АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________
Головуючий 1 інст.: - Макаров В.О.
Провадження №22-ц/790/1375/14.
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: -
Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського
В.В., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: -
Гелашвілі Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ПАТ КБ «ПриватБанк» - Шуліки Аліни
Володимирівни на ухвалу Жовтневого
районного суду м. Харкова від 8 січня
2014 року по справі за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_7 діючої у
власних інтересах та інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_12,
ОСОБА_11 3-особа: служба у справах дітей
Жовтневого району Управління у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради - про
виселення,

в с т
а н о в и л а:

Ухвалою Жовтневого районного суду
м. Харкова від 8 січня 2014 року закрито
провадження у справі за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_7 діючої у
власних інтересах та інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_8, 2012 року
народження, ОСОБА_12, 2001 року
народження, ОСОБА_11 3-особа: служба у
справах дітей Жовтневого району
Управління у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
виселення з квартири АДРЕСА_1 з підстав,
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» - Шуліка А.В., посилаючись
на порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу суду та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.
Покласти судові витрати на
відповідачів у справі.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати ухвалу, що
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК
України підставними для скасування
ухвали суду, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Закриваючи провадження у справі, суд
виходив з того, що є таке, що набрало
законної сили рішення суду,
постановлене з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Проте погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він дійшов його
з порушенням норм процесуального
права.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 16 січня 2012 року задоволено
позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто
солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_13 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором від 10 серпня 2005
року в розмірі 30 608,23 доларів США, що
складає 233 259 грн. 20 коп. за курсом НБУ.

В рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором від 10 серпня 2005
року звернуто стягнення на предмет
іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ
КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені
ОСОБА_7 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк»
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу.

Виселено ОСОБА_7 та інших осіб, які
зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1
(а. с. 58-61).

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 15 травня 2012
року, рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 16 січня 2012 року -
змінено.

У задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_7, в частині
виселення із вказаної квартири ОСОБА_7
та інших осіб, які в ній проживають -
відмовлено.

В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишено без змін (а.
с.65-69).

Відмовляючи у задоволенні позову
про виселення ОСОБА_7 та осіб із
спірної квартири, апеляційний суд
виходив з того, що вирішуючи питання
про виселення з квартири
неповнолітньої особи, суд першої
інстанції не залучив до участи у
розгляді справи представника органу
опіки та піклування для належного
захисту прав дитини, що призвело до
постановлення судом незаконного
рішення.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що у листопаді 2012 року ПАТ
КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з
новим позовом до ОСОБА_7 про виселення з
квартири, який уточнило у грудні 2013
року.

В уточнених позовних вимогах ПАТ КБ
«ПриватБанк» просило суд виселити
ОСОБА_7, її малолітню доньку ОСОБА_8, 2012
року народження, малолітнього сина
ОСОБА_12, 2001 року народження, а також
ОСОБА_11 з квартири АДРЕСА_1, зі зняття
зазначених осіб з реєстраційного
обліку за вказаною адресою (а. с. 146).

При цьому, як на підставі своїх
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалося
на те, що згідно ст. 40 Закону України
«Про іпотеку», ст. 109 ЖК України
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення з
нього всіх його мешканців.

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Харкова від 16 січня 2012 року,
залишеним без змін рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 15 травня 2012 року в частині
звернення стягнення на предмет
іпотеки, звернуто стягнення на
квартиру АДРЕСА_1, яка належить на
праві власності ОСОБА_7

Після ухвалення рішення судом ПАТ КБ
«ПриватБанк» направило ОСОБА_7, іншим
мешканцям житла письмову вимогу про
виселення з квартири, однак протягом
одного місяця з дня отримання
письмової вимоги іпотекодержателя,
відповідачі квартиру добровільно не
звільнили, що змусило ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернутися з позовом в
суд.

Закриваючи провадження у даній
справі, суд першої інстанції не дав
належної оцінки вказаним обставинам та
безпідставно дійшов висновку про те, що
між сторонами у справі є таке, що
набрало законної сили рішення суду,
постановлене з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне скасувати ухвалу
суду, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги
представника ПАТ КБ «ПриватБанк»
Шуліки А.В. про покладення на
відповідачів у справі понесених
позивачем судових витрат, не можуть
бути задоволенні колегією суддів,
оскільки питання про розподіл судових
витрат між сторонами вирішується
судом під час ухвалення рішення у
справі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 4. ч. 2 ст. 307, п.
4 ч. 1 ст. 311, ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ПАТ
КБ «ПриватБанк» - Шуліки Аліни
Володимирівни - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Харкова від 8 січня 2014 року - скасувати.

Направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає,
як така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: