Номер провадження № 22-ц/785/1694/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Оверіної О.В., Кравця Ю.І.,

при секретарі Счастлівцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ТОВ
«Сузір'я» та відділу Держземагенства у
Великомихайлівському районі в
Одеській області про визнання договору
оренди земельної ділянки недійсним, за
апеляційною скаргою ТОВ «Сузір'я» на
рішення Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 12
листопада 2013 року,

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що їй на праві приватної власності
належить земельна ділянка
сільськогосподарського призначення
площею 5,31 га, яка розташована на
території Новопетрівської сільської
ради Великомихайлівського району
Одеської області.

01 липня 2009 року між нею та відповідачем
ТОВ «Сузір'я» був укладений договір
оренди вказаної земельної ділянки
строком дії на 10 років, який
зареєстрований у Великомихайлівському
районному відділі Одеської
регіональної філії ДП «ЦДЗК» при
Держкомземі України 29 квітня 2011 року за
ЦІ 00057.

Оскільки в зазначеному договорі оренди
відсутні усі істотні умови,
передбачені ст. 15 Закону України «Про
оренду землі» (яка діяла на час
укладення спірного договору) істотними
умовами договору оренди землі є об'єкт
оренди (місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, просила вказаний
договір оренди визнати недійсним,
визнати незаконною та скасувати
державну реєстрацію даного договору.

Рішенням Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 12
листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_3 було задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди землі
від 01 лютого 2009 року укладений між
ОСОБА_3 та ТОВ «Сузір'я» в особі
директора Зелінського Ю.П.

Визнано незаконною та скасовано
державну реєстрацію договору оренди
від 01 лютого 2009 року укладеного між
ОСОБА_3 та ТОВ «Сузір'я» в особі
директора Зелінського Ю.П., вчинену за
№00057 від 29 квітня 2011 року.

В позовних вимогах в частині передачі
ОСОБА_3 земельної ділянки за
кадастровим номером :01:002:0018 з
незібраним врожаєм без відшкодування
затрат за з час незаконного
користування відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржує в
апеляційному порядку ТОВ «Сузір'я». В
скарзі з посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права ставиться питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення про відмову позивачу у
задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не
з'явилися. Про час та місце розгляду
справи в апеляційному суді
повідомлялися належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи не перешкоджає розглядові
справи.

Справа розглянута апеляційним судом на
підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст.305 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Судом установлено, матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_3 на праві
власності належить земельна ділянка
площею 5,31 га, яка розташована на
території Новопетрівської сільської
ради Великомихайлівського району
Одеської області, для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва на підставі державного
акту серії ОД № 049366 від 12 грудня 2003
року, кадастровий № :01:002:0018.

01 липня 2009 року між позивачем та ТОВ
«Сузір'я» укладено договір оренди
строком на 10 років який був
зареєстрований у Великомихайлівському
районному відділі Одеської
регіональної філії ДП «ЦДЗК» при
Держкомземі України 29 квітня 2011 року за
№ 00057.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» (яка діяла на час
укладення спірного договору) істотними
умовами договору оренди землі є: об'єкт
оренди (місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, а також порушення вимог
ст.ст. 4- 6,11,17,19, цього закону є підставою
для відмови в державній реєстрації
договору оренди, а також для визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (кадастровий
номер, місце | розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Частиною 2 статті 15 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що
відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, є підставою дня визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Отже, відсутність у договорах оренди
землі хоча б однієї з істотних умов;
передбачених у ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», зокрема умов
збереження стану об'єкта оренди, є
підставою для визнання недійсними
таких договорів оренди відповідно до ч.
2 ст. 15 Закону України «Про оренду
землі».

Саме така правова позиція висловлена у
постанові Верховного Суду України від18
липня 2012 року, прийнятої у порядку
Глави 3 ЦПК України щодо перегляду
судових рішень Верховним Судом України
по справі № 6-77цс 12.

Як вбачається зі змісту договору
оренди, умови передачі у заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки взагалі не
зазначені, тому відсутність у договорі
оренди умови передачі у заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки, які
визначені законом як істотні умови
договору оренди землі, є підставою для
визнання зазначеного договору
недійсним за правилами ч. 2 ст. 15 Закону
України «Про оренду землі».

За таких обставин, суд першої
інстанції, з'ясувавши обставини справи
та давши належну оцінку зібраним
доказам, дійшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для часткового задоволення
позову ОСОБА_3 Вказані висновки суду
відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин що виникли і
закон, який їх регулює.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ТОВ «Сузір'я»
відхилити.

Рішення Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 12
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

О.В.Оверіна

Ю.І.Кравець