печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Бортницька
В.В.,

при секретарі - Клименко О. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду та просить визнати недійсним
договір позики від 01.05.2012 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В подальшому позивачем подано заяву
про зміну предмету позову, відповідно
до якої просить визнати неукладеним
Договір позики від 01.05.2012 року, що був
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 01.05.2012 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір
позики, відповідно до якого останній
одержав грошові кошти у сумі 655 385,00 грн.
Проте, ОСОБА_3 не отримував грошові
кошти, тому вказаний договір є
безгрошовим, що порушує її права та
стало підставою для звернення до суду.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги позову відповідно до
заяви про зміну предмету позову
підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
вимоги позову не визнали, у його
задоволені просили відмовити.

ОСОБА_3 до судового засідання не
з'явився. Про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши
письмові докази по справі, вважає, що у
задоволені позову слід відмовити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ст. 65 Сімейного Кодексу України
при укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Для
укладення одним із подружжя договорів,
які потребують нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, а також договорів стосовно
цінного майна, згода другого з подружжя
має бути подана письмово.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у
зареєстрованому шлюбі.

01 травня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
було укладено договір позики.
Відповідно до умов договору позики
позичальник - ОСОБА_3 визнає перед
позикодавцем - ОСОБА_2 свій борг у сумі
655 385,00 грн., що на момент підписання
договору складає 82 000,00 доларів США,
отриманої в якості позики до
підписання договору позики та
зобов'язується почати повернення
коштів з моменту підписання договору.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики
внаслідок його реального характеру є
доказом не лише факту укладення
договору, але й факту передачі грошової
суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім
правочином, а також він є одностороннім
договором, оскільки після укладення
цього договору всі обов'язки за
договором позики, у тому числі
повернення предмета позики або рівної
кількості речей того ж роду та такої ж
якості, несе позичальник, а
позикодавець набуває за цим договором
тільки права.

Судовим розглядом беззаперечно
встановлено, що ОСОБА_3 вчинялись дії,
спрямовані на повернення коштів
отриманих відповідно до договору
позики від 01.05.2012 року, що стверджується
банківською випискою з рахунку ОСОБА_2,
розписки останнього про отримання
повернених коштів із підписом ОСОБА_3
та зверненням ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з
приводу поновлення дії банківського
рахунку для виконання зобов'язань за
договором позики. Тобто, вказані
обставини свідчать про реальний
характер укладеного договору позики
від 01.05.2012 року.

Таким чином, посилання позивача, що між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відсутні
правовідносини, що регулюються
Розділом 1 Глави 71 ЦК України, з підстав
його безгрошовості, оскільки розписка
про одержання коштів ОСОБА_3 відсутня
не знайшли свого підтвердження судовим
розглядом.

Крім того, судовим розглядом не
встановлено порушення права позивача
при укладені договору позики від 01.05.2012
року.

Вказані обставини свідчать, що
заявлені позовні вимоги є
необгрунтованими, тому наявні правові
підстави для відмови в задоволені
позову.

Керуючись ст. ст.203, 1046-1051, ст. ст.10, 60, 88,
212-215, 223, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення через Печерський
районний суд м. Києва.

В разі подання апеляційної скарги,
рішення набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
В.В. Бортницька