Справа № 1203/9783/2012
Провадження № 22ц/782/5403/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого: Борисова Є.А.

суддів: Маляренко І.Б. Яреська
А.В.

при секретарі: Веселові С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на ухвалу
Артемівського районного суду м.
Луганська від 26 листопада 2013 року за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

в с т а н
о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою
Артемівського районного суду м.
Луганська від 26.11.2013 року було закрито
провадження у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки з підстав,
передбачених п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, а
саме у зв'язку з наявністю такого, що
набрало законної сили рішення суду з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

В апеляційній скарзі Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» ставить питання про
скасування вищезазначеної ухвали, як
такої, що не відповідає вимогам закону,
а справу просять направити до того ж
суду першої інстанції для продовження
розгляду по суті, посилаючись на те, що
підстави для закриття провадження по
справі у даному випадку відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду, колегія
суддів приходить до наступного.

Приймаючи рішення про закриття
провадження по даній справі, суд першої
інстанції виходив з того, що на момент
розгляду даної цивільної справи існує
таке, що набрало законної сили рішення
апеляційного суду Луганської області
від 18.05.2011 року, ухвалене з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав,
а відтак в даному випадку наявні
підстави для закриття провадження у
справі з підстав передбачених п.2ч.1
ст.205 ЦПК України.

Проте погодитись з таким висновком
суду колегія суддів не може з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.205 ЦПК
України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо набрали
законної сили рішення суду або ухвала
суду про закриття провадження у справі
у зв'язку з відмовою позивача від
позову або укладенням мирової угоди
сторін, ухвалені або постановлені з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Із змісту зазначеної норми діючого
цивільного процесуального
законодавства випливає, що закриття
провадження у справі з підстав,
передбачених п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України
можливе лише за умови, що рішення, яке
набрало законної сили є тотожним до
позову, який розглядається, тобто
повністю збігаються сторони, предмет і
підстави позовів. Нетотожність хоча б
одного елементу не перешкоджає
заінтересованим особам звернутися до
суду з позовом і не дає суду підстав
закривати провадження у справі.

Із змісту рішення апеляційного суду
Луганської області від 18 травня 2011
року, ухваленого по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки вбачається, що
банківській установі було відмовлено у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1
про звернення стягнення на предмет
іпотеки з тих підстав, що банківська
установа не дотрималась процедури
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме не направила на адресу
іпотекодавця ОСОБА_1 письмову вимогу
про усунення порушень за основним
зобов'язанням у тридцятиденний строк
та не попередила іпотекодавця про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання письмової вимоги
про усунення порушень, як то
передбачено положеннями ч.1 ст.35 Закону
України «Про іпотеку» . Тобто у
задоволенні позову банківській
установі було відмовлено у зв'язку із
передчасністю подачі до суду позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, а тому у разі, якщо банком
вподальшому виконуються вимоги ст. 35
Закону україни «Про іпотеку» стосовно
направлення на адресу іпотекодавця
письмової вимоги про усунення порушень
основного зобов'язання та стосовно
попередження іпотекодавця про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання вимоги про усунення
порушень, банківська установа має
право повторної подачі позову про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, оскільки при повторному
зверненні з таким позовом підстави
позову не є тотожними тим підставам,
які існували на момент ухвалення
вищезазначеного рішення апеляційного
суду Луганської області. З матеріалів
справи вбачається, що банківська
установа виконала вимоги ст.35 Закону
України щодо направлення на адресу
іпотекодавця вимоги про усунення
порушень основного зобов'язання перед

Враховуючи викладене, судова
колегія вважає, що висновок суду першої
інстанції стосовно необхідності
закриття провадження по даній справі з
підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК
України, є поспішним та таким, до якого
суд дійшов без належного дотримання
норм процесуального права, а тому на
підставі ст 311 ЦПК України оскаржувана
ухвала підлягає скасуванню, а справа
направленню до суду першої інстанції
для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.307, 311,313- 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

у
х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Артемівського районного
суду м. Луганська від 26 листопада 2013
року скасувати, справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду по суті.

Ця ухвала апеляційного суду
набирає чинності негайно та оскарженню
у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: