Дата документу 21.01.2014
Справа № 334/9798/13-ц
Провадження № 2/334/345/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
Ленінський районний суд м. Запоріжжя у
складі:

головуючого - судді: Лисенко
Л.І.,

при секретарі - Піка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на
утримання дитини,

встановив:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на утримання дитини,
вказавши, що 13.01.1999 року сторони уклали
шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син,
ОСОБА_3.

У 2005 році шлюб було розірвано. Після
розірвання шлюбу дитина залишилася
проживати разом з матір'ю. Протягом
2011-2013 років вона понесла додаткові
витрати на утримання спільного сина. У
зв'язку з особливим станом здоров'я
дитини син навчається у приватній
школі, що збільшує місячні фінансові
витрати на дитину. Вартість навчання у
школі складає 41 677,00 грн. за навчальний
рік, що підтверджується укладеними
договорами. Син росте і потребує
повноцінного вітамінного харчування,
влітку відпочити на морі, оздоровлення
в санаторії. Нею додатково сплачено на
утримання дитини грошові кошти в сумі 54
125,29 грн. і ? частину зазначеної суми
складає 27 062,64 грн., яка складається зі
сплати за навчання у школі - 41 677,00
грн.;на 4652,10грн. вона придбала речі
дитині - шорти, футболки, кросівки,
спортивні брюки, що підтверджується
чеками; витрати з поповненням
мобільного телефону - 85,00 грн.; витрати з
придбанням ліків - 700,84 грн.; для
розвитку дитини вона придбала айпад,
вартістю 7287гривень, айфон, вартістю 6238
гривень, фотоапарат,
вартістю1019,7гривень, всього на суму -
14544,70 грн.; витрати з обстеженням дитини
- 882,00 грн.; витрати з оздоровленням та
відпочинком дитини - 15391,00 грн.; вартість
квитків на проїзд до місць відпочинку
- 617,82 грн. Відповідач добровільно
надавати допомогу на утримання сина не
бажає, надає допомогу сину лише зрідка.
Останній рік відповідач сплачував за
навчання сина у школі, але у цьому
навчальному році сплачувати за школу
відмовився.

Позивачка просить суд стягнути з
відповідача ? частину понесених нею
додаткових витрат на утримання сина
ОСОБА_3 27 062,64 грн., а також витрати з
оплатою судового збору в сумі 270,63 грн.

Представник відповідача позов не
визнав, суду пояснив, що відповідач не
має фінансової можливості надавати
додаткову допомогу на утримання сина,
оскільки він має постійне місце
роботи, є директором ТОВ «Ялта Сіті
Запоріжжя» та отримує щомісячну
заробітну платню у розмірі 1450,00 грн., що
підтверджується довідкою про доходи №
10 від 22.11.2013р. Рішенням від 16.12.2013 року з
відповідача на користь позивачки
стягнуті аліменти у розмірі 1/2 частки
заробітку. На сьогоднішній день на
утриманні відповідача є двоє
неповнолітніх дітей, що були народжені
у іншому шлюбі: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Крім того, на його
утриманні перебувають його батьки, які
є пенсіонерами та сестра ОСОБА_6 1987 р.н.,
яка є інвалідом з дитинства. Крім того,
усі вказані позивачкою витрати
охоплюються поняттям аліменти на
утримання дитини, а додаткові витрати
пов'язані з особливими обставинами.
Відповідач добровільно сплачував
навчання сина у приватній школі, що
підтверджується довідкою директора
ЗПНВК «Реал» 1800 гривень на місяць, з
невідомих для нього причин позивачка
перевела ОСОБА_3 на навчання до «Школи
Ейдос».

Вислухавши пояснення сторін, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також з батьків,
до кого вимога про стягнення аліментів
не була подана, зобов'язані брати
участь у додаткових витратах на дитину,
що викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо).

Судом установлено, що сторони є
батьками неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає з матір'ю
ОСОБА_1. З відповідача за рішенням суду
від 16.12.2013 року на користь позивачки
стягнуті аліменти у розмірі 1/2 частки
усіх видів заробітку починаючи з 3.10.2013
року і до повноліття дитини. Позивачка
посилається на те, що у зв'язку з
особливим станом здоров'я дитини син
навчається у приватній школі, що
збільшує місячні фінансові витрати на
дитину. Вартість навчання у школі
складає 41 677,00 грн. за навчальний рік, що
підтверджується укладеними
договорами. Між тим, належних доказів
/висновок ВКК/ того, що дитина серйозно
хвора і потребує додаткових витрат на
лікування, харчування, оздоровлення, а
також потребує навчання у приватній
школі у матеріалах справи немає та в
судовому засіданні не надано. Одного
консультативного висновку дитячого
ортопеда - травматолога про те, що у
дитини остеохондроз грудо -
поясничного відділу, та
консультативного висновку про те, що у
ОСОБА_3 алергічний риніт та
кон'юнктивіт недостатньо для висновку
про необхідність навчання в приватній
школі та стягнення з відповідача
додаткових витрат за оплату за
навчання та за оплату на медичне
обстеження та оздоровлення.

Позивачка зазначила у позові, що
нею на 4652,10 грн. придбані речі дитині -
шорти, футболки, кросівки, спортивні
брюки, що підтверджується чеками, а
також на суму 14544,70 грн. придбала речі
розвивального характеру - айпад, айфон,
фотоапарат. 1/2 частина цих витрат також
не може бути стягнута з відповідача,
оскільки ст.185 СК України, передбачає
стягнення додаткових витрат на дитину,
що викликані особливими обставинами -
розвитком здібностей дитини, а айпад,
айфон та фотоапарат не є предметами,
які обов'язкові для навчання у 8 класі
загальноосвітньої школи. Придбання
одягу для дитини не є додатковими
витратами.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2
ст. 185 СК України розмір участі одного з
батьків у додаткових витратах на
дитину в разі спору визначається за
рішенням суду, з урахуванням обставин,
що мають істотне значення.
Представником відповідача в судове
засідання надані свідоцтва про
народження дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.49,50), які
перебувають на утриманні ОСОБА_2.
Згідно наданої довідки №10 (а.с.46)
середньомісячна заробітна платня
відповідача складає 1450 гривень. Із цієї
суми стягуються аліменти у розмірі 1/2
частини, тому суд вважає, що ці
обставини повинні бути враховані.

Виходячи з вищенаведеного, суд
вважає, що позов ОСОБА_1 про стягнення
додаткових витрат задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.185 СК України,
ст.ст.10,60,212,213 ЦПК України, суд

В И Р
І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат
на утримання дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя:
Лисенко Л. І.