Справа № 2/489/1358/2014
У Х В А Л А

10 квітня 2014 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Спінчевська Н.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, визнання права реалізації частки квартири, заборону спілкування з дитиною,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3.

Як вбачається зі змісту позову та його вимог, позивачі просили суд визначити порядок користування квартирою № 16 по пров. Кобера,13-А у м. Миколаєві, визнати право реалізації частки нерухомого майна та заборонити відповідачу спілкуватися з дитиною.

Згідно вимог ст.11, 118 ЦПК України звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом предявлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України.

Зокрема, згідно вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: імя позивача і відповідача; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Крім того, відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Проте, вимоги позивачів про визнання права реалізації та заборону спілкування з дитиною не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав, а вимога про визначення порядку користування спірною квартирою згідно домовленості в судовому процесі не є конкретизованою.

Відповідно до вимог ст.ст. 26,30 ЦПК України сторонами у позовному провадженні є позивач і відповідач.

Проте, позивачами при визначені кола осіб, які беруть участь у справі, а саме сторін, зазначаються певні особи, позначені арабськими цифрами 1, 2, 3.

Крім того, зазначений позов містить вимоги щодо порядку користування нерухомим майном та щодо порядку спілкування з дитиною, які є самостійними і не можуть бути обєднані в одне провадження.

У відповідності до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, визнання права реалізації частки квартири, заборону спілкування з дитиною - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення зазначених недоліків пять днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

У цей строк позивачам необхідно подати до суду виправлену позовну заяву з визначеним колом осіб та зазначенням, хто є стороною у справі, із чітким викладенням змісту заявлених вимог, визначенням способів користування спірною квартирою.

У разі не виконання вимог ухвали в установлений судом строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Розяснити позивачам, що відповідно до положень ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Спінчевська