Справа № 450/721/13-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області у
складі

головуючого - судді
Кіпчарського М.О.,

при секретарі
Микитів Н.С.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

представника
відповідача 1 ОСОБА_2,

відповідача 2 ОСОБА_3 та
її представника ОСОБА_4,

представників 3-ї особи
ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Пустомити
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 ( Відповідач
1) та ОСОБА_3 ( Відповідач 2), за участю
третьої особи ОСОБА_9, про визнання
правочинів недійсними та скасування
реєстрації права власності,-

в с т а н о в и в :

Позивач 04.03.2013р. звернувся в суд з
даним позовом , позовні вимоги
обґрунтовує тим, що 05.01.2012р. між ним та
ОСОБА_9, від імені якої діяв його син
ОСОБА_8, укладено Договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,15га, розташованої в с.Хоросно
Раковецької сільської ради
Пустомитівського району. Даний
договір просить визнати недійсним, так
як його укладення не відповідало його
внутрішній волі. Зокрема, він вважав, що
дану земельну ділянку син дарує йому
від власного імені, а не здійснює її
продаж як представник ОСОБА_9, так як
будь-яких коштів за земельну ділянку
він сину не передавав.

Крім того, 08.02.2012р. між ним та ОСОБА_3 був
укладений договір дарування, за яким
він подарував ОСОБА_3 згадану земельну
ділянку.Оскільки перший договір
купівлі-продажу від 05.01.2012р. укладений
всупереч його волі, тому просить
визнати недійсним і даний договір як
такий, що укладений під впливом
помилки, так як вважав, що дана
земельна ділянка отримана від сина як
дарунок, і будь-яких грошових
зобов»язань перед сином він не буде
нести.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 повністю підтримала
позов, пославшись на зазначені в
позовній заяві мотиви. Зазначила, що
при підписанні договору
купівлі-продажу, ОСОБА_7 помилявся щодо
його суті. Фактичної передачі коштів
не було, тому вважав, що підписує
договір дарування і сприйняв, що
отримав від сина в дар земельну
ділянку. Щодо стосунків між його сином
та ОСОБА_9, ОСОБА_7 нічого не було
відомо. Дані правочини ОСОБА_1 просить
визнати недійсними, так як фактично не
користувався тією земельною ділянкою
та не хоче нею користуватися надалі.

Позивач ОСОБА_7, будучи допитаним за
його згодою як свідок, в судовому
засіданні показав, що на прохання
сина, якому повністю довіряв, він
підписав у нотаріуса договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
хоча на той час вважав, що підписує
договір дарування, оскільки
домовленостей про будь-які кошти не
було. Зазначених в договорі 130 тисяч
гривень він сину не передавав, і
зазначений в договорі запис про це, не
відповідає дійсності.

До дня підписання договору дарування,
він не був знайомий з ОСОБА_3, а прийшов
до нотаріуса по просьбі сина, та вважав,
що підписує доручення. Під час
підписання даного договору він також
будь-яких коштів від ОСОБА_3 не
отримував. Пізніше син йому розповів,
що ОСОБА_9 обманула його та хоче
стягнути з нього через суд кошти, яких
той в дійсності не отримував.

Представник Відповідача 1 ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов визнав та
пояснив, що договір купівлі-продажу
земельної ділянки в с.Хоросно був
укладений між батьком та сином по
просьбі останнього. В дійсності кошти,
зазначені в даному договорі, не
передавалися і ОСОБА_8 їх не отримував.
ОСОБА_8 сам сплатив необхідні в даному
випадку податки. Згадану земельну
ділянку після того купила ОСОБА_3, яка
хотіла, щоб така угода була оформлена
як договір дарування, що і було вчинено.
Так як волевиявлення позивач при
підписанні згаданих правочинів не
було, тому такі повинні бути визнані
недійсними.

Відповідач ОСОБА_8, допитаний з його
згоди як свідок, в судовому засіданні
показав, що у 2009 р. він домовився з
ОСОБА_9 про продаж належної їй
земельної ділянки в с.Коросно, у
зв»язку з чим остання видала йому
доручення. Земельна ділянка тривалий
час не продавалась, і коли появилась
покупець ОСОБА_3, яка хотіла придбати
належну ОСОБА_9 земельну ділянку за
договором дарування, то ОСОБА_9
запропонувала подарувати її
кому-небудь, а потім продати ОСОБА_3.
Тому у січні 2012р. він попросив свого
батька ОСОБА_7 піти до нотаріуса та
підписати такий договір
купівлі-продажу. Фактично зазначених у
договорі коштів в сумі 130 тис.грн.
батько йому не передавав, а він їх не
отримував. Заявлений до нього позов
визнав.

Після того, 08.02.2012р. його батько
подарував згадану земельну ділянку
ОСОБА_3, шляхом укладення у нотаріуса
договору дарування. При підписанні
договору були присутні він, його
батько, ОСОБА_3 та її чоловік. За
придбану земельну ділянку чоловік
ОСОБА_3 передав йому у приміщенні
нотаріуса шість тис. дол. США.

Для чого необхідно було укладати
два згаданих договори, він батькові в
деталях не розповідав, а тільки при
потребі просив його, щоб підписав у
нотаріуса документи. Тому батько не був
обізнаний зі змістом укладених ним
двох договорів та їх суттю. Про те, що
продав земельну ділянку, він повідомив
ОСОБА_9 приблизно 18-21.03.2012р., але коштів
їй не повернув до даного часу, так як у
Франківському районному суді м.Львова
існує спір з цього приводу.

Представник відповідача 2 ОСОБА_4
позов визнав та вважає, що оспорювані
договори були укладені всупереч
волевиявленю позивача, тому такі
необхідно визнати недійсними.

Відповідач ОСОБА_3, допитана з її
згоди як свідок, в судовому засіданні
показала, що через оголошення в
Інтернеті вона познайомилась з ОСОБА_8,
як продавцем земельної ділянки в
с.Хоросно, з яким домовилась про її
купівлю. Підготовкою документів
займався ОСОБА_8, тому не знає які саме
документи подавались нотаріусу. Вона
особисто попросила ОСОБА_8, щоб
придбання земельної ділянки було
оформлено як договір дарування, а не
купівля-продажу. За придбану земельну
ділянку у с.Хоросно, її чоловік під час
підписання договору у нотаріуса,
передав ОСОБА_7 шість тисяч доларів США
. Чому в договорі записано 6 тис.
гривень, а не 6 тис. доларів США, не знає,
для неї це не мало значення. Подала
заяву про визнання позову.

Третя особа ОСОБА_9 в судове
засідання не явилась, її представники
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, щодо задоволення
позову не заперечили, та пояснили, що
ОСОБА_9 раніше підтримувала стосунки з
ОСОБА_7 та знала , що його син ОСОБА_8
займається продажем земельних
ділянок. Тому вона, будучи власником
земельної ділянки в с.Хоросно, дала
йому доручення на її продаж. Спочатку
ОСОБА_9 не знала, що належна їй земельна
ділянка продана, про це ОСОБА_8
повідомив її через 4 місяці, але
коштів, виручених від її продажі, не
повернув до даного часу, тобто обманув.
Тому ОСОБА_9 звернулася в суд з позовом
до ОСОБА_8 про стягнення коштів.

Визнання відповідачами позову не
суперечить вимогам закону та не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, тому суд, з»ясувавши
обставини справи на підставі наявних
у ній та перевірених в судовому
засіданні доказів у їх сукупності, з
врахуванням вимог цивільного
судочинства, згідно зі ст.174 ЦПК
України, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Таке рішення суд ухвалює, з
врахуванням : Довіреності, виданої
12.04.2009р. ОСОБА_9 ОСОБА_8 на право продажі
належної їй земельної ділянки площею
0,15 га у с.Хоросно, на термін до 29.04.2012р.;
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ №552988 ,
виданого 03.09.2009р. ОСОБА_9 на земельну
ділянку площею 0,15 га в с.Хоросно
Раковецької сільської ради; Договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
05.01.20012 р., укладеного між ОСОБА_8 та
ОСОБА_7; Договору дарування земельної
ділянки площею 0,15 га в с.Хоросно,
укладеного 08.02.2012р. між ОСОБА_7 і ОСОБА_3

Статтями 202 та 203 ЦК України
визначено, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов»язків. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі .

Згідно зі ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною ( сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3,5-6 ст.203
цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним.

Згідно ст.216 ЦК України, у разі
недійсності правочину, кожна із сторін
зобов»язана повернути другій стороні
у натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, або
відшкодувати вартість того, що
одержала.

Згідно зі статтею 229 ЦК України,
якщо особа, яка вчинила правочин,
помилилася щодо обставин, які мають
істотне значення, такий правочин може
бути визнаний судом недійсним.
Істотне значення має помилка щодо
природи правочину, прав та обов»язків
сторін. Керуючись ст.ст.
202,203,215,216, 229 ЦК України, ст.ст. 8,10, 11, 57,60,
88,174, 209, 212- 215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд,
-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,15 га, розташованої в с.Хоросно
Пустомитівського району Львівської
області, укладений 05.01.2012р. між ОСОБА_9 в
особі її представника за довіреністю
ОСОБА_8, та ОСОБА_7, посвідчений
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_10,
зареєстрований в реєстрі за №12.

Визнати недійсним Договір дарування
земельної ділянки площею 0,15 га,
розташованої в с.Хоросно
Пустомитівського району Львівської
області, укладений 08.02.2012р. між ОСОБА_7
і ОСОБА_3, посвідчений приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрований в реєстрі за №714.

Скасувати реєстрацію права власності
за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,15
га, розташовану в с.Хоросно
Пустомитівського району Львівської
області, кадастровий номер
:03:001:0183, проведеного на підставі
Договору дарування, укладеного 08.02.2012р.
між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідченого
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрований в реєстрі за №714.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10-ти днів з
дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення суду, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Повне рішення

виготовлено 28.02.2014р.

СуддяМ. О. Кіпчарський