Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3424/14-ц

номер провадження 2-о/695/115/14

17 грудня 2014 року м.
Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючої судді М.В.
Матвієнко,

народні засідателі: Л.А.
Паранічевої, Ю.О. Щербини

з участю прокурора С.І. Следь

при секретарі Н.Г.
Овдієнко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за заявою Управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі про визнання
фізичної особи ОСОБА_1 безвісно
відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України
в Золотоніському районі звернулося з
позовом до суду про визнання фізичної
особи ОСОБА_1 безвісно відсутньою.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що
відповідно до відомостей Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців з 02.09.2005р. гр.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та
проживає АДРЕСА_1 Починаючи з 2012 року за
місцем реєстрації відсутній, місце
його знаходження невідоме. Відділом
ДВС Золотоніського МРУЮ на протязі
2012-2014 років неодноразово на адресу
управління поверталися без виконання
виконавчі листи відносно ОСОБА_1
Оголошення його розшуку виявилося
безрезультатним, інформація про його
можливе місце знаходження відсутня.
Лише за умови визнання громадянина
безвісно відсутнім в управління
виникають правові підстави для
вирішення питання про списання
безнадійної заборгованості по Фонду,
тому Управління Пенсійного фонду
України в Золотоніському районі
звернулося до суду з вищевказаною
заявою та просить визнати гр. ОСОБА_1
безвісно відсутнім.

Представник Управління Пенсійного
фонду України в Золотоніському районі
в судовому засіданні наполягав на
задоволенні заяви повністю та вважає
за доцільне визнати безвісно відсутнім
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Представник зацікавленої особи ВДВС
Золотоніського МРУЮ в судове засідання
не з'явився з невідомих суду причин,
хоча про день та час розгляду справи
ставився до відома належним чином.

Прокурор в судовому засіданні
заперечував з приводу задоволення
заяви УПФУ в Золотоніському районі,
мотивуючи свою позицію тим, що
відповідно матеріалів справи, ОСОБА_1
являється громадянином Республіки
Білорусь, а відповідно до чинного
законодавства тільки іноземці, які
постійно проживають на території
України (іммігранти), можуть бути
визнані в Україні безвісно відсутніми
чи оголошені померлими. Оскільки
заявником не надано доказів того, що
ОСОБА_1 постійно мешкав на території
України, тому застосування до нього
законодавства України є не можливим.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила, що вона проживає за адресою
АДРЕСА_1 із 2004 року у будинку, який
придбали її батьки. Відповідно до
договору дарування, який був
оформлений у жовтні 2005 року, цей
будинок належить їй. ОСОБА_1 вона не
знає та він не проживав із 2004р. за цією
адресою.

Суд, вивчивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
Управління Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі та заперечення
прокурора, пояснення свідка, приходить
до висновку, що дана заява не підлягає
до задоволення, виходячи з наступних
підстав:

- з даних паспорта НОМЕР_1, виданого
Пінським ГАУС Брестської області,
вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
являється громадянином Республіки
Білорусь;

- з даних реєстраційної картки на
проведення державної реєстрації
фізичної особи-підприємця, заповненої
власноручно ОСОБА_1, від 02.09.2005р.
вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином
країни Білорусь та місцем проживання є
АДРЕСА_1;

- згідно постанов про повернення
виконавчого документа стягувачеві,
виданих ВДВС Золотоніського МРУЮ
вбачається, що виконавчі документи про
стягнення боргу із ОСОБА_1 повернуті
стягувачу УПФУ в Золотоніському
районі, оскільки боржник за вказаною
адресою не проживає, майно, на яке можна
було б накласти стягнення не виявлено;

- згідно повідомлення виконкому
Золотоніської міської ради № 1735 від
01.08.2014р. вбачається, що гр. ОСОБА_1, 1966 р.н.
протягом останнього року за адресою
АДРЕСА_1 не зареєстрований та фактично
не проживав;

- згідно відомостей
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС,
УДМС України в Черкаській області які
надійшло на запит суду за вх. № 12825 від
24.09.2014р. гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1 не
значиться;

- згідно довідки № 12267 від 27.11.2014р.
виданої Золотоніським МВ УМВС
вбачається, що відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Золотоніським МВ заведено
розшукову справу категорії «Розшук» №
106014010, вжитими розшуковими заходами на
даний час місцезнаходження ОСОБА_1
встановити не представилося можливим;

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична
особа може бути визнана судом безвісно
відсутньою, якщо протягом одного року в
місці її постійного проживання немає
відомостей про місце її перебування.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», документи,
до яких вносяться відомості про місце
проживання та місце перебування особи,
- паспорт громадянина України,
тимчасове посвідчення громадянина
України, довідка про взяття на облік
внутрішньо переміщеної особи, посвідка
на постійне проживання, посвідка на
тимчасове проживання, посвідчення
біженця, посвідчення особи, яка
потребує додаткового захисту,
посвідчення особи, якій надано
тимчасовий захист, довідка про
звернення за захистом в Україні.

Відповідно до п. 45 ст. 4 Митного кодексу
України, постійне місце проживання -
місце проживання на території
будь-якої держави не менше одного року
громадянина, який не має постійного
місця проживання на території інших
держав і має намір проживати на
території цієї держави протягом будь-
якого строку, не обмежуючи таке
проживання певною метою, і за умови, що
таке проживання не є наслідком
виконання цим громадянином службових
обов'язків або зобов'язань за договором
(контрактом).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»,
постійне місне проживання - місце
проживання на території якої-небудь
держави не менше одного року фізичної
особи, яка не має постійного місця
проживання на території інших держав і
має намір проживати на території цієї
держави протягом необмеженого строку,
не обмежуючи таке проживання певною
метою, і за умови, що таке проживання не
є наслідком виконання цією особою
службових обов'язків або зобов'язань за
договором (контрактом).

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» іноземці та особи без
громадянства, які іммігрували на
постійне проживання або прибули для
тимчасового працевлаштування,
отримують посвідки відповідно на
постійне або тимчасове проживання.

Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні»г ромадянин
України, а також іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.

Згідно ст. 20 Закону України «Про
міжнародне приватне право» підстави та
правові наслідки визнання фізичної
особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою регулюються
останнім з відомих особистих законів
цієї особи.

Згідно ст. 16 Закону України «Про
міжнародне приватне право» особистим
законом фізичної особи вважається
право держави, громадянином якої вона
є. Тобто враховуючи, що ОСОБА_1 є
громадянином Білорусії, визнання його
безвісно відсутнім на території
України з чинним законодавством є
неможливим.

Чинний цивільний кодекс України не
містить колізійних норм щодо визнання
іноземця безвісно відсутнім чи
оголошення його померлим. Виходячи зі
змісту статей 43 і 46 Цивільного кодексу
України та принципу надання іноземцям
національного режиму, тільки іноземці,
які постійно проживають на території
України (іммігранти), можуть бути
визнані в Україні безвісно відсутніми
чи оголошені померлими.

Як вбачається з письмових доказів, які
маються в матеріалах справи ОСОБА_1,
будучи громадянином Білорусії, на
території України проживав не
постійно, а як ствердила в судовому
засіданні свідок, за адресою АДРЕСА_1
ніколи не проживав та не був
зареєстрований, тому застосування до
нього законодавства України є не
можливим. А тому у суду відсутні
підстави для визнання ОСОБА_1 -
громадянина Білорусії безвісно
відсутнім.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», Законом України
«Про зовнішньоекономічну діяльність»,
ст. 60, 130, 212, 213, 215, 236-241 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви Управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі про визнання
фізичної особи ОСОБА_1 безвісно
відсутньою - відмовити внаслідок
недоведеності.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя М. В. Матвієнко

Народні засідателі:
Паранічева Л.А.

Щербина Ю.О.

Повний текст рішення буде виготовлено
22.12.2014р.