У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кафідова О.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 13 лютого 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 05 лютого
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Експобанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 13 лютого
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 05
лютого 2014 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Експобанк» заборгованість за
договором кредиту у розмірі 26 073
доларів США, що за курсом НБУ станом на
13 лютого 2013 року складає 208 401 грн 49 коп.
та 6 209 грн 20 коп., яка складається з:
заборгованості за кредитом у розмірі 8
764 доларів США 60 центів, нарахованих
процентів у розмірі 9 доларів США 02
центи, простроченої заборгованості за
кредитом у розмірі 10 146 доларів
США 70 центів, простроченої
заборгованості за нарахованими
процентами у розмірі 7 152 доларів США 75
центів, простроченої заборгованості за
нарахованою комісією у розмірі 6 209 грн
20 коп.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 13 лютого 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 05 лютого 2014 року, мотивуючи
свою вимогу неправильним
застосуванням судами норм
матеріального та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
ухвалюючи оскаржувані рішення,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
і вирішили справу з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 13 лютого 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 05 лютого
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Експобанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова