Справа № 740/32/14
Провадження № 2/740/125/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Бережняка
В.Д.,

при секретарі Полторацькій В.М.,

за участю позивачів

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ніжині справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Територіальної громади міста Ніжина в
особі Ніжинської міської ради
Чернігівської області про визнання
права власності на автомобільний
гараж,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до
Територіальної громади міста Ніжині в
особі Ніжинської міської ради
Чернігівської області, в якому просять
визнати за ними право власності на
автомобільний гараж мотивуючи тим, що
автомобільний гараж №57 в кооперативі
"Байкал" був побудований під час
перебування в шлюбі ОСОБА_1 з чоловіком
ОСОБА_4. В 1997 році вони шлюб розірвали,
але вона, як колишня дружина, не може
отримати свідоцтво про право на
спадщину у визначеній частині,
оскільки право власності на зазначений
автомобільний гараж у КП "Ніжинське
МБТІ" на ім'я колишнього чоловіка при
житті не було зареєстровано.
Автомобільний гараж вони будували під
час шлюбу, він є їх спільною сумісною
власністю і тому вона просить визнати
за нею право власності на ? частину
автомобільного гаража.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять визнати за
ними по ? частини автомобільного гаража
мотивуючи тим, що вони є дітьми
померлого ОСОБА_4 Після його смерті
вони прийняли спадщину і отримали
свідоцтво про право власності за
законом в рівних частках, але отримати
свідоцтво про право спадщини на
автомобільним гараж в кооперативі
"Байкал" вони не можуть, так як відсутні
правовстановлюючі документи на нього.

В судовому засіданні позивачі
підтримали позов і просили його
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача-Територіальна
громада м.Ніжина в особі Ніжинської
міської ради , в наданій заяві просили
справу розглядати без їх участі,
позовні вимоги позивачів визнають і не
заперечують проти їх задоволенняі.

Представник третьої особи -
автогаражний кооператив "Байкал" також
в судове засідання не з'явився, але
просив справу розглядати без його
участі, позов підтримав і просив його
задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав..

За життя ОСОБА_4 набув у власність
гараж, який знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 що підтверджується випискою із
рішення загальних зборів кооперативу
"Байкал" від 16 червня 1978 року(а.с.23) і
йому була виділена земельна ділянка
для будівництва гаража розміром 24 кв.м.
Згідно довідки голови правління
кооперативу "Байкал" ОСОБА_4 був членом
гаражного кооперативу і користувався
земельною ділянкою, гараж №57 належить
йому, жодних заборгованостей по
членським внескам немає(а.с.25).

Із свідоцтва про шлюб вбачається, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 21
травня 1969р. (а.с.11), розірвали шлюб
відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу 17 квітня 1997 році(а.с.12), а із
документів, які знаходяться в справі
вбачається, що отримання дозволу на
вступ до гаражного кооперативу та
будівництво самого гаража розпочалося
в 1978 році, тобто тоді, коли ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 знаходилися в зареєстрованому
шлюбі. На підставі ст.22 КпШС України в
редакції 1969 року, який діяв на час
будівництва гаража, майно, набуте
подружжям під час шлюбу, є їх спільною
сумісною власністю.

В свідоцтві про народження ОСОБА_3 (а.с.9)
та свідоцтві про народження ОСОБА_2
(а.с.8) батьком значиться ОСОБА_4 і після
його смерті, згідно свідоцтва про
смерть (а.с.7) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
вони отримали свідоцтво про право на
спадщину (а.с.17-19), про те, що
автомобільний гараж не зареєстрований
в МБТІ підтверджується довідкою від 21
жовтня 2013 року (а.с.24) і на цій підставі
вони не можуть оформити спадщину на
автомобільний гараж.

Згідно відмови нотаріуса (а.с.22)
вбачається, що видати свідоцтво про
право власності на спадщину за законом
на майно, на яке відсутні
правовстановлюючі документи, не
вбачається можливим.

Суд вважає, що так як спадкодавец
ОСОБА_4. у встановленому порядку набув
право власності на майно, а спадкоємці
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на
спадкування цього майна за законом, то
суд вважає,що є всі підстави для
визнання права власності по ? частині
кожному на гараж АДРЕСА_1, оскільки вони
є спадкоємцями за законом.

Таким чином, визнання
відповідачем пред'явленого позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст.22, 28 КпШС України, від
1969 року, ст.ст.3, 15, 1216, 1222, 1261, 1268 ЦК
України, ст..ст.3, 118-120, 213-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Територіальної громади м.Ніжина в
особі Ніжинської міської ради про
визнання прва власності на
автомобільний гараж задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на ? частку гаража АДРЕСА_1, як
на частку у спільному сумісному майні
подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на ? частку гаража АДРЕСА_1, в
порядку спадкування після ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
частку гаража АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-ти денний строк апеляційної
скарги.

Суддя
В.Д.Бережняк