АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/40/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 55 Івахненко О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
Храпко В. Д. УХВАЛА
09 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Храпко В. Д. суддів
Новіков О. М. , Дмитренко М. І. при
секретаріЯремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Чигиринського
районного суду м. Черкаси від 15 жовтня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ПАТ «Черкасиобленерго» в особі
Чигиринського району електричних
мереж, третя особа: ОСОБА_7 про захист
права, свободи щодо задоволення потреб
на гідне життя людини, -
в с т а н о в и л а :
У вересні 2013 року ОСОБА_6 пред'явив
позов до ПАТ «Черкасиобленерго» в
особі Чигиринського району
електричних мереж про захист права,
свободи щодо задоволення потреб на
гідне життя людини. В обґрунтування
своїх вимог вказував, що після
відповідного терміну сплати вартості
за спожиту електроенергію, яку
відпускає Чигиринський район
електричних мереж. в опалювальний
період 2012-2013 роки за ціною значно вищою,
порівняно з 2010-2011 роками та ретельного
вивчення питання причини нарахування
відповідачем по завищеним цінам за
спожиту електроенергію, стало відомо,
що відповідач відпускає в квартиру
позивача , електричну енергію за
лімітованою ціною: 250 квт/год. - по ціні
17.95 коп. + 3.59 коп. ПДВ, за 1 квт/год.; понад
250 квт-800 квт/год. - по ціні 23,35 коп. + 4.67
коп. ПДВ, за 1 квт/год.; понад 800 квт/год -
по ціні 79.80 коп. + ПДВ, за 1 квт/год.
Позивач зазначає, що відповідач
замість встановленої
загальнодержавної ціни - 17.95 коп. + ПДВ ,
відпускає йому, зверх 250 квт/год,
електроенергію по завищених цінах,
тобто встановивши так званий ліміт, що
є порушенням його конституційних прав
та свободи на гідне людське життя,
шляхом звуження обсягу споживання за
встановленою державою
загальнодоступною ціною вартості
електроенергії, що унеможливлює
позивача користуватися в достатній
кількості. Просить суд зобов'язати
Чигиринський район електричних мереж
усунути порушення його
конституційного та цивільного права та
свобод, що визначено в діях відповідача
у вигляді встановлення йому норми
електроенергії , для користування та
здійснювати відпуск електроенергії по
загальновстановленій державній ціні -
17.95 коп. + 3.59 коп. ПДВ, як для населення,
що проживає в будинках, обладнаних не
газом, а кухонними електроприладами.
Рішенням Чигиринського
районного суду Черкаської області від
15 жовтня 2013 року у позові ОСОБА_6 до ПАТ
«Черкасиобленерго» в особі
Чигиринського району електричних
мереж про захист права, свободи щодо
задоволення потреб на гідне життя
людини - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить рішення суду скасувати, як
незаконне, необгрунтоване та
постановлене з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія проходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6 до ПАТ
«Черкасиобленерго» в особі
Чигиринського району електричних
мереж про захист права, свободи щодо
задоволення потреб на гідне життя
людини суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що
відповідач надає послуги з постачання
електроенергії за тарифами, які
визначені чинними нормативними актами
і не порушує права споживача, а тому в
позивача відсутні підстави на судовий
захист.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1.
Між позивачем та ПАТ
«Черкасиобленерго» в особі
Чигиринського РЕМ 13.08.2010 року укладено
договір про користування електричною
енергією для населення, за яким ПАТ
«Черкасиобленерго» в особі
Чигиринського РЕМ зобов'язувався
постачати позивачу електроенергію, а
позивач брав на себе зобов'язання
оплачувати спожиту електроенергію за
діючими тарифами.

При порівняні цін за спожиту
електроенергію за опалювальний період
2012-2013 р.р. з періодом 2010-2011 р.р. та
вивчення питання причини нарахування
відповідачем по вартості
електроенергії за іншими тарифами за
спожиту електроенергію, стало відомо,
що ПАТ «Черкасиобленерго» в особі
Чигиринського РЕМ відпускає щомісяця в
його квартиру, електричну енергію за
лімітованою ціною: 250 квт/год.- по ціні
17.95 коп+3.59 коп. ПДВ, за 1 кв/год; понад 250
квт-800 квт/год.- по 23.35 коп.+4.67 коп. ПДВ, за
1 квт/год; понад 800 квт/год-по 79.80 коп.+ПДВ,
за 1 квт/год.

Вважає, що відповідач встановив
ліміт для нього з порушенням чинного
законодавства, так як замість
встановленої загальнодержавної ціни -
17.95 коп. + ПДВ, відпускає їй зверх 250
квт/год., електроенергію по завищених
цінах.

Спеціальним законом, який регулює
відносини, що виникають у зв'язку з
виробництвом, передачею, постачанням і
використанням енергії, державним
наглядом за безпечним виконанням робіт
на об'єктах електроенергетики
незалежно від форм власності,
безпечною експлуатацією енергетичного
обладнання і державним наглядом за
режимами споживання електричної і
теплової енергії є Закон України "Про
електроенергетику" від 16.10.97 р. N 575/97-ВР
(далі по тексту - Закон України від 16.10.97
р. N 575/97-ВР).

ПАТ «Черкасиобленерго» не є виробником
електроенергії, а лише постачальником
електроенергії споживачам та продає її
за тарифами, які встановлює
відповідний орган. Про зміну тарифів на
оплату спожитої електроенергії
поставщик електроенергії повідомляє
споживачам письмова або через засоби
масової інформації та в місцях оплати
за спожиту електроенергію не пізніше
п'яти днів до їх впровадження (п. 3.2
договору). Зазначена вимога
відповідачем виконана.

Статтею 4 названого Закону встановлено,
що регулювання відносин в
електроенергетиці має особливості,
визначені цим Законом.

Згідно статті 5 Закону України від 16.10.97
р. N 575/97-ВР державна політика в
електроенергетиці базується, зокрема,
на принципах державного регулювання
діяльності в електроенергетиці та
забезпечення раціонального споживання
палива і енергії.

Відповідно до приписів статті 8 Закону
України від 16.10.97 р. N 575/97-ВР державне
управління в електроенергетиці
здійснюють органи виконавчої влади,
уповноважені Кабінетом Міністрів
України.

Частиною 2 статті 11 Закону України від
16.10.97 р. N 575/97-ВР Національну комісію, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики, визначено органом
державного регулювання діяльності в
електроенергетиці. У свою чергу,
пунктом 1 Положення N 1059 визначено, що
Національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики (НКРЕ), є органом державного
регулювання діяльності в енергетиці,
який у своїй діяльності керується
Конституцією та законами України,
актами та дорученнями Президента
України, актами Кабінету Міністрів
України, іншими нормативно-правовими
актами.

За змістом частини 1 статті 12 названого
Закону забезпечення проведення
цінової та тарифної політики в
електроенергетиці є одним з основних
завдань НКРЕ.

Відповідно до підпункту 6 пункту 4
Положення N 1059 НКРЕ відповідно до
покладених на неї завдань, зокрема,
встановлює ціни (тарифи) на електричну
енергію, тарифи на її передачу та
постачання. Роздрібний тариф для
населення з огляду на Закон України
"Про ціни та ціноутворення" та Закон
України "Про електроенергетику" є
регульованою ціною на електроенергію,
а отже закони ринкової економіки
(профіцит, дефіцит і таке інше) не можна
взагалі застосовувати до
ціноутворення, коли йдеться про
державне регулювання тарифів.

Позивачу відповідно до п. 1.3 постанови
НКРЕ N 497 від 23.04.2012 р. нараховується
оплата електроенергії за тарифами як
населенню, яке проживає в житлових
будинках (у тому числі в житлових
будинках готельного типу та
гуртожитках), обладнаних у
встановленому порядку кухонними
електроплитами (у тому числі в
сільській місцевості):

за обсяг, спожитий до 250 кВт·год
електроенергії на місяць (включно) 17,95
коп. +3,59 коп. ПДВ = 21,54 коп. за кіловат
електроенергії;

за обсяг, спожитий понад 250 кВт·год до 800
кВт·год електроенергії на місяць
(включно): 23,35 коп. + 4,67 коп. ПДВ = 28,02 коп.
за кіловат електроенергії;

за обсяг, спожитий понад 800 кВт·год
електроенергії на місяць: 79,8 коп. + 15,97
коп. ПДВ = 95,76 коп. за кіловат
електроенергії.

Таким чином, відповідач нараховує
плату за спожиту електроенергію
позивачу відповідно з встановленими
тарифами і підстав для встановлення
інших тарифів для оплати за спожиту
електроенергію в відповідача відсутні.

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6 про захист права,
свободи щодо задоволення потреб на
гідне життя людини є обґрунтованим,
ухвалюючи таке рішення судом першої
інстанції не було порушено норм
процесуального законодавства й
правильно застосовано норми
матеріального права.

Посилання апелянта на рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року №10/рп/2008 є безпідставними, так як
дане рішення Конституційного Суду
України ухвалено з приводу
відповідності нормам Конституції
України законів України в іншій сфері
правовідносин та постанова НКРЕ N 497 від
23.04.2012 р. не визнавалась
неконституційною.

Житловий багатоповерховий
будинок, в якому проживає позивач,
обладнаний системою централізованого
теплопостачання, а тому посилання
апелянта на оплату спожитої ним
електроенергії за тарифами,
передбачених п. 1.4 постанови НКРЕ N 497
від 23.04.2012 р. обладнаних у встановленому
порядку електроопалювальними
установками або електроопалювальними
установками та кухонними
електроплитами (у тому числі в
сільській місцевості) є
безпідставними, так як апелянт
самоуправно переобладнала опалювання
в своїй квартирі від централізованого
на опалювання електроопалювальниною
установкою.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Чигиринського районного суду м.
Черкаси від 15 жовтня 2013 року відхилити,
а рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення , але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :