Справа №300/2/14-ц
Воловецький районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді: Конепуда В.І., при
секретарі с/з - Павлишин Т.І., з участю
позивача - ОСОБА_2, представника
позивача - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4,
представника третьої особи відділу
Держземагенства у Воловецькому районі
- Повідайчик М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду смт. Воловець цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 в інтерасах ОСОБА_6 до
ОСОБА_4, третя особа: відділ
Держземагенства у Воловецькому районі,
про визнання права власності на
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом
в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя
особа: відділ Держземагенства у
Воловецькому районі, про визнання
права власності на спадкове майно.
Свою заяву мотивувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_7, яка
була матір'ю ОСОБА_6 та ОСОБА_8, а також
бабою відповідачці ОСОБА_4
Після смерті ОСОБА_7 залишилася
відкритою спадщина на земельні
ділянки, загальною площею 0,60 га, які
належали померлій на підставі
Державного акту на право приватної
власності серії ІІ-ЗК №012593 від 07.02.1998
Оскільки позивачка пропустила
встановлений законом строк для подачі
заяви до державної нотаріальної
контори, то рішенням Воловецького
районного суду від 06.08.2013 року їй надано
додатковий строк для подачі заяви до
Воловецької державної нотаріальної
контори про прийняття спадщини, що
відкрилася після смерті ОСОБА_7 Однак,
оригінал Державного акту знаходиться у
відповідачки ОСОБА_4, у зв'язку з чим не
може оформити своїх спадкових прав на
В судовому засіданні ОСОБА_9 та її
представник ОСОБА_3 заявлені позовні
вимоги підтримали повністю, просили їх
Відповідачка ОСОБА_4в суді
позовні вимоги не визнала, заперечивши
їх тим, що земельною ділянкою на якій
розташований житловий будинок АДРЕСА_1
постійно користувалася її мати ОСОБА_8
разом з нею. 22.09.2010 року ОСОБА_8 склала на
неї заповіт і після смерті матері вона
успадкувала житловий будинок АДРЕСА_1
разом із земельними ділянками.
Представник третьої особи
відділу Держземагенства у
Воловецькому районі Повідайчик М.В. в
суді щодо задоволення позовних вимог
Заслухавши та обміркувавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
Згідно ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Ст. 16 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу, одним із способів якого є
В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_7 відповідно до Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІІ-ЗК №012593 від 07.02.1998 року
належали земельні ділянки розміром
розміром 0,21 га, 0,04 га, 0,02 га та 0,33 га для
ведення особистого селянського
господарства, які розташовані на
території с. Кічерний Розтоцької
сільської ради Воловецького району.
Як вбачається із свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 23.05.2013 року
ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
останнє місце проживання якої було -
ОСОБА_7 являлася матір'ю ОСОБА_6 та
ОСОБА_8, які у відповідності до вимог ст.
1261 ЦК України є спадкоємцями першої
черги за законом після смерті ОСОБА_7
Інших спадкоємців немає.
Частки кожного спадкоємця у
спадщині є рівними, якщо спадкодавець у
заповіті сам не розподілив спадщину
між ними (ч. 1 ст. 1278 ЦК України).
Згідно ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців), а відповідно
до ст. 1217 ЦК України, спадкування
здійснюється за заповітом або за
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
прийнялися внаслідок його смерті.
Згідно вимог ст. 1225 ЦК України,
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
ОСОБА_8 прийняла спадщину після
смерті матері, оскільки постійно
проживала разом з нею на час відкриття
спадщини і не заявила про відмову від
неї. ОСОБА_6 пропустила строк для подачі
заяви до Воловецької державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини, однак такий їй був наданий на
підставі рішення Воловецького
районного суду від 06.08.2013 року, яке
У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК
України ОСОБА_6 та ОСОБА_8 є такими, що
Однак, у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
належній ОСОБА_6 частки земельних
ділянок площею 0,60 га в межах згідно з
планом, які розташовані на території с.
Кичірний Розтоцької сільської ради
відмовлено через відсутність
оригіналу правовстановлюючого
документа, виданого на ім'я ОСОБА_7
П.10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про судову практику у
справах про спадкування" від 30.05.2008 р.
встановлює, що відповідно до ст.1225 ЦК
України право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування ( зі
збереженням її цільового призначення )
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.
Враховуючи те, що власність
ОСОБА_7 підтверджується
правовстановлюючим документом, а саме
державним актом на право власності на
земельну ділянку, а також те, що
позивачка ОСОБА_6 являється
спадкоємцем першої черги, яка у
встановленому порядку прийняла
спадщину, тому має право в порядку
спадкування за законом на 1/2 частину
земельних ділянок, що належали
спадкодавцю ОСОБА_7 на підставі
державного акту на право власності.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК
України кожна особа має право
пред'явити позов про визнання її права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
в разі відсутності документа, який
засвідчує її право власності.
Згідно ч.1 п."г" ст. 81 Земельного
кодексу України громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі прийняття
Судом встановлено, що ОСОБА_8
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадщину
після якої прийнала її дочка та
відповідачка по справі ОСОБА_4
Як видно із Державного акту на
право приватної власності на землю
серії ІІ-ЗК №012593 від 07.02.1998 року,
земельна ділянка, що належала ОСОБА_7 на
праві приватної власності, складається
із чотирьох частин, а саме: розміром 0,21
га, 0,04 га, 0,02 га та 0,33 га.
На одній частині земельної
ділянки розміром 0,21 га розташований
житловий будинок АДРЕСА_1 та належні до
нього господарські споруди, який
відповідачка ОСОБА_4 успадкувала за
заповітом після смерті матері ОСОБА_8,
дана обставина підтверджується
рішення Воловецького районного суду
від 25.11.2013 року, а також витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно за №16779258 від 27.01.2014 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 121
Земельного кодексу України розмір
земельної ділянки, що передається
безоплатно громадянину у власність у
зв'язку з набуттям ним права власності
на житловий будинок, не може бути
меншим, ніж максимальний розмір
земельної ділянки, відповідного
цільового призначення ( крім випадків,
якщо розмір земельної ділянки, на якій
розташований будинок є меншим.

Відповідно до ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Приймаючи до уваги вищенаведене
суд вважає, що необхідно визнати за
ОСОБА_6 в порядку спадкування за
законом право власності на 1/2 частину
земельних ділянок, що належали
спадкодавцю ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відповідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІ-ЗК №012593 від
07.02.1998 року, окрім тієї частини
земельної ділянки на якій розташований
житловий будинок з належними до нього
господарськими спорудами в АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_4 на праві приватної
власності.

Стороні, на користь якої ухвалено
рішення, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, ст. ст. 15; 16; 328; 392; 1216; 1217; 1218; 1225;
1261; 1267; 1268; ч. 1 ст. 1278 ЦК України, ч.1 п."г"
ст. 81; ч.3 ст. 121 ЗК України, п.10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику у справах про
спадкування" від 30.05.2008 р., суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 в інтерасах
ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа: відділ
Держземагенства у Воловецькому районі,
про визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_6 в порядку
спадкування за законом право власності
на 1/2 частину земельних ділянок
розміром: 0,04 га в урочищі "Загорода", 0,02
га та 0,33 га в урочищі "Загони", що
належали спадкодавцю ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІ-ЗК №012593 від
07.02.1998 року , окрім земельної ділянки на
якій розташований житловий будинок з
належними до нього господарськими
спорудами в АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_4
на праві приватної власності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 115 (сто
п'ятнадцять) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:

Суддя:
Конепуд В.І.