Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/631/14
Головуючий у 1 інстанції: Боровікова
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів Дзярука
М.П.,

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Комунальної
установи «Запорізька обласна клінічна
лікарня» Запорізької обласної ради на
рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 11 квітня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до
Комунальної установи «Запорізька
обласна клінічна лікарня» Запорізької
обласної ради про відшкодування
майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Комунальної установи
«Запорізька обласна клінічна лікарня»
Запорізької обласної ради (далі КУ
«ЗОКЛ») про відшкодування майнової та
моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що з 12.10.2009 року до 28.10.2009 року
його мати - ОСОБА_4 знаходилась на
стаціонарному лікуванні у відділенні
нейрохірургії КУ «ЗОКЛ» з діагнозом
кістозна пухлина лівої лобової
області. 16.10.2009 року їй була проведена
операція по видаленню пухлини.

З 06.11.2009 року до 03.12.2009 року ОСОБА_4
знаходилась на лікуванні в обласному
центрі клінічної імунології та
алергології КУ «ЗОКЛ», де проходила
рекомендований курс терапії з
профілактичною метою лікарським
терапевтичним препаратом «Україн».
Встановлений діагноз: імунодефіцитний
стан, змішана форма. Витрати на купівлю
лікарського терапевтичного препарату
«Україн» склали 16 786,80 грн.

04.12.2009 року ОСОБА_4 була виписана
до праці, перед випискою їй було
зроблено МРТ-обстеження органів малого
тазу, а МРТ-обстеження головного мозку
не здійснювалось, хоча хвора
скаржилась на постійні сильні головні
болі.

У січні 2010 року стан здоров'я ОСОБА_4
значно погіршився. 13.01.2010 року ОСОБА_4
було проведено МРТ-обстеження
головного мозку і виявлено продовжений
ріст злоякісного новоутворення у лівій
лобовій області.

18.01.2010 року ОСОБА_4 була госпіталізована
в обласний центр клінічної імунології
та алергології КУ «ЗОКЛ». При лікуванні
в рамках проведення лікувальних
заходів було призначено та застосовано
медичний препарат «Ломустін».

29.01.2010 року ОСОБА_4 була відпущена
додому з лікарні у стані середньої
важкості без належного
документального оформлення. 31.01.2010 року
ОСОБА_4 каретою швидкої допомоги була
знову доставлена в КУ «ЗОКЛ» до блоку
інтенсивної терапії та реанімації
відділення нейрохірургії, але при
цьому хвора значилась за обласним
центром клінічної імунології та
алергології КУ «ЗОКЛ».

01.02.10 р. було проведено МРТ-обстеження
головного мозку, позивач наполягав на
проведенні операції, проте лікарі
відмовились від повторного
оперативного втручання, посилаючись на
її недоцільність з огляду на стан
хворої та наявність, на їх думку,
численних метастазів у головному
мозку.

04.02.2010 року лікарями блоку
інтенсивної терапії і реанімації
відділення нейрохірургії ОСОБА_4 була
зроблена ін'єкція лікарського
терапевтичного препарату «Україн», у
зв'язку з чим стан ОСОБА_4 вкрай
погіршився, вона ввійшла в коматозний
стан, в якому знаходилась до настання
смерті 12.02.2010 року.

Вважає, що при лікуванні ОСОБА_4,
зокрема при проведенні обстежень та
встановленні діагнозів, вирішення
питання можливості повторного
оперативного втручання в січні - лютому
2010 pоку, призначенні лікарського
препарату «Україн», встановленні
правильного, діагнозу, лікарі КУ «ЗОКЛ»
проявили недбалість та
непрофесіоналізм, халатно поставились
до виконання своїх обов'язків,
внаслідок чого передчасно померла його
мати, життя якої можливо було
продовжити ще на значний проміжок часу.

Також зазначав, що неправомірними
діями відповідача, йому завдано
моральну шкоду, яка полягає у втраті
найближчої та найріднішої для нього
людини - матері ОСОБА_4, яка померла
внаслідок неналежно наданої медичної
допомоги та протиправної відмови в
наданні належної медичної допомоги. У
зв'язку зі смертю матері позивач зазнав
тривалих фізичних і духовних страждань
та переживань, було порушено його
звичний ритм та уклад життя, порушені
на довгий час нормальні життєві
зв'язки, його відносини з оточуючими
людьми, тощо, а відповідач категорично
не визнає провину своїх працівників у
лікуванні ОСОБА_4

З урахуванням вказаних обставин,
просив стягнути на його користь з
відповідача матеріальну шкоду, яка
заподіяна йому внаслідок
безпідставного призначення його
матері лікарського терапевтичного
засобу «Україн» у сумі 16 786,80 грн.,
моральну шкоду у сумі 50 000 грн. та судові
витрати.

