У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2014 року
м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Бондаренка Ю.О.,

суддів - Куцин М.М., Собослой Г.Г.,

при секретарі - Чейпеш Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою представника
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківськ на ухвалу
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 16 жовтня 2013
року, -

в с т а н о в и л а :

Голова комісії з проведення
реорганізації Державної податкової
інспекції у м. Івано-Франківську
Державної податкової служби України
звернувся до суду із заявою, якою
просить: визнати в 10-денний термін,
визначений ч.3 ст.369 ЦПК України,
виконавчий лист №2-501 від 14.04.2006 року,
виданий Мукачівським міськрайонним
судом таким, що не підлягає до
виконання та винести ухвалу про
зупинення стягнення за виконавчим
листом №2-501 від 14.04.2006 року до
закінчення розгляду заяви про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
до виконання.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 16
жовтня 2013 року в задоволені заяви
відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду
представник ДПЫ у м. Івано-Франківськ
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність,
необґрунтованість та порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду від
16.10.2013 року та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити заяву про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню. Апелянт зазначає, що суд не
врахував та не взяв до уваги, що згідно
санітарно-епідеміологічної станції
вилучений товар визнано потенційно
небезпечним та таким, що не підлягає
реалізації та сертифікації, а тому, у
відповідності до ст.21 Закону України
від 15.05.2003 року №762-ІV «Про вилучення з
обігу, переробку, утилізацію, знищення
або подальшого використання неякісної
та небезпечної продукції»,
розпорядженням міського голови м.
Івано-Франківська від 30.03.2006 року №188-р
створено комісію з питань утилізації,
якою 12.04.2006 року прийнято рішення про
необхідність утилізації даної
продукції на Коломийському
ветсанзаводі (м. Коломия) і згідно акту
приймання-передачі від 20.04.2006 року
спірні товарно-матеріальні цінності
передано на зазначений завод та згідно
актів утилізації від 22.04.2006 року і 27.04.2006
року утилізовано (лист ДПІ в м.
Івано-Франківську від 12.05.2006 року та акт
державного виконавця від 25.05.2006 року).

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав апеляційну скаргу і
просив задовольнити з підстав
зазначених в ній, зазначивши, що ДПІ не
приймало рішень про утилізацію
продукції та не знищувало її.

Відповідач у судовому засіданні
заперечив щодо задоволення
апеляційної скарги..

Заслухавши суддю-доповідача,учасників
процесу дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується апеляційна скарга,
об'єктивно оцінивши докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, судом встановлено, що
ухвалою суд від 29 червня 2006 року
змінено спосіб і порядок виконання
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 09 березня 2006 року та стягнуто з
ДПІ в м.Івано-Франківськ на користь
ОСОБА_1 28396 грн. вартості знищених
товарно-матеріальних цінностей
(а.с.79-80). 29 листопада 2006 року відкрито
виконавче провадження щодо стягнення з
ДПІ на користь ОСОБА_1 28396 грн. (а.с.100). 06
грудня 2006 року зупинено виконавче
провадження в зв'язку з внесенням
касаційного подання (а.с.97). 21 червня 2013
року виконавчий документ про стягнення
з ДПІ в м.Івано-Франківськ на користь
ОСОБА_1 28396 грн. вартості знищених
товарно-матеріальних цінностей
повернути стягувачу в зв'язку з
відсутністю майна на яке може бути
звернуто стягнення.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно вимог частини 1 статті 303
Цивільного процесуального кодексу
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та
відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив з того, що
заявником не було доведено що
виконавчий лист видано помилково, або
що у боржника відсутній обов'язок у
зв'язку з виконанням зобов'язання,
тобто наявність передбачених ч.4 ст.369
ЦПК України підстав, за яких можливо
визнати виконавчий лист таким, що не
підлягає виконанню.

З таким висновком Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16 жовтня 2013 року не можна
погодитись, оскільки ч.4 ст. 369 ЦПК
України визначено, що суд ухвалою
вносить виправлення до виконавчого
листа, а у разі якщо його було видано
помилково або якщо обов'язок боржника
відсутній повністю чи частково у
зв'язку з його припиненням
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою або з інших причин, суд
визнає виконавчий лист таким, що не
підлягає виконанню повністю або
частково.

Тобто законодавець не обмежує
можливість визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню
виключно з двох причин зазначених в
судовому рішенні.

В свою чергу виконавчий лист після
повернення стягувачу, на виконання
останнім не передавався, і на час
звернення ДПІ в м.Івано-Франківськ до
суду з заявою (16.09.2013 року) на виконанні
не перебував, за таких обставин між
сторонами фактично відсутній предмет
спору, а тому в задоволенні заяви слід
було відмовити саме за наведеної
причиною.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують згаданого висновку

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів вважає, що ухвала
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 16 жовтня 2013
року підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
відмову в задоволенні зави.

Керуючись ст.ст.218, 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319, 369
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківськ - задоволити частково.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 16
жовтня 2013 року - скасувати.

У задоволенні заяви голови комісії з
проведення реорганізації ДПІ у м.
Івано-Франківську про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
до виконання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді: