№ 336/3640/13-ц
провадження № 2/336/17/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2014 року
м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк
О.В.,

при секретарі Петрові
С.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (треті особи -
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6) про визнання
договору іпотеки недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся 30.04.2013 р. до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
договору іпотеки недійсним.

В позові зазначив, що йому на підставі
свідоцтва про право власності на житло
№ 15316 від 15.12.2003 р., виданого
Шевченківською районною
адміністрацією м.Запоріжжя належить 1/3
частина квартири АДРЕСА_1.

01.07.2011 р. між ним, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3, який діяв в інтересах ОСОБА_2
було укладено договір іпотеки,
посвідчений приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4

Одночасно з нотаріальним посвідченням
вищевказаного договору, в той же день,
приватним нотаріусом у встановленому
законом порядку, було накладено
заборону відчудження на предмет
іпотеки.

За п.1.1 договору іпотеки від 01.07.2011 р.,
цей договір забезпечує вимоги
представника іпотекодержателя, що
випливають з договору позики № 1,
укладеного між представником
іпотекодержателя та ОСОБА_6 в простій
письмовій формі від 01.07.2011 р. за умовами
якого останній зобов»язаний повернути
іпотекодержателю позику в розмірі 232000
грн., що на день укладення договору є
еквівалентом 29000 доларам США до 01.01.2011
р., згідно вищевказаного договору
позики.

За п. 1.2 договору іпотеки від 01.07.2011 р.
для забезпечення своєчасного
виконання договору позики,
іпотекодавці передали в іпотеку
представнику іпотекодержателя
квартиру, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, реєстраційний номер 4085641,
загальною площею 50,76 кв.м., житловою
площею 27,7 кв.м. і належить
іпотекодавцям на праві спільної
часткової власності.

Договір позики № 1 від 01.07.2011 р. між
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, в забезпечення якого
і було укладено договір іпотеки від
01.07.2011 р., так і не був підписаний та
грошові кошти в сумі 232000 грн. ОСОБА_3 так
ОСОБА_6 і не передав.

При укладанні договору іпотеки
він не читав, оскільки є інвалідом 3
групи по зору (безстроково), перебуває
на «Д» обліку в КУ «Центральна районна
поліклініка Шевченківського району» з
діагнозом: відкрита IV (термінальна)
оперована глаукома ускладнена
катарактою лівого ока, відкрита ІІІа-в
оперована глаукома, атрофія правого
ока».

Посилаючись на ч.4 ст..207,
ст.220, 230 ЦК України, за позовом позивач
просить визнати недійсним договір
іпотеки від 01.07.2011 р., укладений між
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що
діяв в інтересах ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4

В судове засідання позивач та
його представник не з»явились, були
повідомлені про розгляд даної справи у
встановленому законом порядку.
Протягом розгляду справи позивач
реалізовував свої права через свого
представника - третю особу ОСОБА_5, яка в
судове засідання 03.02.2014 р. не з»явилась
з невідомих суду причин, будучи
повідомленою про день, час та місце
розгляду справи, про що свідчить
розписка. Враховуючи тривалий розгляд
даної справи в суді, судом було
винесено ухвалу про розгляд справи за
відсутності представника позивача з
урахуванням її позиції протягом
розгляду справи. В процесі розгляду
справи представник позивача
стверджувала, що при укладанні
договору іпотеки нотаріус ОСОБА_4 був
відсутній, вона повідомила секретаря
нотаріуса про те, що ОСОБА_1 страждає на
глаукому, у зв»язку з чим не має змоги
ознайомитись з текстом договору.
Позивач підписав договір іпотеки не
ознайомившись з його змістом через
вади зору.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні просив відмовити в
задоволенні позовних вимог. Зазначив,
що сім»я ОСОБА_1 систематично
звертаючись до суду з різноманітними
позовами, зловживає наданими їм
правами. При розгляді справ за їх
позовами не були встановлені
обставини, про які зазначає в позові
ОСОБА_1, у зв»язку з чим у задоволенні
позовних вимог про визнання договору
іпотеки недійсним було відмовлено.

ОСОБА_3 в судове засідання 03.02.2014 р.
не з»явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, причини
неявки суду не повідомив. В процесі
розгляду справи заперечував проти
задоволення позовних вимог з підстав,
викладених в письмових запереченнях.

Треті особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до
суду не з»явились, про розгляд справи
повідомлялись у встановленому законом
порядку, заяви про бажання приймати
участь у розгляді справи до суду не
надходило. У відповідності до ст.36 ЦПК
України, суд розглянув справу без їх
участі.

Вислухавши в процесі розгляду справи
пояснення представника позивача та
третьої особи ОСОБА_5, представника
відповідача ОСОБА_2, приймаючи до уваги
позицію відповідача ОСОБА_3, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
заявлений позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу на
підставі свідоцтва про право власності
на житло № 15316 від 15.12.2003 р., виданого
Шевченківською районною
адміністрацією м.Запоріжжя належить 1/3
частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.10).

По 1/3 частині зазначеної квартири
належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6

01.07.2011 р. між ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3, який діяв в інтересах ОСОБА_2,
було укладено договір іпотеки,
посвідчений приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 (а.с.6-7).

Одночасно з нотаріальним посвідченням
вищевказаного договору, в той же день,
приватним нотаріусом у встановленому
законом порядку, було накладено
заборону відчудження на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст..3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Як вбачається з договору іпотеки
предметом договору є забезпечення
вимог представника іпотекодержателя,
що випливають з договору позики № 1,
укладеного між представником
іпотекодержателя та ОСОБА_6 в простій
письмовій формі від 01.07.2011 р. за умовами
якого останній зобов»язаний повернути
іпотекодержателю позику в розмірі 232000
грн., що на день укладення договору є
еквівалентом 29000 доларам США до 01.01.2011
р., згідно вищевказаного договору
позики.

За п. 1.2 договору іпотеки від 01.07.2011 р.
для забезпечення своєчасного
виконання договору позики,
іпотекодавці - позивачі у справі,
передали в іпотеку представнику
іпотекодержателя квартиру, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
реєстраційний номер 4085641, загальною
площею 50,76 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м.
і належить іпотекодавцям на праві
спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог про
визнання договору іпотеки недійсним
позивач послався на норми ст.ст.207, 220, 230
ЦК України.

ОСОБА_1 зазначив, що через вади зору,
наявність яких підтверджена довідкою
КУ «Центральна районна поліклініка
Шевченківського району» (а.с.8), він не
читав змісту договору іпотеки та
нотаріус йому зміст правочину не
оголошував, у зв»язку з чим він був
введений в оману.

За клопотанням представника
позивача по справі призначалась
судово-медична експертиза.

Згідно висновку експерта № 140/к
від 17.01.2014 р., за медичною картою
амбулаторного хворого «Центральної
районної поліклініки» Шевченківського
району на ім»я ОСОБА_1, записів, що
характеризують гостроту зору пацієнта,
які відносяться до 01.07.2011 р. нема. У
зв»язку з чим комісія при оцінці
гостроти зору пацієнта спирається на
найбільш близькі (хронологічно) записи
в медичній картці: 15.09.2011 р. - гострота
зору правого ока 0,3 н/к, лівого - рахунок
пальців біля обличчя. 13.10.2011 р. -
гострота зору правого ока 0,4 н/к, лівого
- рахунок пальців біля обличчя. Таким
чином встановлено, що гострота зору
пацієнта у вищевказаний період
складала 0,3 - 0,4 (для правого ока). З боку
органів зору на 02.01.2011 р. пацієнту
встановлено діагноз «відкритокутова
глаукома правого ока Ш ст.,
відкритокутова глаукома ІУ ст., зріла
катаракта лівого ока» - із аркуша
уточнених діагнозів, на 10.03.2012 р.
діагноз той же. Людина з гостротою зору
0,3 - 0,4 зазвичай здатна розпізнавати
окремі елементи тексту виконані
методом комп»ютерного набору
стандартним шрифтом, розміром 12 (кегль),
за умови контрастності елементів
тексту не нижче 90%, відстань від тексту
до очей 33-40 см, при достатньому
освітленні. Не виключена можливість
читання тексту, в тому числі договору
іпотеки, ОСОБА_1 з гостротою зору 0,3 - 0,4
при виконанні вищевказаних умов даних
висновків експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
вимог, які встановлені частинами
першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК
України.

Ч.1 ст.203 ЦК України передбачено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із
сторін, або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний недійсним
(оспорюваний правочин).

Ч.1 ст..230 ЦК України визначає, що
якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин визнається судом
недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

П.20 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» роз»яснює судам, що
наявність умислу у діях відповідача,
істотність значення обставин, щодо
яких особу введено в оману, і сам факт
обману повинна довести особа, яка діяла
під впливом обману.

Проаналізувавши дотримання всіх
цих умов при укладанні оспорюваного
позивачем договору, враховуючи наявний
в матеріалах справи висновок
експертизи, суд дійшов висновку, що
ОСОБА_1 не довів факту обману, ані
умислу відповідачів використати його
вади зору при укладанні договору
іпотеки. Договір відповідає за змістом
і формою чинному законодавству,
оскільки посвідчений нотаріально;
волевиявлення сторін було вільним та
сторони договору мали намір створити
реальні передбачені цим договором
наслідки, про що свідчать їх підписи;
ніхто із сторін на момент укладення
договору не визнаний недієздатним.

З урахуванням наведеного, судом
не встановлено підстав для визнання
договору іпотеки недійсним.

У відповідності до ст..88 ЦПК України,
стягненню з відповідачів не підлягають
і судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 207, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 (треті особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6) про визнання договору
іпотеки недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через Шевченківський
районний суд м.Запоріжжя протягом
десяти днів після проголошення рішення
суду апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В.Дмитрюк