Справа № 2-20/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 року Сокальський районний
суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

при секретарі Матолінець З.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сокалі, цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення
на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, вказавши, що на підставі
кредитного договору від 27.12.2006р.
№014/9411/82/46878 укладеного між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 ,
останньому структурним підрозділом
позивача Львівською обласною
дирекцією АТ «Райффайзен Банк Аваль»
надано кредит у вигляді
невідновлювальної кредитної лінії з
лімітом 30 000дол.США строком до 27.12.2016р.
із сплатою 14% річних.

Позивач перерахував вказані
грошові кошти ОСОБА_2, тим самим
своєчасно та в повному обсязі,
виконавши свої зобов'язання перед
останнім згідно з Кредитним договором.
Відповідач, в свою чергу, зобов'язання
щодо повернення кредиту та сплати
процентів за вказаним кредитним
договором належним чином не виконує.

Відтак розмір заборгованості за
неповернення кредиту та сплати
процентів за користування ним згідно з
Кредитним договором станом на 23.12.2008р.
становив 28713,30дол.США, окрім того розмір
пені за несвоєчасну сплату відсотків
за користування кредитом становить
4359,84дол. США.

Виконання зобов'язання за
кредитним договором забезпечено
договором іпотеки від 27.12.2006р.,
посвідченого ОСОБА_5 приватним
нотаріусом Сокальського районного
нотаріального округу, за яким для
забезпечення виконання в повному
обсязі зобов'язань ОСОБА_2 перед Банком
за вказаним кредитним договором та
усіх додаткових угод до нього, що
можуть бути укладені до закінчення
строку дії кредитного договору, щодо
сплати процентів, неустойки, вчасної та
у повному обсязі погашення основної
суми боргу за кредитом, відшкодування
збитків та іншої заборгованості за
кредитним договором ОСОБА_3 передала в
іпотеку позивачу належний їй на праві
власності будинок АДРЕСА_1, а також
земельну ділянку з цільовим
призначенням - для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства
площею 0,3470га.

Враховуючи вищенаведене позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3
на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитом згідно
кредитного договору №014/9411/82/46878 від
27.12.2006р. в сумі 33073,14 дол.США, що в
еквіваленті до національної валюти
станом на 23.12.2008р. становило 260576,65грн
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме житловий будинок
АДРЕСА_1, а також на земельну ділянку
надану для обслуговування житлового
будинку і ведення особистого
підсобного господарства площею 0,3470га,
визначивши спосіб реалізації предмета
іпотеки через проведення прилюдних
торгів; виселити мешканців житлового
будинку АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» судовий збір в сумі 1700грн та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі
30грн.

За час розгляду справи позивачем
неодноразово
збільшувалися(уточнювалися) позовні
вимоги.

Ухвалою від 26.03.2012р. позовні
вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором в сумі 98762,27 дол. США, що в
еквіваленті до національної валюти
згідно офіційного курсу НБУ станом на
12.07.2011р. становить 787 174,8грн та про
виселення мешканців із житлового
будинку АДРЕСА_1 - залишено без
розгляду.

Окрім того, 26.03.2013р. представник
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 надав суду
письмові заперечення, в яких зазначив,
що заявлений позивачем розмір пені має
бути відхилено у зв'язку з тим, що
позивач не поніс збитків внаслідок
порушення зобов'язання ОСОБА_2, а отже
сума пені є апріорі значно більшою ніж
збиток. Наявність упущеної вигоди в
позовній заяві не зазначається і не
доводиться. Також слід врахувати, що
спірне житло - єдине житло ОСОБА_3, вона
непрацездатна , банк забезпечив
виконання зобов'язання двома
способами, відповідач до листопада
2009р. регулярно сама сплачувала внески.
Так само слід врахувати, що ОСОБА_2 для
отримання кредиту ввів в оману ОСОБА_3
щодо свого матеріального становища.
При вирішенні даного спору слід також
врахувати оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом та
вартості іпотечного майна.
Відповідачкою зовсім не допущено
жодного порушення, оскільки вона не
зобов'язана виконувати умови
кредитного договору, а тільки є
майновим поручителем. Просить суд щодо
ОСОБА_3 в позові відмовити.

30.01.2014р. представник позивача
надав суду письмову заяву про
уточненян позовних вимог, в якій
зазначив, що зважаючи на те, що рішенням
Яворівського районного суду
Львівської області від 18.12.2013р., яке
набрало законної сили, вирішено
стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ
"Райффайзен Банк Аваль" заборгованість
за кредитним договором №014/9411/82/46878 від
27.12.2006р. в сумі 208606,99дол. США, що в
еквіваленті до національної валюти
станом на 19.08.2013р. становить 208 606 (
двісті вісім тисяч шістсот
шість)дол..США 99 центів, (1 667 395, 69 грн) в
тому числі: 26 201, 45дол США(209 428,19грн) -
заборгованість за кредитом; 24 904,12дол
США ( 199 058, 64)грн. заборгованість по
сплаті відсотків за користування
кредитом; 157 501,42дол США(1 258 908,86грн)
розмір пені за несвоєчасне повернення
кредиту та сплати відсотків за
користування кредитом. Тому вони
просять суд винести рішення, яким
звернути стягнення на предмет іпотеки
згідно Договору Іпотеки від 27.12.2006р.
№0278/9411/325570/ посвідченого приватним
нотаріусом Сокальського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, що
належить ОСОБА_3, а саме: на житловий
будинок з господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 який
належить ОСОБА_3 на праві власності, на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства
площею 0,3470га з метою задоволення вимог
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно
кредитного договору №014/9411/82/46878 від
27.12.2006р. в сумі 208 606,99дол США, що в
еквіваленті до національної валюти
станом на 19.08.2013р. становить 1 677 395,69грн,
визначивши спосіб реалізації предмету
іпотеки через проведення прилюдних
торгів, пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки відсутні.
Встановити початкову ціну предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій у відповідності до ст.58
Закону України «Про виконавче
провадження».

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ПАТ « Райффайзен Банк Аваль»
в особі Львівської обласної дирекції
АТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий
збір в розмірі 1700грн та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в розмірі 120грн.

В судовому засіданні представник
позивача - Качор Н.Б. позов підтримала
повністю. 31.01.2014р. в суд не з'явилася,
надала суду заяву, в якій просить суд
справу слухати за її відсутності.
Уточнені позовні вимоги від 30.01.2014р.
підтримує повністю.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 проти задоволення позову
заперечив, в обґрунтування навів
обставини вказані в письмових
запереченнях.

Заслухавши учасників судового
засідання та дослідивши всі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги( уточнені згідно
заяви від 30.01.2014р.) підлягають до
задоволення з таких підстав:

Відповідно до ст.15 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

В силу ст. 20 ЦК України, право на
захист особа здійснює на свій розсуд.
Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Відповідно до ст. 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу

З матеріалів справи вбачається,
що між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (на
даний час ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»)
та ОСОБА_2 27.12.2006р. укладено кредитний
договір №014/9411/82/46878, згідно якого банк
надав останньому кредит у сумі 30 000
дол.США зі строком погашення до 27.12.2016р.
Оплата кредиту здійснюється згідно
Графіку погашення кредиту щомісячно у
розмірі 1/120 від суми ліміту отриманого
кредиту; погашення відсотків за
користування кредитом здійснюється
щомісячно (а.с.8-9). Вищевказаним
договором передбачені умови
відповідальності сторін(п.10).

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В свою чергу, як встановлено
судом, боржник ОСОБА_2 не виконував
належним чином свої зобов'язання за
вищезазначеним кредитним договором,
внаслідок чого згідно рішення
Яворівського районного суду
Львівської області від 18.12.2013р. по
справі №460/2620/13-ц з останнього
присуджено стягнути на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
№014/9411/82/46878 від 27.12.2006р. в сумі 208 606 (
двісті вісім тисяч шістсот
шість)дол..США 99 центів, (1 667 395, 69 грн) в
тому числі: 26 201, 45дол США(209 428,19грн) -
заборгованість за кредитом; 24 904,12дол
США ( 199 058, 64)грн. заборгованість по
сплаті відсотків за користування
кредитом; 157 501,42дол США(1 258 908,86грн)
розмір пені за несвоєчасне повернення
кредиту та сплати відсотків за
користування кредитом.

27.12.2006р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
та відповідачем ОСОБА_3 укладено
договір іпотеки №0278/9411/325570 на
забезпечення виконання зобов'язання,
що випливає із кредитного договору
№014/9411/82/246878 укладеного між позивачем
та ОСОБА_2, відповідно до якого
предметом іпотеки є житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
земельна ділянка надана для
обслуговування житлового будинку та
ведення особистого підсобного
господарства площею 0,3470га, що належать
ОСОБА_3 на праві приватної власності.
Іпотечними договорами передбачено
право іпотекодержателя на задоволення
своїх вимог, що забезпечені майном,
звернення стягнення на предмети
іпотеки (а.с.13-15).

Щодо позиції представника ОСОБА_3
про необхідність врахування, що
остання була введена в оману, то слід
зазначити, що згідно матеріалів справи
ОСОБА_3 зверталась до суду з позовом до
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 про
визнання договору іпотеки недійсним ( з
цієї підстави), проте рішенням
Сокальського районного суду від
27.12.2011р. в позові відмовлено, ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 19.04.2012р. зазначене рішення залишено
без змін, а тому на даний час договір
дійсний.

Відповідно до п.3.1.4 договору
іпотеки, сторонами визначено, що
іпотекодержатель має право у випадку
невиконання іпотекодавцем зобов'язань
за цим договором або за кредитним
договором звернути стягнення на
предмет іпотеки, реалізувати його
відповідно до пункту 6 цього договору
та за рахунок вирученої від реалізації
предмета іпотеки суми переважно перед
іншими кредиторами задовольнити в
повному обсязі свою вимогу, що
визначена на момент фактичного
задоволення, включаючи сплату
процентів, неустойки, відшкодування
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, необхідних витрат на
утримання заставного майна, а також
витрат, пов'язаних з реалізацією
предмета іпотеки.

В силу ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Звернення стягнення
на предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду.

В Постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
право вибору способу судового захисту,
передбаченого законом або договором(
дострокове стягнення кредиту,
стягнення заборгованості, у тому числі
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави, одночасне заявлення
відповідних вимог у разі, якщо
позичальник є відмінною від особи
іпотекодавця(майновий поручитель),
одночасне заявлення вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки,
належні іпотекодавцю, який не є
позичальником, розірвання кредитного
договору, набуття права власності на
предмет іпотеки тощо) належить
виключно позивачеві.

Наведене свідчить про те, що
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки є різними способами
захисту цивільних прав. Тобто, обраний
банком спосіб захисту порушеного
права, а саме, звернення стягнення на
предмет іпотеки за зазначеним
договором на підставі рішення суду
шляхом проведення публічних торгів
відповідає вимогам закону та умовам
договору іпотеки, враховуючи що згідно
матеріалів справи позичальником є
ОСОБА_2, а іпотекодавцем (майновим
поручителем) - ОСОБА_3 В зв'язку з
вищезазначеним суд також критично
ставиться до позиції представника
відповідача ОСОБА_3 щодо того, що
позивач уже реалізував своє право на
захист шляхом стягнення
заборгованості з ОСОБА_2

Відповідно до частини 1 ст. 35
Закону України «Про іпотеку», в
редакції, що діяла на час звернення
позивача до суду, у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш, ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Позивачем ці вимоги Закону
дотримані. Відповідачам: ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Львівської обласної дирекції
15.09.2008р. та 13.08.2008р. відповідно були
направлені письмові вимоги про
усунення порушень кредитних
зобов'язань та відповідачі
попереджалися про те, що в разі
незадоволення вимог протягом
тридцятиденного строку, Банк вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки. Означена вимога була
отримана ОСОБА_3 особисто, що
підтверджується її підписом на
повідомленні про вручення (а.с. 10-12).

Окрім того згідно п.2 ст.35 Закону
України «Про іпотеку» положення
частини першої цієї статті не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у
встановленому законом порядку. Що
знайшло свій прояв і у Постанові
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року №5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» п.37 невиконання вимог
частини першої статті 35 Закону України
«Про іпотеку» про надіслання
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги про усунення порушення
зобов'язання не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду (на
відміну від інших способів звернення
стягнення (частина третя статті 33 цього
Закону), оскільки іпотекодавець у
судовому засіданні має можливість
заперечувати проти вимог
іпотекодержателя, що відповідає
положенням статті 124 Конституції
України.

