Справа
пр. №2/756/436/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:
судді - Андрейчука Т.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
яка діє у власних інтересах та в
інтересах малолітньої ОСОБА_3, до
дочірнього підприємства "Клінічний
санаторій "Місхор" закритого
акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок "Укрпрофоздоровниця", третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, - Виконавча
дирекція Фонду соціального
страхування з тимчасової витрати
працездатності, про захист прав
споживачів та відшкодування моральної
У жовтні 2013 року позивачі
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, яка діє у власних
інтересах та в інтересах малолітньої
доньки ОСОБА_3, звернулися до суду з
позовом до відповідача дочірнього
підприємства "Клінічний санаторій
"Місхор" закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
"Укрпрофоздоровниця" (далі - ДП
"Клінічний санаторій "Місхор" ЗАТ ЛОЗП
"Укрпрофоздоровниця") про захист прав
споживачів та відшкодування моральної
Свої позовні вимоги позивачі
обґрунтовували тим, що за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності вони
отримали дві путівки на
санаторно-курортне лікування в
клінічному санаторії "Місхор" (на ім'я
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з малолітньою донькою
02 серпня 2013 року позивачі та
їхні малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
супроводі батька ОСОБА_4 ОСОБА_5 прибули
на лікування в клінічний санаторій
"Місхор". Як стверджували позивачі,
після поселення в санаторій на них
почався безпрецедентний тиск з боку
персоналу у зв'язку з тим, що з ними на
відпочинок прибула донька ОСОБА_4, на
яку не було оформлено путівку.
Працівники клінічного санаторію
"Місхор" вимагали, щоб ОСОБА_5 і
малолітня ОСОБА_4 залишили приміщення
санаторію. Такі дії персоналу
продовжились і наступного дня і
спровокували у ОСОБА_5 загострення
хронічного захворювання шлунка. На
звернення позивачів адміністратор
клінічного санаторію "Місхор" не зміг
надати документи щодо вартості
проживання та лікування в санаторії
дитини дворічного віку з матір'ю. Не
надав ці документи наступного дня і
головний лікар клінічного санаторію
"Місхор", при цьому він в грубій формі
змусив ОСОБА_1 і ОСОБА_5 залишити його
робочий кабінет. Крім того, 05 серпня 2013
року персонал санаторію намагався
проникнути в кімнату, яку займала сім'я
ОСОБА_1, для проведення її огляду, проте
ОСОБА_1 з застосуванням сили запобіг
цьому, після чого викликав наряд
06 серпня 2013 року позивачі та
їхні малолітні діти залишили клінічний
Позивачі вважали, що своїми
діями відповідач порушив норми ч.2 ст.18,
ч.4 ст.19, п.5 ч.1 ст.21
Закону України "Про захист прав
споживачів", а тому просили суд
стягнути з відповідача на користь
моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 і
У судовому засіданні
представник позивачів позовні вимоги
своїх довірителів підтримав, просив
суд їх задовольнити.
Представник відповідача у
судовому засіданні проти позову
заперечував, пояснив, що позивачі
прибули на лікування до клінічного
санаторію "Місхор" з двома дітьми, проте
на молодшу доньку ОСОБА_4 путівка не
була оформлена. Придбати її позивачі
відмовились. Представник відповідача
стверджував, що у взаємовідносинах з
позивачем працівниками відповідача не
було допущено жодних порушень вимог
чинного законодавства, а тому просив
суд відмовити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у
задоволенні їхнього позову.
У ході розгляду справи судом
було залучено до участі у розгляді
справи в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, Виконавчу дирекцію
Фонду соціального страхування з
тимчасової витрати працездатності.
У судовому засіданні
представники третьої особи пояснили,
що позивачі за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності отримали три
путівки на санаторно-курортне
лікування в клінічному санаторії
"Місхор". 06 серпня 2013 року позивачі
поскаржились до Виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування з
тимчасової витрати працездатності на
зневажливе та грубе ставлення до них
персоналу клінічного санаторію
"Місхор", після чого було проведено
перевірку якості надання ДП "Клінічний
санаторій "Місхор" ЗАТ ЛОЗП
"Укрпрофоздоровниця" послуг
застрахованим особам та членам їхніх
сімей із санаторно-курортного
лікування. За результатами перевірки
порушень виявлено не було. Представник
третьої особи Колосюк Ю.П. просив суд
позов задовольнити, а представник
ОСОБА_7 - вирішити спір відповідно до
вимог чинного законодавства.
Заслухавши пояснення
представників сторін та третьої особи,
показання свідків, дослідивши
матеріали справи, зібрані у справі
докази, суд приходить до висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити з
Ст.47 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
передбачено, що для
забезпечення відновлення здоров'я
застрахована особа та члени її сім'ї (а
також особа, яка
навчається у вищому навчальному
закладі) мають право на отримання
санаторно-курортного лікування,
оздоровлення в спеціалізованих
оздоровчих закладах (у тому числі
дитячих) у межах асигнувань,
установлених бюджетом Фонду на
зазначені цілі, та в порядку і на
умовах, визначених правлінням Фонду.
застрахованими особами і членами їх
сімей (а також особами, які навчаються у
вищому навчальному закладі)
санаторно-курортного лікування,
сплаченого за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, визначаються
Порядком, затвердженим постановою
правління Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 25 лютого 2009 року №12.
П.1.3. Порядку отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей (а також особами, які навчаються у
вищому навчальному закладі)
санаторно-курортного лікування,
сплаченого за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, встановлено, що
отримання застрахованими особами і
членами їх сімей санаторно-курортних
послуг передбачає комплексне
лікування, медичну реабілітацію та
профілактику захворювань з
максимальним використанням природних
лікувальних ресурсів,
фізіотерапевтичних методів,
дієтотерапії, лікувальної фізкультури
та забезпечення належних
культурно-побутових умов на базі
санаторно-курортних закладів,
розташованих на територіях курортів
державного та місцевого значення або в
лікувально-оздоровчих місцевостях, за
пред'явленням путівки на
санаторно-курортне лікування та
санаторно-курортної карти (форма №072/о -
для дорослого, форма №76/о - для дітей та
підлітків, що затверджені наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 27 грудня 1999 року №302.
Згідно з п.1.3., п.1.4. Порядку
отримання застрахованими особами і
членами їх сімей (а також особами, які
навчаються у вищому навчальному
закладі) санаторно-курортного
лікування, сплаченого за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
путівка є документом, який надає
застрахованій особі і члену її сім'ї
право на отримання відповідних послуг
у зазначеному в путівці
санаторно-курортному закладі протягом
указаного в ній терміну - 18, 21, 24 або 45
діб. На путівці зазначаються профіль
лікування та відповідний перелік
послуг, що входять до вартості путівки,
умови проживання та в обов'язковому
порядку проставляється відповідна
відмітка "Оплачено за кошти Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності".
Відповідно до п.1.5. Порядку
отримання застрахованими особами і
членами їх сімей (а також особами, які
навчаються у вищому навчальному
закладі) санаторно-курортного
лікування, сплаченого за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
придбання путівок здійснюється
Виконавчою дирекцією Фонду в межах
асигнувань, передбачених статтею
бюджету Фонду "Оздоровчі заходи", з
урахуванням пропозицій відділень
Фонду згідно з кошторисами програм
щодо відновлення здоров'я
застрахованих осіб і членів їх сімей та
відповідно до законодавства.
Застрахована особа здійснює
часткову оплату вартості путівки (п.4.5.,
п.4.6., п.4.7., 4.13. Порядку отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей (а також особами, які навчаються у
вищому навчальному закладі)
санаторно-курортного лікування,
сплаченого за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності).
Відносини Виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової витрати
працездатності та ДП "Клінічний
санаторій "Місхор" ЗАТ ЛОЗП
"Укрпрофоздоровниця" в частині надання
послуг з санаторно-курортного
лікування врегульовані укладеним між
ними договором від 29 березня
2013 року №39/07/13.
З матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 та його дружині
ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
позивачі отримано дві путівки на
санаторно-курортне лікування в
клінічному санаторії "Місхор" (т.1,
02 серпня 2013 року позивачі
прибули в санаторій і були поселені в
кімнату НОМЕР_1 третього корпусу,
отримавши санаторно-курортні книжки та
талони на харчування (т.1, а.с.69-75).
П.4.9. Порядку отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей (а також особами, які навчаються у
вищому навчальному закладі)
санаторно-курортного лікування,
сплаченого за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, передбачено, що
комісією (уповноваженим) із
соціального страхування приймається
рішення про виділення путівки (путівок)
згідно з медичними показаннями для
спільного санаторно-курортного
лікування чоловіка, дружини, які
працюють на цьому підприємстві та
перебувають у шлюбі, або їх дітей віком
від 4 до 18 років, у тому числі для члена
сім'ї (дружини або чоловіка), який
працює на іншому підприємстві і є
застрахованою особою, та члена сім'ї,
який навчається у вищому навчальному
закладі з денною формою навчання.

П.2.1. Правил надання послуг ДП
"Клінічний санаторій "Місхор" ЗАТ ЛОЗП
"Укрпрофоздоровниця" визначено, що
місце в санаторії надається громадянам
за наявності путівки встановленого
зразка, паспорта чи документа, який
його замінює, а також
санаторно-курортної карти. Для
оформлення дитини, крім того, необхідно
надати довідку про щеплення та
контакти з інфекційними хворими,
свідоцтво про народження. Прийом дітей
за путівками дозволяється з
чотирирічного віку разом з батьками чи
офіційним опікуном. У виняткових
випадках, за письмовою заявою і
дозволом батьків, можливе оформлення
дитини у віці від двох до чотирьох
років. Прийом дітей до двох років
забороняється. Оформлення дітей
будь-якого віку без путівок
забороняється (п.2.4., п.2.8. Правил надання
послуг ДП "Клінічний санаторій "Місхор"
ЗАТ ЛОЗП "Укрпрофоздоровниця"). Також
цими Правилами заборонено проживання в
санаторії особам без путівок та
санаторно-курортної книжки.

При оформленні в санаторій
позивачі були ознайомлені з Правилами
надання послуг ДП
"Клінічний санаторій "Місхор" ЗАТ ЛОЗП
"Укрпрофоздоровниця", про що свідчать
їхні підписи в анкетах гостя (т.1, а.с.66,
67).

Незважаючи на це, позивачі
взяли з собою на відпочинок дворічну
доньку ОСОБА_4, яка мешкала з ними в
кімнаті НОМЕР_1 третього корпусу
клінічного санаторію "Місхор" без
оформлення у встановленому порядку
(придбання путівки) (т.1, а.с.225-232, 234-241).
Після того, як даний факт було виявлено
посадовими особами ДП "Клінічний
санаторій "Місхор" ЗАТ ЛОЗП
"Укрпрофоздоровниця", останніми було
запропоновано позивачам оформити
проживання в санаторії їхньої
малолітньої доньки ОСОБА_4 у
встановленому порядку (придбати
путівку), що підтверджується
доповідними записками персоналу
клінічного санаторію "Місхор" (т.1,
а.с.220-221), наказом головного лікаря
цього санаторію від 05 серпня 2013 року №96
та показаннями свідків ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 Однак ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
пропозицію оформити належним чином
проживання в санаторії їхньої
малолітньої доньки ОСОБА_4 (придбати
путівку) жодним чином не відреагували.
Про це, зокрема, свідчить відсутність
їхніх відповідних письмових заяв, як це
вимагається п.2.4. Правил надання послуг
ДП "Клінічний санаторій "Місхор" ЗАТ
ЛОЗП "Укрпрофоздоровниця".

Відтак, вимога посадових осіб
клінічного санаторію "Місхор" щодо
оформлення батьками ОСОБА_4 її
проживання в санаторії (придбати
путівку) є законною та обґрунтованою.

Після відмови позивачам у
наданні дозволу на проживання з ними у
кімнаті санаторію їхньої доньки ОСОБА_4
07 серпня 2013 року вони виїхали з
санаторію.

За положеннями ч.1, ч.2, ч.3 ст.18
Закону України "Про захист прав
споживачів" продавець (виконавець,
виробник) не повинен включати у
договори із споживачем умови, які є
несправедливими. Умови договору є
несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача. Несправедливими є, зокрема,
умови договору про: звільнення або
обмеження юридичної відповідальності
продавця (виконавця, виробника) у разі
смерті або ушкодження здоров'я
споживача, спричинених діями чи
бездіяльністю продавця (виконавця,
виробника); виключення або обмеження
прав споживача стосовно продавця
(виконавця, виробника) або третьої
особи у разі повного або часткового
невиконання чи неналежного виконання
продавцем (виконавцем, виробником)
договірних зобов'язань, включаючи
умови про взаємозалік, зобов'язання
споживача з оплати та його вимог у разі
порушення договору з боку продавця
(виконавця, виробника); встановлення
жорстких обов'язків споживача, тоді як
надання послуги обумовлене лише
власним розсудом виконавця; надання
можливості продавцю (виконавцю,
виробнику) не повертати кошти на
оплату, здійснену споживачем, у разі
відмови споживача укласти або виконати
договір, без встановлення права
споживача на одержання відповідної
компенсації від продавця (виконавця,
виробника) у зв'язку з розірванням або
невиконанням ним договору;
встановлення вимоги щодо сплати
споживачем непропорційно великої суми
компенсації (понад п'ятдесят відсотків
вартості продукції) у разі невиконання
ним зобов'язань за договором; надання
продавцю (виконавцю, виробнику) права
розірвати договір із споживачем на
власний розсуд, якщо споживачеві таке
право не надається; надання продавцю
(виконавцю, виробнику) права не
повертати кошти на оплату ненаданої
продукції у разі розірвання договору з
ініціативи продавця (виконавця,
виробника); надання продавцю
(виконавцю, виробнику) права розірвати
договір, укладений на невизначений
строк із споживачем без повідомлення
його про це, крім випадків,
установлених законом; установлення
невиправдано малого строку для надання
споживачем згоди на продовження дії
договору, укладеного на визначений
строк, з автоматичним продовженням
такого договору, якщо споживач не
висловить відповідного наміру;
установлення обов'язкових для
споживача умов, з якими він не мав
реальної можливості ознайомитися
перед укладенням договору; надання
продавцю (виконавцю, виробнику) права в
односторонньому порядку змінювати
умови договору на власний розсуд або на
підставах, не зазначених у договорі;
надання продавцю (виконавцю, виробнику)
права в односторонньому порядку
змінювати характеристики продукції, що
є предметом договору; визначення ціни
товару на момент його поставки
споживачеві або надання продавцю
(виконавцю, виробнику) можливості
збільшувати ціну без надання
споживачеві права розірвати договір у
разі збільшення ціни порівняно з тією,
що була погоджена на момент укладення
договору; надання продавцю (виконавцю,
виробнику) права визначати
відповідність продукції умовам
договору або надання йому виключного
права щодо тлумачення договору;
обмеження відповідальності продавця
(виконавця, виробника) стосовно
зобов'язань, прийнятих його агентами,
або обумовлення прийняття ним таких
зобов'язань додержанням зайвих
формальностей; встановлення обов'язку
споживача виконати всі зобов'язання,
навіть якщо продавець (виконавець,
виробник) не виконає своїх; надання
продавцю (виконавцю, виробнику) права
передавати свої права та обов'язки за
договором третій особі, якщо це може
стати наслідком зменшення гарантій, що
виникають за договором для споживача,
без його згоди. Перелік несправедливих
умов у договорах із споживачами не є
вичерпним.

Ст.19 Закону України "Про
захист прав споживачів" нечесна
підприємницька практика
забороняється. Нечесна підприємницька
практика включає: вчинення дій, що
кваліфікуються законодавством як
прояв недобросовісної конкуренції;
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агрессивною.

У відповідності до ст.21
Закону України "Про захист прав
споживачів" крім інших випадків
порушень прав споживачів, які можуть
бути встановлені та доведені виходячи
з відповідних положень законодавства у
сфері захисту прав споживачів,
вважається, що для цілей застосування
цього Закону та пов'язаного з ним
законодавства про захист прав
споживачів права споживача вважаються
в будь-якому разі порушеними, якщо: при
реалізації продукції будь-яким чином
порушується право споживача на свободу
вибору продукції; при реалізації
продукції будь-яким чином порушується
свобода волевиявлення споживача та/або
висловлене ним волевиявлення; при
наданні послуги, від якої споживач не
може відмовитись, а одержати може лише
в одного виконавця, виконавець нав'язує
такі умови одержання послуги, які
ставлять споживача у нерівне становище
порівняно з іншими споживачами та/або
виконавцями, не надають споживачеві
однакових гарантій відшкодування
шкоди, завданої невиконанням
(неналежним виконанням) сторонами умов
договору; порушується принцип рівності
сторін договору, учасником якого є
споживач; будь-яким чином (крім
випадків, передбачених законом)
обмежується право споживача на
одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про відповідну продукцію; споживачу
реалізовано продукцію, яка є
небезпечною, неналежної якості,
фальсифікованою; ціну продукції
визначено неналежним чином; документи,
які підтверджують виконання договору,
учасником якого є споживач, своєчасно
не передано (надано) споживачу.

Судом не встановлено
порушення відповідачем наведених вище
норм Закону України "Про захист прав
споживачів".

Крім того, за скаргою ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 Виконавчою дирекцією Фонду
соціального страхування з тимчасової
працездатності було проведено
перевірку виконання ДП
"Клінічний санаторій "Місхор" ЗАТ ЛОЗП
"Укрпрофоздоровниця" укладених між
ними договорів про надання послуг з
санаторно-курортного лікування
застрахованих осіб у 2013 року, за
результатами якої було складено акт
від 12 серпня 2013 року, у якому зазначено,
що жодних порушень не
виявлено (т.1, а.с.56-59).

За таких обставин, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 є необґрунтованими, а тому у
задоволенні їхнього позову слід
відмовити.

З огляду на вищенаведене,
відповідно до ст.ст.15, 16, 901-907 Цивільного
кодексу України, ст.ст.1, 18,
19 21 Закону України "Про захист прав
споживачів" та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60,
88, 209, 212-215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та в
інтересах малолітньої ОСОБА_3, до
дочірнього підприємства "Клінічний
санаторій "Місхор" закритого
акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок "Укрпрофоздоровниця", третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, - Виконавча
дирекція Фонду соціального
страхування з тимчасової витрати
працездатності, про захист прав
споживачів та відшкодування моральної
шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду міста Києва через
Оболонський районний суд міста Києва
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

Т.В. Андрейчук