Рішенням Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2013 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з КУ «ЗОКЛ» на користь
ОСОБА_3 майнову шкоду у сумі 16786,80 грн.,
моральну шкоду у сумі 35000,00 грн.,
вартість проведення судово-медичної
експертизи у сумі 14604,10 грн. та судові
витрати у сумі 729,33 грн., а усього
стягнуто у сумі 67120,23 грн.

В задоволенні інших позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним
судовим рішенням, КУ «ЗОКЛ» подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність та необґрунтованість
рішення суду, невідповідність
висновків суду обставинам справи і
наданим доказам, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
оскільки судом в порушення ч. 2 ст. 31 ЦПК
України прийнято уточнення до позовної
заяви на стадії розгляду справи по суті
та в порушення вимог закону
відповідачу не було надано копію
уточненої позовної заяви, крім того
судом не були розглянуті заяви
відповідача про відвід експертної
установи, також відповідач вважає, що
законних підстав для стягнення з КУ
«ЗОКЛ» майнової та моральної шкоди не
існує. Посилаючись на зазначені
обставин, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_3 про
стягнення майнової та моральної шкоди
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга КУ «ЗОКЛ» не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.Стаття 308 ЦПК передбачає
підстави для відхилення апеляційної
скарги і залишення рішення без змін. За
її змістом Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
обставини справи та надані сторонами
докази та ухвалив відповідне закону
рішення.

Так, судом першої інстанції були
допитані спеціалісти в галузі
медицини, їх поясненням надана належна
оцінка. Зокрема, судом враховано, що
незважаючи на доводи відповідача щодо
недоцільності повторного оперативного
втручання та на їх думку великий ризик
такого втручання, є достатньо доказів
на підтвердження того, що при лікуванні
хворої ОСОБА_4 були допущені численні
порушення, які в сукупності свідчать
про обґрунтованість позову.

Так, вирішуючи питання про задоволення
позову в частині стягнення майнової
шкоди, суд правильно послався на
висновки двох судово-медичних
експертиз: № 684/11 Державної установи
Головного бюро судово-медчиної
експертизи МОЗ України від 1 січня 2012
рокау та №244 ОКЗ «Бюро МСЕ» від 8
листопада 2011 року, за якими препарат
«Україн» не вказаний у стандартах
лікування хворих з онкопроцесами і не
значиться в протоколах надання
медичної допомоги онкохворим як
альтернатива хіміо чи променевій
терапії. Посилання відповідача на те,
що хворій було призначено препарат
"Украін" за проханням самої хворої та на
підставі наданої родичами хворої
Інструкції до препарату яка
підтверджувала його реєстрацію в
Україні на той час не можуть бути
розцінені як такі, що звільняють
відповідача від відповідальності.

Адже за змістом ст. ст. 284, 285 ЦК фізична
особа має право на медичну допомогу,
але не позбавлена права на
самолікування, в тому числі шляхом
обрання для цього лікарських засобів
на власний розсуд. Проте, лікар не
звільнений від обов'язку надання
відповідної інформації щодо
доцільності застосування медичних
препаратів, їх впливу на стан здоров'я
пацієнта тощо. Таким чином, з
урахуванням того, що практичного
досвіду застосування препарату
"Украін" лікарня не мала, то не могла і
надати оцінку ефективності
застосування даного препарату.

Натомість згідно висновку
судово-медичної № 584/11 від 03.01.2012р.,
проведеної ДУ "Головне бюро
судово-медичної експертизи
Міністерства охорони здоров'я України
(м.Київ) за фактом смерті матері
позивача, зазначено, що імунотропна
терапія, в тому числі і препарат
"Україн", таким хворим протипоказана,
оскільки може стимулювати ріст
пухлини. Тобто, "... використання
препарату "Україн" не можна вважати
"...альтернативою хіміо- чи променевої
терапії в післяопераційному періоді".

Також експертами зроблено висновок, що
враховуючи стан хворої, який дозволяв
хірургічне втручання, дані
контрольного МРТ дослідження від 13.01.10,
що вказували на наявність продовженого
росту пухлини та ступінь зміщення
структур головного мозку (1.1см.),
відсутність її інвазивного росту в
структури, що відповідають за життєві
функції, відсутність даних за
численний метастатичний ріст,
вітальних порушень та заявленого
імунодефіцитного стану, хворій було
показано проведення повторного
оперативного втручання з метою
декомпресії головного мозку.

Таким чином, за наявності інформованої
згоди пацієнта та її наполяганні на
проведенні повторної операції
будь-яких перешкод для проведення
операції не існувало.

У тому ж експертному висновку
експертом зазначено, що оскільки,
насамперед, наявність значного
зміщення мозкових структур є життєво
небезпечним, то вчасно виконана
повторна операція, не виключено, могла
б зберегти життя хворої.

З огляду на положення ст. ст. 33, 35 Основ
законодавства України про охорону
здоров'я надання медичної допомоги є
обов'язком медичного закладу.

Враховуючи, що експертами зазначено, що
смерть хворої настала в наслідок
критичних компресійно-дислокаційних
змін, обумовлених об'ємним утворенням
лобної долі головного мозку, яких можна
було б запобігти шляхом проведення
повторного хірургічного втручання, суд
правильно погодився з висновком
експерта, що можна говорити про
наявність прямого причинного зв'язку
"...між настанням смерті пацієнтки та не
проведенням оперативного втручання
для видалення метастазу, який був
виявлений у січні 2010р."

Оцінка обґрунтованості та
переконливості висновку експерта є
правом суду, який в межах своїх
повноважень погодився з висновком
експертизи № 584/11 від 03.01.2012р., як таким
що повною мірою враховує фактичні
обставини та містить думку фахівців,
які не виключали можливість
полегшення стану здоров'я хворої та
продовження її життя.

Посилання відповідача на висновки
інших фахівців щодо недоцільності
медичного втручання в таких складних
випадках вторинних метастатичних
новоутворень, не свідчить про
наявність будь-яких протипоказань для
проведення повторної операції, а лише
зазначає про необов'язковість її
проведення.

З огляду на пріоритет збереження
людського життя та відсутність
будь-яких протипоказань для проведення
повторної експертизи можна погодитися
з вищезазначеним висновком експертизи
№ 584/11 від 03.01.2012р., щодо безпідставності
відмови відповідача у проведенні
повторної операції.

Враховано судом і те, що незважаючи на
нормативне закріплення обов'язковості
застосування клініко - лабораторного
підтвердження при встановленні
хворому діагнозу "Імунодефіцитний
стан" та визначення певного переліку
таких досліджень відповідачем не було
проведене таке дослідження, а отже
висновок про наявність у хворої
імунодефіцитного стану зроблений без
достатніх підстав.

У Висновку спеціаліста № 18/12, який було
складено комісійно за участю не тільки
фахівця в галузі судової медицини, а і
вузькопрофільних фахівців в галузі
клінічної імунології, нейрохірургії та
онкології, та які мають відповідні
вчені звання, значний практичний стаж
роботи за відповідними
спеціальностями підтверджується
переконливість зроблених висновків
щодо неналежного лікування.

Враховуючи, що суд першої інстанції в
межах наданих йому повноважень
достатньо повно дослідив надані докази
та обґрунтував свої висновки щодо
оцінки всіх наявних експертних
висновків в справі, судова колегія
погоджується з рішенням суду першої
інстанції в частині встановлення факту
неналежного лікування хворої
відповідачем.

Рішення суду в часті відшкодування
майнової та моральної шкоди базується
на положеннях ст.ст. 1166, 1167 ЦК України
та ст. 1172 ч 1 ЦК України.

Рішення в частині стягнення моральної
шкоди є обґрунтованим, розмір
моральної шкоди визначений з
урахуванням обставин справи та наданих
сторонами доказів, відповідає вимогам
розумності та справедливості.

З огляду на викладене. судова колегія
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст.308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунальної
установи «Запорізька обласна клінічна
лікарня» Запорізької обласної ради
відхилити.

Рішення Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2013 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: