Справа № 569/566/14-ц
У Х В А Л А

28 січня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області

в особі судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Кулик Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Рівненського
міського суду від 15 листопада 2013 року,
позов ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про
стягнення коштів та захист прав
споживача задоволено частково,
розірвано Договір на виготовлення та
встановлення вікон від 21 листопада 2012
року укладений між ОСОБА_2 та ФОП
ОСОБА_1, з останнього на користь
позивача стягнуто 21946,8 грн. Також, з ФОП
ОСОБА_1 на користь держави стягнуто 229,40
грн. судового збору.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про
перегляд заочного рішення, посилаючись
на те, що про наявність справи дізнався
лише після отримання вказаного
судового рішення 29 грудня 2013 року, про
день та час розгляду справи не був
повідомленим належним чином. Також,
вважає позовні вимоги не
обґрунтованими, оскільки не здійснював
жодної підприємницької діяльності в м.
Рівне, особа позивача йому не знайома,
і відповідно жодних договорів з ним не
укладав.

Відповідач ОСОБА_1, будучи належним
чином повідомленим про день та час
розгляду справи, у судове засідання не
з'явився.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
до початку судового засідання подав
суду заяву про розгляд справи у його
відсутності, просив відмовити у
задоволенні заяви.

Суд вважає можливим розглянути заяву
без участі сторін, у відповідності до
ч.1 ст. 231 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи
№ 569/13329, та докази надані заявником, суд
прийшов до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

З матеріалів справи слідує, що справа
до розгляду призначалась неодноразово.
ОСОБА_1, будучи належним чином
повідомленим про день та час розгляду
справи, у відповідності до положень ст.
ст. 74,76 ЦПК України, у судові засідання
призначені 10 та 30 жовтня 2013 року, 15
листопада 2013 року не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.
Вказане стверджується наявними в
матеріалах справи повідомленнями про
вручення поштового рекомендованого
відправлення (а.с. а.с. 26, 31, 32, 38) та
спростовує доводи останнього, про його
необізнаність про наявність справи в
суді.

Доводи заявника, що ним жодної
підприємницької діяльності в м. Рівне
не здійснювалось; особа позивача
ОСОБА_2 йому не знайома, а відтак жодних
договорів з ним не укладав, суд не може
прийняти до уваги, оскільки надані
ОСОБА_1 неналежним чином завірені копії
письмових документів про його
працевлаштування на час укладення
Договору на виготовлення та
встановлення металопластикових вікон
від 21 листопада 2012 року, жодним чином не
спростовує такі твердження.

Таким чином, обставин, передбачених ч.1
ст. 232 ЦПК України, необхідних для
скасування заочного рішення у заяві
ОСОБА_1 не наведено, у зв'язку з чим
заяву про скасування заочного рішення
слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 231 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя
С.В.Рогозін