Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді:
Гансецької І.А.

суддів:
Микитюк О.Ю.,

Товянської О.В.

при секретарі:
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 18 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л
а :

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з даним позовом. В обгрунтування
позовних вимог зазначив, що проживає з
відповідачкою в одному будинку. 04.10.2012
року його дружиною було виявлено, що
ОСОБА_3 розібрала належну йому кладову
у спільному коридорі, а речі, які там
знаходились поклала біля дверей його
кімнати. Частина залишених речей на
суму 8800,00 грн. та грошові кошти в сумі
5000,00 грн. зникли. Просив стягнути з
відповідачки 13800,00 грн. на
відшкодування майнової шкоди, яка
полягає у зникненні речей та 15000,00 грн.
на відшкодування моральної шкоди
завданою втратою речей та знищенням
майна.

Рішенням Богунського районного суду
м.Житомира від 18 грудня 2013 року ОСОБА_2
в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення Богунського
районного суду м.Житомира від 18 грудня
2013 року та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Посилається на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 проживає у кімнаті НОМЕР_1
гуртожитку по АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 - в
кімнаті НОМЕР_2 цього ж гуртожитку.

04.10.2012 року дружина позивача ОСОБА_4
звернулася до Богунського РВ УМВС
України із заявою про пошкодження
сусідкою ОСОБА_3 замка в її кладовій та
переміщенні її речей. Зазначила, що
частина речей та грошові кошти в сумі
5000,00 грн. зникли. За результатами
перевірки ДІМ Богунського РВ УМВС
України в Житомирській області 10.10.2012
року винесено постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи за
відсутністю в діях ОСОБА_3 ознак складу
злочину, передбаченого ст.ст.296,194,185 КК
України. В постанові зазначено, що факт
крадіжки не доведено та не встановлено
суми заподіяного матеріального збитку.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода,
заподіяна особі або майну громадянина,
а також шкода, заподіяна організації,
підлягає відшкодуванню особою, яка
заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоду заподіяно не з її вини.

Тобто, за нормою вказаної статті
відповідальність настає при існуванні
складу правопорушення, що включає такі
елементи:

- протиправність поведінки; шкода;
причинний зв'язок між ними; вина
заподіювача шкоди.

Протиправність поведінки в цивільних
правовідносинах означає будь-яке
порушення чужого суб'єктивного права,
що тягне заподіяння шкоди.

Під шкодою, що має бути відшкодована,
розуміють знешкодження або зменшення
блага потерпілого в результаті
порушення його матеріального права.

Відповідальність настає за заподіяння
шкоди, тобто якщо шкода причинно
пов'язана з протиправною поведінкою.

Вина заподіювача шкоди в будь-якій її
формі (умисел або необережність) та
ступені є умовою відповідальності.

За змістом ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі виник
спір. Доказування не може ґрунтуватись
на припущеннях.

Відмовляючи в задоволення позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не надав суду доказів знищення,
пошкодження та зникнення його майна,
доказів винної поведінки відповідача,
яка призвела до завдання йому
матеріальної та моральної шкоди, як
підстави для їх відшкодування.

Такий висновок суду відповідає
встановленим обставинам справи та
узгоджується з вимогами матеріального
та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції позивач
також не надав належних і допустимих
доказів, які б підтверджувати
наявність в нього до 04.10.2012 року майна,
вказаного у позовній заяві,
знаходження його у кладовій в коридорі
спільного користування та зникнення
цього майна. Також позивачем не надано
суду доказів, які б свідчили про
належність йому кладової у приміщенні
гуртожитку по АДРЕСА_1 та знищення її
відповідачкою.

За таких обставин, підстав для
відшкодування позивачу майнової шкоди
немає.

Не надав позивач суду і доказів
заподіяння йому моральної шкоди.

Крім зазначеного, позовна вимога про
відшкодування моральної шкоди є
похідною від вимоги про відшкодування
майнової шкоди, тому підстави про
відшкодування моральної шкоди також
відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду
першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.
209,218,303,304,307,308,313-315,317,319,324,325 ЦПК України
колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 18 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього ж часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий : Судді :