Справа № 136/2727/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"05" лютого 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінська С. І.,

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ДО
ОСОБА_2 та ЛОЗУВАТСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ ради
Липовецького району Вінницької
області про визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
житловий будинок

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
зазначеним позовом до відповідачів ,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його
смерті залишилось майно, яке
складається з житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами ,
розташованого в АДРЕСА_1 , відповідно
до діючого законодавста, прийняла
спадщину шляхом звернення з
відповідною заявою до нотаріуса. .
Однак у видачі свідоцтва про право на
спадщину на житловий будинок нотаріус
відмовив, так як відсутній
правовстановлюючий документ на
будинок .

В судовому засіданні позивач
позов підтримала, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнав. Суду пояснив,
що він в установленому законом порядку
відмовився від своєї частки спадщини
на користь матері і не заперечує проти
оформлення всього спадкового майна,
яке залишилось після батька , на її
ім.»я.

Представник відповідача -
Лозуватської сільської ради
Липовецького району Вінницької
області в судове засідання не
з"явився. Звернувся до суду з заявою, в
якій просив розглянути справу без
участі представника сільської ради.
При вирішенні справи поклався на
розсуд суду.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної
та спадкової справи, суд прийшов до
висновку про можливість задоволення
клопотання представника
Лозуватської сільської ради та
розгляд справи в його відсутності.

Судом встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3 (
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1).

В силу ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини, право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 ЦК України.

Судом установлено, що покійний
ОСОБА_3 заповіту не залишав. Отже, в
такому випадку настає спадкування за
законом.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України
ОСОБА_1, як дружина спадкодавця (
свідоцтво про одруження - а.с.9), є
спадкоємцем за законом першої черги
після смерті чоловіка .

Позивач прийняла спадщину
протягом шести місяців з дня смерті
спадкодавця, у відповідності до ст. 1269
ЦК України, подавши 05.02.2013 року
відповідну заяву до нотаріальної
контори ( а.с.28)

Відповідно до матеріалів
спадкової справи №42/13, заведеної
державним нотаріусом третьої
Вінницької державної нотаріальної
контори до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 , інших
спадкоємців, які б прийняли спадщину
або претендували на майно спадкодавця
, немає. Син покійного - ОСОБА_2 05.02.2013
року звернувся до нотаріуса з заявою
про свою відмову від спадщини на
користь своєї матері - дружини
померлого. 28.03., 13.05 та14.11.2013 року на
ім.»я позивача державним нотаріусом
третьої Вінницької державної
нотаріальної контори видано п»ять
свідоцтв про право на спадщину за
законом після смерті чоловіка , ОСОБА_3
на грошові вклади та земельні ділянки ,
в т.ч. і на земельну ділянку,
розташовану в АДРЕСА_1 , яку передано
для ведення особистого селянського
господарства та будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибну ділянку), розташованих в
АДРЕСА_1 ( а.с.43-64).

Державний нотаріус третьої
Вінницької державної нотаріальної
контори 28.03.2013 року відмовив
позивачеві у видачі на її ім"я
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок, в зв"язку
з відсутністю правовстановлюючого
документу на вказане майно на ім."я
спадкодавця.

До складу спадкового майна входить
також цілий житловий будинок "А" " з
верандою «а» , 1961 року побудови,
загальною площею 58,3 кв.м., житловою
площею 37,8 кв.м. з господарськими
будівлями і спорудами : сараєм "Б",
гаражем «Б1», літньою кухнею «Б2»,
погрібом "п/Б2", сараєм "В", погрібом «п/В»
убиральнею «Г», огорожею №1, хвірткою
№2, воротами №3, криницею №4, які
розташовані в АДРЕСА_1

За життя спадкодавця
правовстановлюючих документів на
будинок не оформлено

Згідно з даними погосподарської книги
№3 , право власності на житловий
будинок, розташований в АДРЕСА_1,
зареєстровано за ОСОБА_3 , який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (довідка № 02-40/89 від
11.04.2013р. а.с.10)

За технічним паспортом, виготовленим
КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації» 19.09.2012 року ,
вказаний житловий будинок
збудований в 1961 році. Його власником
був ОСОБА_3 . Інвентаризаційна
вартість житлового будинку та
господарських будівель і споруд
складає 82992 грн. (а.с.13-16).

Земельні ділянки, площею 0,2500 га та 0,0979
га , з цільовим призначенням відповідно
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд в АДРЕСА_1 , а також для
ведення особистого селянського
господарства за цією ж адресою, була
приватизована спадкодавцем та
успадкована позивачем 14.11.2013 року на
підставі свідоцтв про право на
спадщину за законом ( а.с 62,63).

Відповідно до ст.ст.100,101
Цивільного кодексу в редакції 1963 року
громадяни могли мати у власності
житлові будинки, при цьому главою 10
цього кодексу не вимагалося реєстрації
права власності на ці будинки.

За чинним та той час
законодавством, будівлі у сільській
місцевості не підлягали державній
реєстрації, оскільки дія Інструкції
„Про порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах та селищах
міського типу Української РСР" від
31.01.1966 року не поширювалася на сільську
місцевість.

Матеріали справи свідчать, що, будинок
зареєстрований в погосподарських
книгах сільської ради і його власником
був ОСОБА_3 . .

Згідно з нормами ст.1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися наслідок його смерті.

Спадкодавець за життя не оформив
правовстановлюючий документ на
житловий будинок. Через відсутність
такого документу, позивач позбавлений
можливості оформити спадкові права на
майно, що залишилося після смерті
спадкодавця.

На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову,
суд, за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Враховуючи, що визнання
відповідачем позовних вимог - не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси третіх осіб, суд
приймає визнання відповідачем позову
та ухвалює рішення про задоволення
позову.

Отже, відповідно до вимог діючого
законодавства, позивач має право на
спадкування за законом на майно, яке
належало спадкодавцю, як спадкоємець
першої черги, у зв"язку з чим суд
позов задовольняє у повному обсязі.

Встановлені судом правовідносини
регулюються ст.ст.1258,1265,1268 ,1272, 1296,1297,1298,
1299 ЦК України .

На підставі ст.ст.1258,1265,1268 ,1272,
1296,1297,1298, 1299 ЦК України , керуючись ст.
ст.174, 209-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на цілий житловий
будинок"А" з верандою «а» , 1961 року
побудови, загальною площею 58,3 кв.м.,
житловою площею 37,8 кв.м. з
господарськими будівлями і спорудами :
сараєм "Б", гаражем «Б1», літньою
кухнею «Б2», погрібом "п/Б2", сараєм "В",
погрібом «п/В» убиральнею «Г», огорожею
№1, хвірткою №2, воротами №3, криницею
№4, які розташовані в АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На підставі статті 1299 ЦК України
право власності на зазначене нерухоме
майно підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку протягом десяти
днів. Після закінчення цього строку,
рішення набирає законної сили, якщо не
буде подано апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська