Єдиний унікальний номер 233/7358/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1253/2014
Головуючий в 1 інстанції Бєлостоцька
Доповідач Пономарьова О.М.
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого судді
суддів
Соломахи Л.І., Биліни Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання та визнання споживачами
комунальних послуг за апеляційною
скаргою відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
від імені та в інтересах яких на
підставі угоди про надання юридичної
допомоги діє ОСОБА_5, на рішення
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 19 грудня 2013 року,
Рішенням Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 19 грудня 2013 року позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 задоволено частково.
Встановлено факт проживання ОСОБА_3 в
період часу з 01 серпня 1996 року до 18
листопада 2013 року в квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1.
Встановлено факт проживання ОСОБА_4 в
період часу з 01 серпня 1996 року до 03
жовтня 2006 року, з 10 лютого 2010 року по 20
березня 2010 року, з 13 жовтня 2010 року по 13
листопада 2010 року, з 14 червня 2011 року до
16 серпня 2013 року в квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1 В
задоволенні іншої частини позову
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4
на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті
судового збору в розмірі по 57,35 грн. з
кожної.

Вказане рішення суду оскаржено
відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, від
імені та в інтересах яких на підставі
угоди про надання юридичної допомоги
діє ОСОБА_5, які в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просили
скасувати рішення суду в частині
визнання факту проживання в квартирі
та відмовити у задоволенні вимог
позивачів в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 28 січня 2014 року
рішення Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 19 грудня 2013 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення. В задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання відмовлено.

Проте, ухвалюючи рішення про
скасування рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог, апеляційний суд не
вирішив питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо судом не вирішено питання
про судові витрати.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явилися, про час
та місце судового розгляду повідомлені
належним чином - телефонограмами.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 220
ЦПК України питання про ухвалення
додаткового рішення вирішується в
судовому засіданні з повідомленням
сторін, але їх присутність не є
обов'язковою.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідь судді-доповідача, дослідивши
матеріали справи вважає, що по справі
необхідно ухвалити додаткове рішення
для вирішення питання про судові
витрати.

Як вбачається з рішення суду
першої інстанції, який частково
задовольнив позовні вимоги в частині
встановлення факту проживання
відповідачів в спірній квартирі,
відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1, яка проводила оплату
судового збору при зверненні до суду з
позовними вимогами, понесені нею
витрати по сплаті судового збору в
розмірі по 57,35 грн. з кожної.

Рішенням апеляційного суду від 28
січня 2014 року рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
про встановлення факту проживання
відповідачів в спірній квартирі.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. Якщо суд
апеляційної або касаційної інстанції,
не передаючи справи на новий розгляд,
змінює рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат.

Оскільки в задоволенні позовних
вимог позивачів відмовлено в повному
обсязі, то підлягає зміні розподіл
судових витрат і рішення
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 19 грудня 2013 року
в частині стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 витрат по сплаті
судового збору в розмірі по 57,35 грн. з
кожної підлягає скасуванню, і в
задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення витрат по сплаті
судового збору належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 307, 309, 313, 316
ЦПК України, апеляційний суд, -

в и р і ш и в:

Рішення Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 19 грудня 2013 року в частині
стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору
в розмірі по 57,35 грн. з кожної скасувати.

Відмовити в задоволенні вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
витрат по сплаті судового збору.

Додаткове рішення набирає
законної сили з моменту його
проголошення.

Додаткове рішення може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
О.М. Пономарьова

Судді:
Л.І. Соломаха

Т.І. Биліна