Справа № 694/4/14-ц
провадження 2/694/82/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н
И

29.01.2014 року
м. Звенигородка

Звенигородський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючої - судді Нестерук Т.М.,

при секретарі Некречій Н.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката
ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи: державний нотаріус
Звенигородської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_5 про
внесення змін у свідоцтва про право на
спадщину за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в
якому просить внести зміни у свідоцтва
про право на спадщину за законом,
видані ОСОБА_3 08.06.20011 року у спадковій
справі № 616 за реєстраційними номерами
1-2125, 1-2127 та 1-2129, вказавши, що він є
спадкоємцем ? частини майна, яке
залишилось після смерті спадкодавця -
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позовні вимоги мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, ОСОБА_6,
яка постійно проживала в АДРЕСА_1. Після
її смерті залишилось спадкове майно,
яке складається з житлового будинку з
господарськими спорудами,
розташованого АДРЕСА_1 та двох
земельних ділянок. Позивач, як
спадкоємець першої черги, прийняла
спадщину, оскільки на час відкриття
спадщини постійно проживала разом зі
спадкодавцем, однак у визначений
законом строк не звернулася до
державної нотаріальної контори за
видачею їй свідоцтва про право на
спадщину. Заяву про відмову від
прийняття спадщини також не подавала,
так як мала намір отримати спадщину.

Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_6 є її діти: ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
позивач, однак спадщину прийняв та
отримав свідоцтва про право на
спадщину лише відповідач ОСОБА_3

Рішенням Звенигородського районного
суду Черкаської області від 04.12.2013 року
встановлено факт постійного місця
проживання позивача та ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на час відкриття
спадщини. Позивач звернулась до
нотаріальної контори за видачею
свідоцтва про право на спадщину, але їй
було відмовлено в зв'язку з тим, що на
все спадкове майно ОСОБА_6 вже видані
свідоцтва про право на спадщину
відповідачу ОСОБА_3, який відмовляється
в добровільному порядку внести зміни
до свідоцтв.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримали повністю та просили їх
задовольнити. Позивач пояснила, що на
час відкриття спадщини постійно
проживала разом з матір'ю, доглядала її
та здійснила поховання. Спочатку
відповідач ОСОБА_3 обіцяв оформити
спадщину на себе та розділити її між
братом та сестрою. Потім відмовився це
робити, внаслідок чого вона була
змушена звертатись до суду з позовом
про продовження строку на прийняття
спадщини. Коли їй було відмовлено в
зв'язку з неподанням доказів, то вона
звернулась до суду з позовом про
встановлення факту постійного
проживання із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, який було
задоволено. Вважає, що оскільки брат
ОСОБА_5, який є третьою особою в справі,
не пред'являє претензій на спадкове
майно, то воно має бути поділене між нею
та відповідачем по ? частині.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не
визнали та просили відмовити в його
задоволенні. Відповідач пояснив, що
позивач не проживала разом з ОСОБА_6 на
день смерті, а лише забрала матір до
себе з лікарні, де вона і померла.
Поховання він здійснив за власні кошти.
Позивач не претендувала на спадщину до
того моменту, поки він вдруге
одружився. Рішенням Звенигородського
районного суду ОСОБА_1 було відмовлено
у визначенні додаткового строку для
прийняття спадщини. Крім того, позивач
писала розписку, що вона не претендує
на спадкове майно.

Третя особа ОСОБА_5 заперечував проти
задоволення позову. Підтримав
пояснення відповідача та додатково
пояснив, що батьки побудували будинки
йому та позивачу ОСОБА_1 Відповідачу
ОСОБА_3 мала залишитись в спадок
батьківська хата. Він не претендує на
спадщину та бажає, щоб його частка
належала братові ОСОБА_3 Із заявами про
прийняття спадщини чи про відмову від
прийняття спадщини до нотаріуса не
звертався.

Третя особа державний нотаріус
Звенигородської державної
нотаріальної контори Черкаської
області Шалденко Л.В. в судове
засідання не з'явилася. Подала суду
заяву про розгляд справи без її участі.
Проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, третьої особи,
дослідивши надані сторонами докази,
суд приходить до висновку, що позовна
заява підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_6, про що видане свідоцтво
про смерть від 02.10.2010 серія НОМЕР_1 (а.с.
35 зворот).

Відповідач ОСОБА_3, який є спадкоємцем
першої черги та не проживав разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вчасно звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини та за його заявою
була заведена спадкова справа № 616/2010
(а.с. 33).

08 червня 2011 року відповідач ОСОБА_3
отримав три свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_6, а саме:

- № 1-2125 на житловий будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належав померлій на підставі договору
дарування від 13.08.1992 року (а.с. 39, 48);

- № 1-2127 на земельну ділянку площею 0, 37
га, яка розташована АДРЕСА_1 та належала
померлій на підставі державного акту
про право приватної власності на землю
серії ЯА № 709506 від 21.09.2005 року (а.с. 42, 48
зворот);

- № 1-2129 на земельну ділянку площею 2,84
га, яка розташована на території
Моринської сільської ради
Звенигородського району та належала
померлій на підставі державного акту
про право приватної власності на землю
серії ЧР 4-14-18 від 09.01.2001 року (а.с. 44, 49).

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Рішенням Звенигородського
районного суду Черкаської області від
03.05.2012 року відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
продовження строку для подачі заяви
про прийняття спадщини (а.с. 25-26).

Рішенням Звенигородського
районного суду Черкаської області від
04.12.2013 року встановлено факт
постійного проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на час
відкриття спадщини (а.с. 8-9).

Позивач звернулась до нотаріуса
із заявою про прийняття спадщини, однак
постановою Звенигородської державної
нотаріальної контори про відмову у
вчиненні нотаріальних дій від 19.12.2013
року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке залишилося після смерті
ОСОБА_6, в зв'язку з тим, що вона вчасно
не звернулася до нотаріальної контори
та на спадкове майно померлої, видане
свідоцтво про право на спадщину за
законом на користь іншого спадкоємця
ОСОБА_3

Згідно з вимогами ст. 1300 ЦК України
за згодою всіх спадкоємців, які
прийняли спадщину, нотаріус за місцем
відкриття спадщини може внести
зміни до свідоцтва про право на
спадщину.

На вимогу одного із спадкоємців
за рішенням суду можуть бути внесені
зміни до свідоцтва про право на
спадщину.

У випадках, встановлених
частинами першою і другою цієї статті,
нотаріус видає спадкоємцям нові
свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи те, що рішенням
Звенигородського районного суду від
04.12.2013 року, яке набрало законної сили,
встановлено факт постійного
проживання позивача зі спадкодавцем
ОСОБА_6 на час відкриття спадщини і ця
обставина, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК
України, не підлягає доказуванню, а
позивач протягом строку, встановленого
статтею 1270 Цивільного кодексу України
не заявила про відмову від спадщини,
суд вважає її такою, що прийняла
спадщину після смерті матері ОСОБА_6

При цьому, суд не бере до уваги
обставини, встановлені рішення
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 03.05.2012 року, яким
позивачу ОСОБА_1 відмовлено в
продовження строку для подачі заяви
про прийняття спадщини, та на яке
посилається відповідач ОСОБА_3, як на
підставу для відмови в позові, оскільки
ним встановлено лише факт пропуску
строку для прийняття спадщини.

Також суд не бере до уваги
розписку, надану відповідачем як доказ
відмови позивача від спадщини (а.с. 27),
оскільки її зміст є не зрозумілим, а
дата написання взагалі відсутня.

Таким чином, судом встановлено, що
право позивача ОСОБА_1 на спадкування
за законом було порушене та має бути
захищене шляхом внесення змін у
свідоцтва про право на спадщину,
отримані відповідачем ОСОБА_3, з
вказівкою, що він має право на ? частину
спадкового майна.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_3 на користь позивача
ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий
збір, сплачений нею при подачі позову в
сумі 237 грн., а на підставі ст. 84 ЦПК
України та ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» витрати на
правову допомогу в сумі 1500 грн. (участь
представника в судових засіданнях та
ознайомлення з матеріалами справи).

Крім того, з відповідача ОСОБА_3
необхідно стягнути судовий збір на
користь держави в сумі 6 грн. 60 коп., який
був недоплачений позивачем під час
подання позову.

На підставі ст. ст. 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1300
ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58-61, 84,
88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
треті особи: державний нотаріус
Звенигородської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_5 про
внесення змін у свідоцтва про право на
спадщину за законом - задовольнити.

Внести зміни у свідоцтва про
право на спадщину за законом, видані
Звенигородською державною
нотаріальною конторою Черкаської
області 08 червня 2011 року на ім'я ОСОБА_3
у спадковій справі № 616/2010 та
зареєстровані в реєстрі за № 1-2125, №
1-2127, № 1-2129, вказавши, що він є
спадкоємцем ? частини спадкового майна,
що залишилось після смерті ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 понесені нею витрати за надання
правової допомоги в сумі 1500 (одна
тисяча п'ятсот) грн. та судовий збір в
сумі 237 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід
держави в сумі 6 грн. 60 коп.

Повний текст рішення складено 03 лютого
2014 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Черкаської області через
Звенигородський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Т.М. Нестерук