Із рішення Яворівського
районного суду Львівської області від
18.12.2013р. по справі №460/2620/13-ц вбачається,
що заборгованість ОСОБА_2 за кредитним
договором №014/9411/82/46878 від 27.12.2006р.
становить 208 606 ( двісті вісім тисяч
шістсот шість)дол..США 99 центів, (1 667 395, 69
грн) в тому числі: 26 201, 45дол США(209
428,19грн) - заборгованість за кредитом; 24
904,12дол США ( 199 058, 64)грн. заборгованість
по сплаті відсотків за користування
кредитом; 157 501,42дол США(1 258 908,86грн)
розмір пені за несвоєчасне повернення
кредиту та сплати відсотків за
користування кредитом та станом на час
розгляду справи не погашена, саме цією
сумою заборгованості керується суд,
так як згідно ст..61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, яке
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 39 Закону України
«Про іпотеку», суд вправі відмовити у
задоволенні позову іпотекодержателя
про дострокове звернення стягнення на
предмет іпотеки, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав. Враховуючи суму
заборгованості ОСОБА_2 за кредитним
договором №014/9411/82/46878 від 27.12.2006р.
зазначену вище, суд вважає, що підстави
для відмови позивачу у задоволенні
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки відсутні.

На виконання п.41 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року №5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», керуючись принципами
справедливості, добросовісності та
розумності, суд вважає, що сума
заборгованості за кредитним договором
про надання ОСОБА_2 кредиту в сумі 30
00дол.США з урахуванням відсоткової
ставки 14 % річних за користуванням
кредитом є співмірною із вартістю
іпотечного майна (будинку та земельної
ділянки), про звернення стягнення на
яке дійшов висновку суд, оскільки
заборгованість за кредитним договором
№014/9411/82/46878 від 27.12.2006р. становить 208 606 (
двісті вісім тисяч шістсот
шість)дол..США 99 центів, (1 667 395, 69 грн), а
заставна вартість іпотечного майна, на
яке суд звертає стягнення згідно
договору іпотеки від 27.12.2006р.
становить 218 233грн ( а.с.13-14), іншої оцінки
майна суду не представлено.

Згідно п. 42 вищезазначеної Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ резолютивна
частини рішення суду в разі
задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як статті 39
Закону України «Про іпотеку», так і
положенням пункту 4 частини першої
статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в
обов'язковому порядку має зазначатись:
загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки; спосіб реалізації предмета
іпотеки - шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу шляхом надання права
іпотекодержателю на продаж предмета
іпотеки; початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
(при цьому суд може зазначити, що
початкова ціна встановлюється на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій). Суд має зазначити в
резолютивній частині рішення про
звернення стягнення на предмет іпотеки
із зазначенням суми заборгованості за
кредитним договором, а сам розрахунок
суми заборгованості має наводитись у
мотивувальній частині рішення.

Відповідно до частини 1 статті 39
Закону України «Про іпотеку», у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначаються: загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації. Із наведеної
правової норми, що містить вимоги до
змісту судового рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки
вбачається, що окрім іншого, у судовому
рішенні має бути зазначено початкову
ціну продажу предмету іпотеки в
порядку, встановленому статтею 38 цього
Закону. Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону
України «Про іпотеку» ціна продажу
предмета іпотеки встановлюється за
згодою між іпотекодавцем і
іпотекодержателем або на підставі
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності, на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна.

