Провадження №6/761/11/2014
У Х В А Л А

іменем України

05 лютого 2014 року
Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києві
заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню у
цивільній справі №2-2610/6277/2012 , -

встановив:

До Шевченківського районного суду м.
Києва звернувся боржник ОСОБА_1 із
заявою про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню у
цивільній справі №2-2610/6277/2012, оскільки
справжній боржник помер, а він був лише
поручителем і кредит не отримував, і
тому не вважає себе божником по сплаті
кредитних коштів.

В судовому засіданні заявник заяву
підтримав та просив її задовольнити з
викладених у ній підстав.

Стягувач просив в задовленні заяви
відмовити, оскільки рішенням суду у цій
справі зобов»язано стягнути
заборгованість за кредитом як з ОСОБА_2,
так і з заявника солідарно.

Представник ДВС у Солом»янському РУЮ в
м.Києві в судовому засіданні також
заперечував проти задоволення заяви.

Розглянувши заяву про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню, суд приходить до висновку,
що вона не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України
виконавчий лист має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України «Про
виконавче провадження».

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України
передбачено суд, який видав виконавчий
лист, може за заявою стягувача або
боржника виправити помилку, допущену
при його оформленні або видачі, чи
визнати виконавчий лист таким, що не
підлягає виконанню, та стягнути на
користь боржника безпідставно
одержане стягувачем за виконавчим
листом.

Так, зі змісту рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 18.10.2012 року
вбачається, що ним було стягнуто
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь
кредитної спілки «Українська
провідна» заборгованість за кредитом
(а.с.53-57). Вказане рішення суду набуло
законної сили і на його виконання було
видано виконавчий лист і відкрито
виконавче провадження постановою від
21.03.2013 року про стягнення з заявника
ОСОБА_1 з його заробітної плати
заборгованості за кредитом.

Посилання заявника на необхідність
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню, оскільки боржник
ОСОБА_2 помер, не ґрунтується на вимогах
закону, оскільки стягнення коштів з
заявника ОСОБА_1 в солідарному порядку
передбачено рішенням суду від 18.10.2012
року, яке повинно бути виконане.

З огляду на викладене, а також з
врахуванням того, що заявником не
наведено жодної з передбачених законом
підстав щодо необхідності визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню та зупинення стягнення за
ним, тому така заява не ґрунтується на
законі і досліджених доказах і
задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст..18 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст. 209, 210, 293,
294, 369 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
визнання виконавчого листа від 21.02.2013
року таким, що не підлягає виконанню, та
зупинення стягнення за ним у цивільній
справі №2-2610/6277/2012, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.
Апеляційна скарга подаються до
Апеляційного суду міста Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення зазначених вище
строків, або після перегляду ухвали в
апеляційному порядку, якщо її не
скасовано.

Суддя: