АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/670/14
Головуючий 1-ої інст.:
Справа № 644/7335/13-ц
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Маміної О.В.

суддів - Крилової Т.Г., Борової С.А.

при секретарі - Єндовицькій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 12
листопада 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: Орджонікідзевський РВ ГУДМС
України в Харківській області про
усунення перешкод в користуванні
майном,

в с т а н о в и л а:

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом.

В обґрунтування вимог зазначав, що на
підставі свідоцтва про право власності
від 19 липня 2013 року, виданого приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 за реєстровим
номером 956 йому належить квартира
АДРЕСА_1. Відповідачі - колишні власники
житла відмовляються добровільно
звільнити квартиру, чим перешкоджають
йому в користуванні своїм майном.
Просив усунути перешкоди у
користуванні майном, виселити ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 зі спірної квартири без
надання іншого житла та вселити
позивача у належну йому квартиру.

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 12
листопада 2013 року позовні вимоги
задоволено. Усунуто перешкоди у
користуванні ОСОБА_2. належною йому
квартирою АДРЕСА_1. Визнано ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили
право користування квартирою АДРЕСА_1.
Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з
вказаної квартири. Вселено ОСОБА_2 в
квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції від 12
листопада 2013 року скасувати, в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі. Посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Матеріали справи свідчать про те, що 10
липня 2013 року позивач ОСОБА_2 придбав з
публічних торгів квартиру АДРЕСА_1.
Право власності позивача на вказану
квартиру підтверджується свідоцтвом
від 19.07.2013 року, посвідченим приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, та витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно (а.с.3, 4).

На час звернення ОСОБА_2 до суду у
належній йому квартирі зареєстровані
та продовжують проживати колишня
власниця квартири - ОСОБА_1 та члени її
родини - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватись і розпоряджатись своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ст. 317, 319, 321 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Власник користується, володіє
та розпоряджається належним йому
майном на власний розсуд. Правло
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власникові право вимагати
усунення будь - яких порушень його прав,
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Зокрема, відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування і розпорядження
своїм майном.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів своєї сім"ї, інших осіб, і
розпоряджатись своїм житлом на власний
розсуд.

Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з
урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК
України члени сім"ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм
свідчить про те, що право члена сім"ї
власника будинку (квартири) на
користування цим житлом існує лише за
наявності у власника права приватної
власності на це майно, тобто право
користування є похідним від права
власності.

Із зазначеного слід дійти висновку про
те, що виникнення права членів сім"ї
власника житла на користування цим
житлом та обсяг їх прав залежить від
виникнення у власника квартири права
власності на нього, а відтак -
припинення права власності особи на
квартиру припиняє право членів її сім"ї
на користування цим житлом.

Отже право членів сім"ї власника
квартири на користування об'єктом
власності є похідним від прав самого
власника.

Таким чином з припиненням права
власності особи на квартиру члени
його сім"ї, в тому числі і колишні,
втрачають право користування цим жилим
приміщенням і підлягають виселенню за
позовом нового власника.

Суд першої інстанції врахував
зазначені норми та обґрунтовано дійшов
висновку про доведеність позовних
вимог щодо усунення перешкод у
користуванні власністю, шляхом
виселення із спірної квартири
колишньої власниці та члени її сім"ї,
та вселення нового власника.

Доказів на спростування правомірності
набуття позивачем права власності на
спірну квартиру матеріали справи не
містять.

Рішення суду ухвалено з додержанням
вимог матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги виводи суду
не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 318, 313, 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Заочне рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 12 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя -

Судді -