№2/263/717/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 року
місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя
Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Русаковій Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття
арешту та заборони на квартиру, третя
особа: Приморський відділ державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області,

В С Т А Н О В И В:

30.12.2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про зняття
арешту та заборони з майна, посилаючись
на те, що рішенням Жовтневого районного
суду міста Маріуполя від 19.07.2001 року з
нього були стягнуті аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Постановою
Приморського ВДВС Маріупольського МУЮ
від 03.08.2005 року був накладений арешт на
квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку із
заборгованістю по аліментам у сумі 1425
гривень. ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3
померла, на час її смерті син ОСОБА_4 вже
досяг повноліття. На теперішній час
заборгованість по аліментам відсутня,
але надати відомості з виконавчої
служби не має можливості, оскільки
вказане виконавче провадження було
знищено. На даний час в нього є бажання
подарувати сину вказану квартиру, у
зв'язку із чим, просить зняти арешт з
неї.

Позивач надав суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримує та просить їх
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач надав суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
проти задоволення заяви ОСОБА_1 не
заперечує.

Представник третьої особи
Приморський ВДВС Маріупольського МУЮ у
судове засідання не з'явились з
невідомих суду причин, про день та час
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Відповідно до поданих сторонами заяв
суд розглянув справу у їх відсутності.
Фіксація судового процесу технічними
засобами не велась у відповідності до
ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із
розглядом справи за відсутності осіб,
які беруть участь у справі.

Суд, перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані докази, прийшов до
наступного.

Відповідно до копії виконавчого листа
Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 19
липня 2001 року з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця міста Маріуполя стягнуті
аліменти на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у
розмірі ? частки зі всіх видів його
заробітку щомісячно, починаючи з 09
липня 2001 року до досягнення дитиною
повноліття.

Відповідно до постанови державного
виконавця Приморського ВДВС
Маріупольського МУЮ від 03 серпня 2005
року, за виконавчим листом №2-4643 від
19.07.2001 року про стягнення аліментів з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, накладений
арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_1. Заборгованість по аліментам
станом на 01.08.2005 року складала 1425
гривень.

ОСОБА_3 померла 18 грудня 2008 року у місті
Маріуполі, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії І-НО №347762,
актовий запис №2890 від 18.12.2008р.
зареєстрований Жовтневим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського МУЮ у Донецькій
області.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
03.12.2013 року за №13848466, ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1, житловою площею 31,4
кв.м., загальною площею 45,8 кв.м.

Відповідно до відповіді Приморського
ВДВС Маріупольського МУЮ від 16.12.2013
року, виконавчий лист №2-4643 про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 на виконанні не
знаходився за період з 2010 року по 16.12.2013
року. Перевірку до 2010 року зробити
немає можливості, тому що строки
зберігання переданих до архіву
виконавчих проваджень та здавальних
описів становлять 3 роки, після чого
вони підлягають знищенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно на яке накладено арешт,
належить їй, а не боржникові може
звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України
власник, який має підстави передбачити
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушувати його право, або з вимогою
про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
про зняття арешту, підлягають
задоволенню, оскільки матеріалами
справи встановлено, що ОСОБА_1 є
власником вищезазначеної квартири,
докази наявності заборгованості по
аліментам відсутні, тому накладений
державним виконавцем арешт на квартиру
порушує його права, як власника, тому
підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. ст. 10, 60, 130, 174, 197 ч.2, 213, 215 ЦПК України,
суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зняття арешту та заборони на квартиру,
третя особа: Приморський відділ
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області -
задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1,
накладений 03.08.2005 року державним
виконавцем Приморського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Денісенко А.В.

Копію рішення, яка є обов'язковою для
виконання, направити Реєстраційній
службі Маріупольського міського
управління юстиції Донецької області,
Приморському відділу Державної
виконавчої служби Маріупольського МУЮ
Донецької області, до відома особам, що
брали участь у справі.

На рішення суду сторони можуть подати
апеляційну скаргу в Апеляційний суд
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які приймали участь у справі, але
не були присутніми у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.О. Ковтуненко