БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, буд. 4 __________
тел.: 0 (4653) 21-202
Справа №730/1353/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р.
Борзнянський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючої судді
Затєєвої С.Д.

при
секретарі Шумяк
Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Борзні заяву
головного державного виконавця
відділу ДВС Борзнянського районного
управління юстиції Чернігівської
області про визнання мирової угоди, яка
укладена між боржником ОСОБА_1 та
стягувачем ОСОБА_2 в процесі виконання
рішення,-

в с т а н о в и в:

До Борзнянського районного суду
Чернігівської області в порядку ст.372
ЦПК України головним державним
виконавцем відділу ДВС Борзнянського
районного управління юстиції
Чернігівської області Заєвською М.Л.
подано для визнання мирову угоду, яка
укладена між стягувачем ОСОБА_2 та
боржником ОСОБА_1 в процесі виконання
рішення Борзнянського районного суду
від 28 листопада 2013 року, яке ухвалене у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
позики.

Представник відділу ДВС Борзнянського
районного управління юстиції в
судовому засіданні пояснила, що в неї
на виконанні знаходиться виконавче
провадження про стягнення з боржника -
ОСОБА_1, на користь стягувача - ОСОБА_2
80000 грн. боргу за договором позики та 800
грн. судового збору. На стадії
виконання рішення суду сторони подали
мирову угоду, яку вона відповідно до
вимог ст.372 ЦПК України передала для
визнання до суду.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, щодо змісту мирової угоди та
добровільності її укладення дав
пояснення через адміністрацію
слідчого ізолятора. В своєму поясненні
зазначив, що він дійсно уклав угоду зі
стягувачем ОСОБА_2, умови угоди
підтверджує в повному обсязі і просить
суд їх визнати.

Стягувач також в судовому засіданні
просив суд затвердити мирову угоду,
відповідно до якої в рахунок погашення
заборгованості за договором позики
передати 2/3 частини житлового будинку,
який знаходиться в АДРЕСА_1 і належить
на праві власності боржнику.

Заслухавши представника відділу ДВС
Борзнянського РУЮ, стягувача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до слідуючого висновку.

28 листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором позики
було постановлено рішення, яким
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування заборгованості
за договором позики 80000 грн., а також
стягнуто судовий збір в сумі 800 грн.
Дане рішення набрало законної сили і за
заявою стягувача звернуто до
примусового виконання.

В процесі виконання рішення сторони:
боржник та стягував, уклали мирову
угоду, яка передана для визнання до
суду.

За умовами мирової угоди боржник
визнає всю заборгованість перед
стягувачем у розмірі, яка визначена
рішенням суду, та, розуміючи значення
своїх дій, сторони домовляються про
наступне: на погашення боргу за
виконавчим листом боржник передає
стягувачу належне йому на праві
власності (що підтверджується
договором дарування, який посвідчений
нотаріально 24 січня 1997 року) майно, а
саме - 2/3 частини житлового будинку з
відповідною часткою надвірних
будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Боржник та стягувач домовилися, що
будь-які витрати, пов'язані з
виконавчим провадження, що
виникатимуть чи можуть виникнути після
затвердження судом умов мирової угоди,
покладаються на стягувача. Останній з
моменту підписання цієї мирової угоди
не матиме жодних майнових претензій до
Боржника з приводу заборгованості,
погашення якої є предметом цієї
мирової угоди. Сторони погоджуються з
тим, що відповідно до умов мирової
угоди вони дійшли згоди щодо повного і
остаточного врегулювання будь-яких
зустрічних претензій.

Як вбачається з положень ст.372 ЦПК
України - мирова угода може бути
укладена в процесі виконання рішення
суду.

Відповідно до ст.372 ЦПК України - мирова
угода, укладена між сторонами в процесі
виконання рішення, подається в
письмовій формі державному виконавцю,
який не пізніше триденного строку
передає її до суду за місцем виконання
рішення для визнання. Суд має право
перевірити і не визнати мирову угоду,
якщо це суперечить закону або порушує
права чи свободи інших осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.175 ЦПК України -
мирова угода укладається сторонами з
метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися
лише прав та обов'язків сторін та
предмета позову. Якщо умови мирової
угоди суперечать закону чи порушують
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
визнанні мирової угоди.

Отже, відповідно до вимог ст.ст.175, 372 ЦПК
України суд перевіряє: чи умови мирової
угоди не суперечать закону; чи дійсно
укладено мирову угоду добровільно,
який її зміст; чи зрозуміло, чітко,
однозначно, безумовно викладено умови;
чи стосується угода предмету спору; чи
всі умови мирової угоди визначені в
межах позову, стосуються предмету
позову і засновані на взаємних
поступках; чи в результаті
ліквідується спір між сторонами.

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи, по якій постановлено рішення і
в процесі виконання якого укладена
мирова угода, яка передана суду для
визнання, спір між сторонами був з
приводу боргу за договором позики.
Житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 не був предметом
позову. При укладенні договору позики,
з метою забезпечення виконання
зобов'язання, не укладався договір
застави чи договір іпотеки, де в якості
заставного майна виступав би
вищезазначений житловий будинок.

Крім того, умови договору про передачу
стягувачу боржником житлового будинку
в рахунок боргу за договором позики
суперечать закону, оскільки правочин,
пов'язаний з відчуженням житлового
будинку, потребує нотаріального
посвідчення і державної реєстрації.

Також, суд не може згодитися з доводами
сторін, що в результаті мирової угоди
не були, не будуть і не можуть бути
порушені права будь-кого з третіх осіб,
у тому числі і держави, оскільки в ході
досудового слідства по кримінальному
провадженню відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.185
та ч.2 ст.307 КК України, санкція статті
якої, як додаткову міру покарання
передбачає конфіскацію майна,
Борзнянським районним судом було
накладено арешт на житловий будинок з
надвірними будівлями, який
розташований в АДРЕСА_1 і належить на
праві власності ОСОБА_1, боржнику по
справі. Вироком Борзнянського
районного суду від 13 січня 2014 року
ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.307 КК
України, і на підставі ст.70 КК України
йому призначено покарання у вигляді 7
років позбавлення волі з конфіскацією
1/4 частини майна, яке належить на праві
власності обвинуваченому.

За таких обставин у разі визнання
мирової угоди будуть порушені інтереси
держави.

Оскільки умови мирової угоди, яка
надана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
затвердження суду, не були предметом
позову, суперечать вимогам закону та
порушують інтереси держави, то дана
мирова угода не може бути визнана
судом.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.175, 372 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У визнанні (затвердженні) мирової
угоди, укладеної між стягувачем -
ОСОБА_2 та боржником - ОСОБА_1 в процесі
виконання рішення Борзнянського
районного суду Чернігівської області у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за договором позики -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Чернігівської
області через Борзнянський районний
суд на протязі п'яти днів з дня її
проголошення. Особами, які приймали
участь у справі, але не були присутні
під час її проголошення, в цей же строк
з дня отримання копії ухвали.

Суддя Борзнянського
райсуду
С.Д.Затєєва