У Х В А Л А

10 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В.,
Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання
Демчук Ю.Ю.,

з участю позивачки,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду в м. Рівному цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
судді Костопільського районного суду
від 21 листопада 2013 року у справі за
позовною заявою ОСОБА_1, заінтересована
особа - Підлужненська сільська рада
Костопільського району Рівненської
області, про визнання спадкоємцем,

в с т а н о в и л а :

11 липня 2013 року ОСОБА_1 звернулася в суд
із позовною заявою про визнання її
спадкоємцем спадщини, яка відкрилася
після смерті сестри її покійного
чоловіка ОСОБА_2 ОСОБА_3.

Ухвалою судді Костопільського
районного суду від 21 листопада 2013 року
позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною
і їй повернено на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК
України.

В поданій на цю ухвалу апеляційній
скарзі ОСОБА_1 покликалася на те, що
ухвалою судді Костопільського
районного суду від 12 липня 2013 року її
позовну заяву було визнано такою, що
відповідає вимогам ст. ст. 119 і 120 ЦПК
України, відкрито провадження у справі
та призначено попереднє судове
засідання на 2 серпня 2013 року. Поте
після передачі справи іншому судді її
позовна заява ухвалою від 10 жовтня 2013
року на підставі ч. 1 ст. 121 ЦПК України
спочатку була залишена без руху, а в
подальшому ухвалою від 21 листопада 2013
року суддею визнана неподаною й їй
повернена.

Для усунення недоліків, зазначених в
ухвалі від 10 жовтня 2013 року, вона
надіслала суду заяву від 18 листопада 2013
року. В цій заяві вона надала письмові
докази на підтвердження факту її
непрямих родинних відносин із покійною
ОСОБА_3, яка була рідною сестрою її
покійного чоловіка ОСОБА_2, який за
життя був би спадкоємцем майна своєї
сестри на підставі ст. 1262 ЦК України.
Згідно зі ст. 1261 ЦК України вона є
спадкоємцем ОСОБА_2, а Підлужненська
сільська рада Костопільського району
письмово погодилася на прийняття нею
спадщини, яка відкрилася після смерті
ОСОБА_3

Покликаючись на ці обставини,
позивачка просила апеляційний суд
ухвалу судді місцевого суду від 21
листопада 2013 року скасувати, а її
позовну заяву задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі і
з'явилися в судове засідання,
перевіривши подані докази та доводи
апелянта, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
визнаючи позовну заяву ОСОБА_1
неподаною та повертаючи її позивачу,
суддя місцевого суду виходив з того, що
позивачка у встановлений законом строк
не виконала вимог його ухвали від 10
жовтня 2013 року, якою позовну заяву
ОСОБА_1 було залишено без руху. При
цьому позовну заяву ОСОБА_1 суддя
помилково декілька разів назвав заявою
про встановлення факту, що має юридичне
значення.

Проте погодитися з такими висновками
судді не можна.

Частиною 1 ст. 122 ЦПК України
встановлено, що суддя відкриває
провадження у цивільній справі не
інакше як на підставі заяви, поданої і
оформленої в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Тому відкриття ухвалою судді від 12
липня 2013 року провадження у справі за
позовною заявою ОСОБА_1 означає
визнання поданої ОСОБА_1 позовної заяви
такою, що відповідає вимогам ст. ст. 119 і
120 ЦПК України.

За таких обставин суддя місцевого суду,
якому була передана справа, не вправі
був після відкриття провадження у
справі спочатку залишати позовну заяву
ОСОБА_1 без руху з підстав, які
передбачені ч. 1 ст. 121 ЦПК України, а
пізніше визнавати її неподаною та
повертати позивачці, керуючись при
цьому правилами ч. 2 ст. 121 ЦПК України,
тобто фактично повторно вирішувати
питання про відкриття провадження у
справі, яке вже було відкрите.

Для вирішення питань, які виникли перед
судом, суду належало було уточнити
позовні вимоги у ОСОБА_1 і з'ясувати, чи
не зводяться вони до визнання за нею
права власності на спадкове майно та з
яких саме правових підстав, і в
залежності від встановленого
продовжити розгляд справи або ж
застосувати правила ст.ст. 205-207 ЦПК
України.

Зважаючи на викладене, ухвала судді
Костопільського районного суду від 21
листопада 2013 року є незаконною і
підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 307, 311-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу судді Костопільського
районного суду від 21 листопада 2013 року
скасувати. Справу направити до цього ж
суду для виконання вимог
цивільно-процесуального
законодавства.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення. Вона може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: