Справа № 721/1014/13-ц
Провадження 2/721/22/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької
області в складі:

Головуючого - судді:
Проскурняка С.П.

при секретарі:
Помазан М.В.

за участю

позивачки:
ОСОБА_1

представника позивача:
ОСОБА_2

представників відповідача:
Ватаманюк М.І.

Ключук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Путила
Путильського району Чернівецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до комунального закладу
Путильська центральна районна лікарня
про скасування наказу за №22к-зв від
31.10.2013, про зміну формулювання підстав
звільнення, визнання неправомірних дій
адміністрації та стягнення втраченого
заробітку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом
до комунального закладу Путильська
центральна районна лікарня про
скасування наказу за №22к-зв від 31.10.2013,
про зміну формулювання підстав
звільнення, визнання неправомірних дій
адміністрації та стягнення втраченого
заробітку, посилаючись на те, що вона
близько 11 років працювала в
комунальному закладі "Путильська
центральна районна лікарня" на різних
посадах. З лютого місяця 2003 року працює
на посаді заступника головного лікаря
з економічних питань.

З часу призначення на посаду в.о.
головного лікаря КЗ « Путильська ЦРЛ»
Дячука Михайла Дмитровича, її праця
стала практично нестерпною, так як до
приходу на посаду керівника в неї з ним
були не прості взаємовідносини,
причиною яких була її професійна
діяльність.

Так 30 жовтня 2013 р. близько 20 години до
неї передзвонив в.о. головного лікаря
Дячук М.Д., почав її принижувати,
висловлюватись нецензурними словами.

Після такої чергової профілактичної
бесіди з керівництвом ЦРЛ, їй стало
дуже погано, внаслідок чого 31.10.2013р.
вона звернулася за медичною допомогою
до сімейного лікаря Корицької Тетяни
Анатоліївни, і її з ранку було
госпіталізовано на стаціонарне
лікування в Терапевтичне відділення.

Позивачка в позові зазначає, що цього ж
дня (31.10.2013р.) її повторно викликав Дячук
М.Д., після розмови з ним вона написала
заяву про звільнення з займаної посади
за згодою сторін.

Отримавши від неї заяву керівник ЦРЛ
написав на заяві резолюцію у якій
вказав про необхідність відпрацювання
14 днів, для передачі документації та
матеріальних цінностей.

В.о. головного лікаря Дячук М.Д., заявив
що вона повинна відпрацювати 14 днів
після закінчення лікування, й
підготувати матеріальні цінності які
рахуються за нею та документацію для
передачі іншому працівникові, її заяву
було передано у відділ кадрів ЦРЛ.

Зазначає, що перебуваючи на
стаціонарному лікуванні вона
працювала як повноцінний працівник, на
неї продовжувався психологічний та
моральний тиск зі сторони керівництва
ЦРЛ, вона змушена була готувати
документи, проводити їх опрацювання,
вивчення та інше.

Після закінчення лікування, сімейний
лікар Корицька Тетяна Анатоліївна,
видала їй на руки Листок
непрацездатності Серія АВЦ №692787 в
якому було вказано про необхідність
приступити до роботи з 13.11.2013 року.

Нею було відповідний Листок
непрацездатності, здано в бухгалтерію
відповідача, по вказаному Листку
непрацездатності, було проведено
нарахування, коштів по лікарняних.

13.11.2013 р. вона приступила до роботи, для
того щоб почати підготовку до передачі
документації та відпрацюванню 14
робочих днів, згідно резолюції на її
заяві в.о. головного лікаря.

Також 13.11.2013 р. їй на руки було видано
Висновок засідання ЛКК №652 від 13.11.2013 р.
лікарняної комісії ЦРЛ з висновком:
хворій протипоказана важка фізична
праця та праця пов'язана з
психологічними перевантаженнями.

Отримавши на руки відповідну висновок
ЛКК, вона вирішила написати заяву про
звільнення її за станом здоровя згідно
п.2 статті 40 КЗ пП України, але її
повідомили про те що її звільнено.