Враховуючи вищенаведене позов слід
задовольнити та звернути стягнення на
предмет іпотеки згідно Договору
іпотеки №0278/9411/325570/ від 27.12.2006р.
посвідченого приватним нотаріусом
Сокальського районного нотаріального
округу ОСОБА_5, а саме: на житловий
будинок з господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_3 на праві власності
згідно Свідоцтва про право власності
на будівлі виданим 11 червня 1996 року
виконкому Переспівської сільської
ради Сокальського району на підставі
рішення виконкому Переспівської
сільської ради Сокальського району №9
від 13 травня 1996 року, зареєстрованого в
комунальному підприємстві
«Червоноградське міжміське бюро
технічної інвентаризації» з 11 червня
1996 року в реєстрову книгу №137 та на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства
площею 0,3470га, кадастровий номер
:12:005:0001, яка належить ОСОБА_3 на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серія ЛВ
№166 виданого на підставі рішення ХІІІ
сесії 21 скликання Переспівської
сільської ради від 27 грудня 1993 року,
зареєстрованого в Переспівській
сільській раді з 27 квітня 1995 року в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №49 в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 згідно кредитного договору
№014/9411/82/46878 від 27.12.2006р. в сумі 208 606
(двісті вісім тисяч шістсот
шість)дол..США 99 центів, (1 667 395, 69грн) в
тому числі: 26 201, 45дол США(209 428,19грн) -
заборгованість за кредитом; 24 904,12дол
США ( 199 058, 64)грн. заборгованість по
сплаті відсотків за користування
кредитом; 157 501,42дол США(1 258 908,86грн)
розмір пені за несвоєчасне повернення
кредиту та сплати відсотків за
користування кредитом, визначивши
спосіб реалізації предмету іпотеки
через проведення прилюдних торгів,
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки відсутні.
Встановити початкову ціну предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
на рівні не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій у відповідності до ст.58
Закону України «Про виконавче
провадження».

Разом з тим, щодо вимоги стягнути
солідарно з відповідачів судові
витрати на користь банку в особі
Львівської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» то слід
зазначити, що відповідно до ст.541 ЦК
України солідарний обов'язок виникає у
випадках, встановлених договором або
законом, зокрема, у разі неподільності
предмета зобов'язання.

За відсутності таких умов, суд вирішив
покласти на відповідачів
відшкодування судових витрат в рівних
частках.

Керуючись ст.ст.10,60, 212-215, та на підставі
ст.ст. 15, 16, 20, 526, 1054ЦК України, Закону
України «Про іпотеку», Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року №5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги (уточнені згідно заяви
представника позивача від 30.01.2014р.)
задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки
згідно Договору іпотеки №0278/9411/325570/ від
27.12.2006р. укладеного між Відкритим
акціонерним товариством "Райффайзен
Банк Аваль" та ОСОБА_3, посвідченого
приватним нотаріусом Сокальського
районного нотаріального округу ОСОБА_5,
а саме: на житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_3 на праві власності
згідно Свідоцтва про право власності
на будівлі виданого 11 червня 1996 року
виконкомом Переспівської сільської
ради Сокальського району на підставі
рішення виконкому Переспівської
сільської ради Сокальського району №9
від 13 травня 1996 року, зареєстрованого в
комунальному підприємстві
"Червоноградське міжміське бюро
технічної інвентаризації" з 11 червня 1996
року в реєстрову книгу №137 та на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства
площею 0,3470га, кадастровий номер
:12:005:0001, яка належить ОСОБА_3 на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серія ЛВ
№166 виданого на підставі рішення ХІІІ
сесії 21 скликання Переспівської
сільської ради від 27 грудня 1993 року,
зареєстрованого в Переспівській
сільській раді з 27 квітня 1995 року в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №49 в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль"
згідно кредитного договору №014/9411/82/46878
від 27.12.2006р. в сумі 208 606 (двісті вісім
тисяч шістсот шість)дол..США 99 центів, (1
667 395, 69грн) в тому числі: 26 201, 45дол США(209
428,19грн) - заборгованість за кредитом; 24
904,12дол США ( 199 058, 64)грн. заборгованість
по сплаті відсотків за користування
кредитом; 157 501,42дол США(1 258 908,86грн)
розмір пені за несвоєчасне повернення
кредиту та сплати відсотків за
користування кредитом, визначивши
спосіб реалізації предмету іпотеки
через проведення прилюдних торгів,
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки відсутні.
Встановити початкову ціну предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
на рівні не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій у відповідності до ст.58
Закону України "Про виконавче
провадження".

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" 1700 ( одну тисячу сімсот)грн.
00коп судового збору та 120 (сто
двадцять)грн. 00коп витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Львівської області через Сокальський
районний суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення

Головуючий:
Л. Ю. Фарина