Провадження №2/592/418/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06.02.2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м.
Суми в складі:

головуючого - судді Катрич О.М.

при секретарі - Гробовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Сумське НВО
ім. М.В. Фрунзе» про відшкодування
моральної шкоди, спричиненої смертю
особи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що є
донькою ОСОБА_2, який з 01 вересня 1960 року
по 01 грудня 1998 року працював на ВАТ
«Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе». При
виконанні трудових обов'язків отримав
професійне захворювання і 19 листопада
2003 року МСЕК встановила йому 60 % втрати
працездатності та ІІІ групу
інвалідності. ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько
позивачки помер. Посилається на те, що
втрата батька спричинила їй моральні
страждання, оскільки її батько помер у
віці 68 років внаслідок отримання
професійного захворювання. Заподіяна
моральна шкода, яка полягає в фізичних
та моральних стражданнях, оскільки з
вини відповідача вона постійно
відчуває самотність, постійно відчуває
слабкість, безпорадність та
неможливість бути повноцінною людиною.
Втрата батька повністю розбалансувала
її нервову систему, що виражається в
постійному емоційному напруженні,
роздратуванні, швидкій зміні настрою,
відчутті тривоги тощо. Вказану
моральну шкоду вона оцінює в 100 000 грн.,
яку просить стягнути з відповідача на
її користь.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлена належним чином.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі і просить їх
задовольнити.

Представник відповідача Гоч В.М. позов
не визнав та пояснив, що доказів на те,
що позивачці смертю батька завдана
моральна шкода надано не було, а також
не доведено те, що смерть ОСОБА_2
наступила саме від професійного
захворювання, а тому у задоволенні
позовних вимог просить відмовити за
необґрунтованістю.

Суд заслухавши осіб, які беруть участь
в справі, дослідивши матеріали справи,
вважає позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є
донькою ОСОБА_2, що підтверджується
копією свідоцтва про народження (а.с. 5).

З 01 вересня 1960 року по 01 грудня 1998 року
ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах
з ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» та
працював стерженщиком, що
підтверджується копією його трудової
книжки (а. с. 7-8).

Згідно акту розслідування хронічного
професійного захворювання від 13 червня
1995 року батьку позивачки ОСОБА_2
встановлено професійне захворювання:
Хронічний бронхіт І-ІІ ст.., змішаної
етиології ( інфекція + пил) (а. с. 10).

19 листопада 2003 року спеціалізована
фтизіатрична МСЕК встановила батьку
позивачки ІІІ групу інвалідності та 60
відсотків втрати професійної
працездатності, що підтверджується
довідкою МСЕК ( а. с. 11)

Відповідно до акту розслідування
хронічного професійного захворювання
причиною професійного захворювання,
встановленого батьку позивачки є
тривалий контакт з пилом. Професійне
захворювання виникло в зв'язку з
недосконалістю технологічного пре
виготовлення форм, стержнів,
недостатня забезпеченість СИЗ органів
дихання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько позивачки
ОСОБА_2 помер (а.с. 13).

Відповідно до довідки Сумської
обласної МСЕК від 28 листопада 2012 року
встановлено причинний зв'язок смерті
ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року з
профзахворюванням (а.с 12).

Таким чином судом встановлено, що
роботодавцем було порушено право
батька позивачки на безпечні умови
праці, внаслідок чого у нього виникло
професійне захворювання, що спричинило
смерть особи. Цей факт підтверджено
медичними документами, а тому доводи
відповідача є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженого ним органу чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядку, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноваженого ним
органу чи фізична особа зобов'язуються
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до статті 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України
моральна шкода, спричинена смертю
фізичної особи, відшкодовується його
жінці (чоловіку), батькам, дітям, у тому
числі і усиновленим), а також особам,
які проживали з померлим однією сім'єю.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (із відповідними
змінами), розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема враховуються характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
наслідки тілесних ушкоджень,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках.

Суд враховує характер професійного
захворювання померлого, пов'язані з ним
фізичні і моральні страждання
позивачки, яка втратила близьку людину,
конкретні обставини справи і наслідки,
що наступили, приходить до висновку про
часткове задоволення позовних вимог та
відшкодування завданої моральної
шкоди.

На підставі викладеного, враховуючи
характер та обсяг страждань позивачки,
тривалість вимушених змін у її
життєвих стосунках та їх негативні
наслідки, виходячи із засад розумності
виваженості та справедливості, суд
визначає розмір моральної шкоди, яка
підлягає стягненню з відповідача у 30 000
гривень.

Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з
відповідача необхідно стягнути на
користь держави судовий збір в сумі 243
грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 268. 1 167. 1 168 ЦК України,
ст.ст. 21, 153 КЗпП України, ст. ст. 10. 11, 57-60,
88. 212-215,218 ЦПК України, суд

В И
Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе»
на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 30 000
гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе»
» на користь держави судовий збір в
сумі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
відмовити за їх необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.М. Катрич