На протязі листопада місяця 2013 року,
вона зверталась до відповідача щодо
надання їй копії наказу про звільнення
та отримати трудову книжки. Її
звернення були проігноровані. 27
листопада 2013 року вона отримала
трудову книжку через поштове
відділення.

З врахуванням уточнених позовних вимог
просила суд визнати дій відповідача по
виданню наказу за №22к-зв від 31.10.2013р.
про звільнення її з посади заступника
головного лікаря з економічних питань
неправомірними та скасувати даний
наказ. Змінити формулювання підстав
звільнення з посади заступника
головного лікаря КЗ "Путильська
центральна районна лікарня" з
економічних питань з п.1 ст.36 КЗпП
України на п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України
внаслідок виявленої невідповідності
працівником займаній посаді внаслідок
стану здоров'я, днем поновлення на
роботі та звільнення за станом здоров'я
вважати день ухвалення рішення суду.
Стягнути з відповідача
середньомісячну заробітну плату за час
вимушеного прогулу з вини відповідача.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали
та надали пояснення аналогічні
позовній заяві, просили суд позов
задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнали,
оскільки вважають, що позовні вимоги є
безпідставні.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач та його представник в супереч
вимогам ст.60 ЦПК України не надали суду
докази на підтвердження своїх доводів
щодо позовних вимог про визнання дій
відповідача по виданню наказу за
№22к-зв від 31.10.2013р. про звільнення
позивача з посади заступника головного
лікаря з економічних питань
неправомірними та скасувати даний
наказ. Змінити формулювання підстав
звільнення з посади заступника
головного лікаря КЗ "Путильська
центральна районна лікарня" з
економічних питань з п.1 ст.36 КЗпП
України на п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України
внаслідок виявленої невідповідності
працівником займаній посаді внаслідок
стану здоров'я, днем поновлення на
роботі та звільнення за станом здоров'я
вважати день ухвалення рішення суду.

Судом встановлено, що 14 лютого 2003 року
позивачка ОСОБА_1 на підставі наказу за
№5к-ПВ була переведена на посаду
заступника головного лікаря КЗ
"Путильська центральна районна
лікарня" з економічних питань /а.с.27/.

Наказом в.о. головного лікаря КЗ
"Путильська центральна районна
лікарня" від 31 жовтня 2013 року за №22к-зв,
ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з
01.11.2013 року по ст.36 ч.1 КЗпПУ (угода
сторін) /а.с.95/.

Відповідно до пункту 1 статті 36 Кодексу
законів про працю України (далі по
тексту КЗпП України) підставою для
припинення трудового договору може
бути угода сторін. Слід зазначити, що
законодавством не встановлено
відповідного порядку чи строків
припинення трудового договору за
угодою сторін, у зв'язку з чим вони
визначаються працівником і власником
або уповноваженим ним органом у
кожному конкретному випадку.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами трудових спорів» від 6 листопада
1992 р. № 9 (далі - постанова Пленуму
Верховного Суду) роз'яснено, що в разі
домовленості між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом про припинення трудового
договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП
(угода сторін) договір припиняється в
строк, визначений сторонами.
Анулювання такої домовленості може
відбутися лише тоді, коли власник або
уповноважений ним орган і працівник
дійшли взаємної згоди.

Як встановлено судом позивачка 31
жовтня 2013 року написала заяву про
звільнення її з займаної посади за
згодою сторін /а.с.97/. В даній заяві
чітко було вказано дату звільнення, а
саме 01 листопада 2013 року.

Суд не приймає до уваги твердження в
позовній заяві та в судовому засіданні
позивачки та її представника, що
відповідачем було порушено вимоги
трудового законодавства, оскільки
останній звільнив ОСОБА_1 під час
перебування останньої на лікарняному,
при цьому виходить з наступного.

Обмеження щодо звільнення працівника,
який знаходиться на лікарняному,
стосується тільки звільнення з
ініціативи власника, що встановлено
ст.40 КЗпП, якою передбачено, що не
допускається звільнення працівника з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за п. 5 цієї статті).

Тобто чинним законодавством не
заборонено звільнення працівника в
період тимчасової непрацездатності з
інших підстав, у тому числі за згодою
сторін (ч.1 ст.36 КЗпП).

Заслухавши доводи сторін, пояснення
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд за своїм внутрішнім переконанням,
що ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом,
враховуючи те, що судом встановлено, що
звільнення позивачки проведено з
дотриманням трудового законодавства,
внаслідок чого підстав для висновку
про порушення трудових прав позивача
суд не вбачає, в результаті чого
підстав для задоволення позовних вимог
про визнання дій відповідача по
виданню наказу за №22к-зв від 31.10.2013р.
про звільнення позивача з посади
заступника головного лікаря з
економічних питань неправомірними та
скасувати даний наказ. Змінити
формулювання підстав звільнення з
посади заступника головного лікаря КЗ
"Путильська центральна районна
лікарня" з економічних питань з п.1 ст.36
КЗпП України на п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України
внаслідок виявленої невідповідності
працівником займаній посаді внаслідок
стану здоров'я, днем поновлення на
роботі та звільнення за станом здоров'я
вважати день ухвалення рішення суду
немає

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про
стягнення середньомісячної заробітної
плати за час вимушеного прогулу з вини
відповідача, суд вважає, що дана вимога
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав

Як вище встановлено судом ОСОБА_1
наказом в.о. головного лікаря КЗ
"Путильська центральна районна
лікарня" від 31 жовтня 2013 року за №22к-зв,
звільнено з займаної посади з 01.11.2013
року по ст.36 ч.1 КЗпПУ (угода сторін).

Відповідно до ч.4 ст.235 КЗпПУ, - у разі
затримки видачі трудової книжки з вини
власника або уповноваженого ним органу
працівникові виплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

Як видно з досліджених в судовому
засіданні матеріалів цивільної справи,
а також згідно пояснень сторін по
справі в день звільнення позивачки,
останній в супереч вимогам ч.4 ст.235 КЗпП
України не було видано трудову книжку
та не вчинено дій щодо її видачі. При
цьому тільки 27 листопада 2013 року,
ОСОБА_1 було направлено трудову книжку
через відділення поштового зв'язку
/а.с.24-26/.

Внаслідок чого суд вважає, що необхідно
стягнути з відповідача на користь
позивача заробіток за час вимушеного
прогулу, у зв'язку з затримкою видачі
трудової книжки в сумі 1965грн. 70 копійок
(11 робочих днів х 178грн. 70коп =1965грн.
70коп.). При цьому, суд при визначенні
даних розмірів виходить з довідки про
середню заробітну плату /а.с.23/, згідно
якої середньоденна заробітна плата
ОСОБА_1 складає 178грн. 70коп. Кількість
днів вимушеного прогулу складає 11,
оскільки позивачка з 31.10.2013 року по
12.11.2013 року перебувала на лікарняному
та отримала відповідні нарахування,
коштів по лікарняних /а.с.11/.

Враховуючи те, що позивач звільнений
від сплати судового збору, суд вважає,
що необхідно стягнути з відповідача
судовий збір в сумі 243грн. 60коп на
користь держави.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.36,235 КЗпП України,
ст.ст.3,4,57-58,60,208-209,212-215,218,223, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу
"Путильська центральна районна
лікарня" на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу, у
зв'язку з затримкою видачі трудової
книжки в сумі 1965грн. (одна тисяча
дев'ятсот шістдесят п'ять гривень) 70
копійок, з відповідним відрахуванням
до Пенсійного фонду України та інших
спеціальних фондів, а також до
Державного бюджету України.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Комунального закладу
"Путильська центральна районна
лікарня" на користь держави судовий
збір в сумі 243грн. 60коп.

Рішення підлягає негайному виконанню
в частині стягнення заробітної плати
у межах платежів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Путильський районний суд Чернівецької
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
С.П. Проскурняк