись
власністю.

Не підлягають до задоволення вимоги в
частині скасування кадастрового
номера, присвоєного земельній ділянці,
поскільки ці вимоги не ґрунтуються на
нормах діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір на користь позивачів.

В силу ст. 309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 88, 309, 316 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
вересня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення
Білогородської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області № 478/13 від 29 квітня 2010 року в
частині передачі у приватну власність
ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,2174 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Визнати недійсним державний акт про
право власності на земельну ділянку
площею 0,2174 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
скасувати його державну реєстрацію.

Стягнути з ОСОБА_4, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, судовий збір на
користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
розмірі 172 грн. 07 коп.

Рішення суду в частині відмови в
задоволенні вимог про скасування
кадастрового номера - залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :