РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

27.01.2014 року Франківський районний суд
м.Львова в складі :головуючого

судді Гулієвої М.І.

При секретарі Матвієнко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за позовом
ОСОБА_1 до ТзОВ «Львівські автобусні
заводи» про стягнення невиплаченої
заробітної плати,оплати за вимушений
простій,розрахункових та моральної
шкоди-

в с т а н о в и в

позивач звернувся до суду з позовом
про стягнення з відповідача
заборгованості по заробітній
платі,оплати за вимушений простій
,стягнення розрахункових та моральної
шкоди, посилаючись на те, що з
12.01.04р.працював у відповідача,26.07.13р.
звільнений за згодою сторін.По даний
час відповідач не виплатив йому
розрахункові ,незаконно вирахувані з
його зарплати кошти за період з
листопада 2012р.по січень 2013р.в сумі
2619,72грн.,що встановлено в ході
перевірки інспекцією з питань праці у
Львівській області.Просить стягнути
вказані суми,а також 5000грн.моральної
шкоди і не нараховану зарплату в період
вимушеного простою за період з лютого
по липень 2013р.

23.12.13р.позивач уточнив позовні
вимоги та просить стягнути з
відповідача розрахункові в сумі
1926,55грн.,незаконно вирахувані з його
зарплати кошти за період з листопада
2012р.по січень 2013р.в сумі
2619,72грн.,заробітну плату за час
вимушеного простою в сумі 4588грн. та
5754грн.моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтрима, пояснення дав
аналогічні викладеним у позовній
заяві, просить позов задоволити .Крім
того, доповнив,що наказ про неповний
робочий тиждень не оскаржував,так як
його з ним не ознайомлювали.Моральна
шкода йому заподіяна звільненням та
невиплатою заборгованості,у зв»язку з
чим погіршився його стан здоров»я.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився, не повідомив про
причини неявки, хоч належно
увідомлений про час слухання справи.З
матеріалів вбачаються права та
взаємовідносини сторін,тому суд вважає
за можливе справу слухати у його
відсутності, згідно ст.169 , 224 ЦПК
України з постановленням заочного
рішення.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи,суд
вважає,що позов підлягає до часткового
задоволення.

Судом встановлено, що позивач
згідно наказу №17-к від 2.04.2007р.був
прийнятий на посаду інженера 1
категорії служби постачання
ТзОВ»ЛАЗи» ,26.07.13р.звільнений за угодою
сторін згідно наказу №79 від 26.07.13р.,що
вбачається з копії трудової книжки.

Як вбачається з довідки №02-4080/05 від
06.09.2013р.Територіальної держінспекції з
питань праці у Львівській
області,наданій за зверненням ОСОБА_1,
відповідачем за період з листопада
2012р.по січень 2013р.безпідставно знято із
заробітної плати позивача кошти в сумі
2619.72 грн.,при звільненні не виплачено
розрахункові в сумі 1926,55грн.,крім ць ого
з даної довідки вбачається,що згідно
наказу від 19.12.12р.№76/1№Про зміни в
графіку роботи підприємства в грудні
2012р, січні-травні 2013р.» з
19.12.12р.встановлено неповний робочий
тиждень одна година в тиждень в
понеділок.

Статтею 43 Конституції України
передбачено, що кожен має право на
працю, що включає можливість заробляти
собі на життя працею.Право на своєчасне
отримання винагороди за працю
захищається законом.

Згідно ст.115 КЗпП України, зарплата
виплачується працівникам регулярно, не
рідше 2х разів на місяць через проміжок
часу, що не перевищує 16 календарних
днів.

Відповідно до ст.15,21,24 ЗУ"Про оплату
праці" працівник має право на оплату
своєї праці на підставі укладеного
трудового договору.

Згідно ст.116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум,що йому належать,проводиться в день
звільнення.

Кожна сторона , відповідно до ст.60
ЦПК України,зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі та щодо яких у сторін виникає
спір.

Представник відповідача
неодноразові виклики суду
проігнорував, не надіслав на запит суду
довідки про розмір заборгованості
перед позивачем, не подав заперечень
щодо позовних вимог.

Оцінюючи зібрані докази в їх
сукупносі, суд приходить до висновку,
що заявлений позов підставний та
підлягає до задоволення в частині
стягнення з відповідача
заборгованості по заробітній платі в
сумі 2619,72грн.,що безпідставно стягнена
з зарплати позивача та
1926,55грн.розрахункових при звільненні.

Позовні вимоги про стягнення
моральної шкоди підлягають до
часткового задоволення в сумі 1000грн..
виходячи з наступного.

Відповідно до ст..237-1 КЗпП
України,відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у
разі,якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань.втрати
нормальних життєвих зв»язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Зазначене вбачається також з п.13
постанови Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31.03.1995р.»Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної(немайнової) шкоди».

Судом встановлено, що порушення прав
позивача та невиплата заробітної плати
відповідачем,призвела до моральних
страждань позивача, вимагала від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, оскільки ОСОБА_1хворіє,
перебував на стаціонарному лікуванні,
та мав потребу у придбанні необхідних
медикаментів.

При визначенні суми моральної
шкоди, суд враховує глибину душевних
страждань позивача, ступінь вини
відповідача, вимоги розумності та
справедливості.

У позовних вимогах щодо
стягнення заробітку за вимушений
простій по вині роботодавця за період з
лютого по липень 2013р.слід відмовити.

Так, згідно наказу ТзОD»ЛАЗи» від
19.12.12р.№76/1№Про зміни в графіку роботи
підприємства в грудні 2012р, січні-травні
2013р.» з 19.12.12р.встановлено неповний
робочий тиждень одна година в тиждень в
понеділок.

У судовому засіданні встановлено,
що позивач зазначений вище наказ про
встановлення неповного робочого тижня
не оскаржував. Жодних відомостей про
скасування даного наказу суду не надав.

Отже,на час розгляду справи
вказаний наказ є чинним, а відтак,
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог щодо стягнення
втраченої заробітної плати, у зв»язку з
роботою в режимі неповного робочого
тижня.

Керуючись ст.ст.10,11,60,169,
208,209,212-215,218,224-226 ЦПК України,суд,-

В И
Р І Ш И В :

позов задоволити частково.

Стягнути з ТзОВ «Львівські
автобусні заводи» в користь ОСОБА_1
2619.72 грн. Заборгованості по
зарплаті,1926,55грн.розрахункових та
1000грн.моральної шкоди, а всього 5546,27грн.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ТзОВ «Львівські автобусні
заводи» 243,6 грн. судового збору в дохід
держави. Заочне рішення може
бути переглянуте судом, що його ухвалив
за письмовою заявою відповідача.Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя
М.І.Гулієва