№ справи:106/6605/13-ц Головуючий суду
першої інстанції:Кротова Т.В. №
провадження:22-ц/190/796/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Белинчук Т. Г.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Белинчук Т.Г.
суддів:Ісаєва Г.А., Підлісної І.А. при
секретарі:Урденко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про стягнення аліментів на
утримання батьків,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 12
листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

05 вересня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
стягнення аліментів на утримання
батьків.

Свої вимоги мотивує тим, що
він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та є
інвалідом 1 групи безстроково, з 13.12.2012
року. Згідно з довідки огляду МСЕК
потребує стороннього постійного
догляду. Розмір його пенсії складає 1146
гривень 68 копійок на місяць, інших
доходів не має, можливості отримання
коштів від інших осіб на своє
утримання, також не має. Вказує на те, що
пенсії на прожиття та лікування йому не
достатньо, він проживає один
самостійно сплачує комунальні послуги.
За програмою реабілітації інваліда
потребує в медичних оглядах,
лікувальному масажі, лікувальній
фізкультурі. Йому необхідно придбати
інвалідну коляску, а також інші
медикаменти.

Його повнолітні діти - ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 мають постійне місце роботи,
постійний щомісячний дохід, який від
нього скривають та ніякої матеріальної
допомоги йому не надають. Інших
непрацездатних батьків, подружжя у
відповідачів не має, утримань за
виконавчими листами також не мають. На
підставі цього просив суд: стягнути з
ОСОБА_7, кошти на його утримання у
розмірі 1000 грн. щомісячно. Стягнути з
ОСОБА_8, кошти на його утримання у
розмірі 1000 грн. щомісячно.

Рішенням Євпаторійського міського
суду АР Крим від 12 листопада 2013 року у
задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
ставить питання про скасування рішення
суду і просить ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги,
посилаючись на те, що рішення незаконне
і необґрунтоване, ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

У запереченнях на апеляційну
скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_10
просить рішення суду залишити без змін,
вважає його законним, а апеляційну
скаргу відхилити як необґрунтовану.

Апелянт ОСОБА_6 належним чином
повідомлений про дату судового
засідання, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення -
судової повістки (а.с.107), проте до суду
не з'явився. Клопотань щодо відкладення
розгляду справи від ОСОБА_6 не заявлено.
У зв'язку з наведеним, колегія суддів
розглядає справу за відсутності
ОСОБА_6

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення відповідача ОСОБА_7 та її
представника, відповідача ОСОБА_8,
перевіривши матеріали справи, доводи
скарги та заперечень на неї, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга є
необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Постановляючи рішення про відмову
в позові, суд першої інстанції виходив
з того, що позивач не надав суду
достатніх доказів тих обставин на які
він посилається як на обґрунтування
своїх позовних вимог. Суд першої
інстанції, виходячи з положень ст. 202 СК
України, зазначив, що розмір пенсії
позивача перевищує прожитковий
мінімум для непрацездатних осіб.

З даними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають вимогам
закону і підтверджені зібраними по
справі доказами.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком
відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 36, 58).

Відповідно до довідки МСЕК серія
КР-12 N 003629 від 13.12.2012 року вбачається, що
ОСОБА_6 є інвалідом 1 групи,
безстроково, потребує постійного
стороннього догляду ( а.с. 4.) Таким чином
позивач є непрацездатною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні
дочка, син зобов'язані утримувати
батьків, які є непрацездатними і
потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» убачається, що
обов'язок повнолітніх дочки, сина
утримувати своїх непрацездатних
батьків, які потребують матеріальної
допомоги (ст. 202 СК) не є абсолютним.

При вирішенні питання про стягнення
аліментів на утримання батьків слід
враховувати, що вказане право батьків,
якому кореспондує обов'язок
повнолітніх дітей виникає за наявності
двох умов: непрацездатності батьків та
наявності у них потреби у матеріальній
допомозі і не залежить від майнового
стану повнолітніх дочки, сина.
Звільнення від обов'язку утримувати
матір, батька та обов'язку брати участь
у додаткових витратах можливі лише
коли буде встановлено, що мати, батько
ухилялися від виконання своїх
батьківських обов'язків, що
передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Відповідно до довідки УПФУ в м.
Євпаторія станом на 01.07.2013 року розмір
пенсії ОСОБА_6 складає 1146 грн. 68 коп. ( а.с
7), і яка є більшою за прожитковий
мінімум, що не свідчить про потребу
матеріальної допомоги, із врахуванням
відсутності доказів витрат на
лікування, у розумінні ч. 2 ст. 57 ЦПК
України.

Надана довідка про доходи батька, який
ставить питання про стягнення
аліментів є лише одним із засобів
доказування, передбачених ч. 2 ст. 57 ЦПК
України і самостійно беззаперечно не
підтверджує факт потреби батька у
матеріальній допомозі.

Як убачається з матеріалів справи,
звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_6,
посилався на те, що він є
непрацездатним, інвалідом першої
групи , отримує пенсію, якої
недостатньо для придбання ліків та
прожиття, тому він потребує
матеріальної допомоги, яку відповідачі
мають можливість надавати.

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Визначення розміру аліментів залежить
від матеріального та сімейного стану
сторін та при цьому повинно
враховуватися не тільки можливість
одержання утримання від дитини, а
докази, які безумовно свідчать про
потребу допомоги батьку. Потреба в
матеріальній допомозі має визначатися
залежно від наявності чи відсутності
прожиткового мінімуму.

У зв'язку з наведеним колегія
суддів погоджується з висновкам суду
першої інстанції , що позивачем не
доведено. що він потребує матеріальної
допомоги від своїх повнолітніх дітей -
відповідачів у справі, а тому суд
першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволені позову.

У зв'язку з викладеним, доводи
апеляційної скарги не знайшли свого
підтвердження в суді апеляційної
інстанції, у зв'язку з чим не можуть
бути взяті до уваги.

Рішення суду є законним і
обґрунтованим, постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, ґрунтуючись на
усесторонньому, повному, об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності і
підстав до його відміни немає.

Виходячи з наведеного та керуючись
статтями 303, 307, 308, 314, 315, 325 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 12
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді:

Белинчук Т.Г. Ісаєв Г.А.
Підлісна І.А.