АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 682/2180/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2208/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду
Хмельницької області

в складі: головуючої -
судді П'єнти І.В.,

суддів: Талалай О.І.,
Власенка О.В.,

при секретарі: Сацюк
Г.О.

за участю: представника
відповідача за первісним позовом та
позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, представника позивача за
первісним позовом та відповідача за
зустрічним позовом КП «Славутське
житлово-комунальне об'єднання» ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області від 07 жовтня 2014
року у справі за позовом комунального
підприємства «Славутське
житлово-комунальне об'єднання» до
ОСОБА_1, треті особи орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Славутської міської ради, виконавчий
комітет Славутської міської ради, про
виселення без надання іншого житлового
приміщення та зустрічним позовом
ОСОБА_1 до комунального підприємства
«Славутське житлово-комунальне
об'єднання», третя особа орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Славутської міської ради, про визнання
права користування житловим
приміщенням.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року КП «Славутське
житлово-комунальне об'єднання»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
про виселення без надання іншого
житлового приміщення. В обґрунтування
позову зазначалось, що житловий
будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі
підприємства. При перевірці
паспортного режиму 08.07.2014 року було
виявлено, що в кв. №8 у вказаному
будинку більше двадцяти років проживає
відповідач з двома неповнолітніми
дітьми. Вказувало, що ОСОБА_1 самовільно
зайняла дану квартиру, оскільки
зареєстрованих осіб у квартирі немає,
та ордеру на вселення вона не
отримувала.

Ухвалою Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12.08.2014 року залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Славутської міської ради.

У вересні 2014 року ОСОБА_1
звернулась до суду з зустрічним
позовом до КП «Славутське
житлово-комунальне об'єднання», третя
особа орган опіки та піклування
виконавчого комітету Славутської
міської ради, про визнання права
користування житловим приміщенням.
Посилається на те, що вона на законних
підставах вселилась в дану квартиру.
Оскільки рішенням профбюро
Славутського відділення КЕЧ від 04.06.1996
року по списку розподілу житлової
площі по БУ-2 Шепетівської КЕЧ їй та
сину ОСОБА_4 була виділена АДРЕСА_1. На
підстав даного рішення вона вселилась
у вказану квартиру без отримання
ордеру та сплачує комунальні послуги
по відкритому самостійному рахунку
№2202. Рішенням виконкому Славутської
міської ради №173 від 17.06.1999 року
вищевказана квартира визнана
службовою і виділена ОСОБА_1 в
користування. Оскільки вона являється
наймачем квартири з 1996 року та проживає
в ній з дітьми без реєстрації, сплачує
комунальні послуги та іншого житла
немає, позивач просила визнати за нею
та малолітньою донькою ОСОБА_5 право на
користування спірним жилим
приміщенням.

Ухвалою Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 25.09.2014 року вищевказані
позови об'єднані в одне провадження.

Ухвалою Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 30.09.2014 року залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, виконавчий комітет
Славутської міської ради.

Рішенням Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 07 жовтня 2014 року первісний
позов задоволено. Виселено ОСОБА_1 з
самовільно зайнятого жилого
приміщення АДРЕСА_1, без надання іншого
житлового приміщення. Зобов'язано
ОСОБА_1 видати ключі від АДРЕСА_1,
представнику КП «Славутське
житлово-комунальне об'єднання».
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП
«Славутське житлово-комунальне
об'єднання» судові витрати в розмірі
243,60 грн.

В задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_1 до КП «Славутське
житлово-комунальне об'єднання», третя
особа орган опіки та піклування
виконавчого комітету Славутської
міської ради, про визнання права
користування житловим приміщенням
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не
погоджується з рішенням суду першої
інстанції, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні первісного позову та
задоволення зустрічного позову. При
цьому посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Вважає, що судом безпідставно
визнано, що вона самовільно, без
законних підстав вселилась у спірну
квартиру. Вказує, що рішенням виконкому
Славутської міської ради квартира була
визнання службовою, а виселення із
службових приміщень регулюється ст. 125
ЖК України. Зазначає, що підприємством
не надано суду належних і допустимих
доказів щодо самовільного вселення в
квартиру, а тому позовні вимоги щодо
виселення не підлягають задоволенню.
Крім того, зазначає, що зі згоди
власника житла КЕЧ Шепетівського
району, вселилась в займану квартиру,
постійно проживає в ній, несе обов'язки
по її утриманню, не має іншого
житлового приміщення, а тому, на думку
апелянта, має право на користування
вказаним житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник
відповідача за первісним позовом та
позивача за зустрічним позовом
апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивача за
первісним позовом та відповідача за
зустрічним позовом в судовому
засіданні просила апеляційну каргу
відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у
справі в судове засідання не з'явились,
про день, місце і час слухання справи
повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1 перебуває в комунальній
власності територіальної громади
міста Славута з серпня 2006 року та
переданий у повне господарське відання
комунальному підприємству «Славутське
житлово-комунальне об'єднання» (а.с. 17,
123-136).

За довідкою КП «Славутське ЖКО»
№317 від 09.07.2014 року, в квартирі АДРЕСА_1
зареєстрованих осіб немає (а.с. 5).

. Згідно виписки з протоколу № 4
засідання профбюро Славутського
відділення КЕЧ від 04.12.1996 року, профбюро
було прийнято рішення про виділення
однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1
, оскільки остання проживає разом з
іншою сім'єю на житловій площі 18,39 кв.м,
що не відповідає житловим нормам (а.с.
47).

Відповідно, ОСОБА_1 разом з сином
ОСОБА_4, 1995 року народження, були
внесені в Список розподілу житлової
площі по БУ №2 Шепетівської КЕЧ району
(а.с. 49).

За рішенням виконавчого комітету
Славутської міської ради №173 від 17.06.1999
року однокімнатну квартиру, житловою
площею 18 кв.м, по АДРЕСА_1 було визнано
службовою (а.с. 52).

Згідно виписки з протоколу №30
засідання профбюро Славутського
відділення КЕЧ від 24.06.1999 року, профбюро
було вирішено виділити однокімнатну
службову квартиру по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 і
оформити на неї документи (а.с. 50).

Відповідно до довідки КП
«Славутське ЖКО» №5526 від 10.10.2006 року,
ОСОБА_1 проживає з сім'єю в складі 2
чоловік в АДРЕСА_1 та займає одну
кімнату, загальною жилою площею 32 кв.м,
та ОСОБА_1 має самостійний особистий
рахунок № 2202 (а.с. 71).

Разом з тим, за довідкою КП
«Славутське ЖКО» №2604 від 05.12.2014 року на
ім'я ОСОБА_1 особовий рахунок для оплати
житлово-комунальних послуг в
комунальному підприємстві не відкрито,
особовий рахунок №2202 відкрито на ім'я
ОСОБА_6, який проживає в кватирі АДРЕСА_2
(а.с. 111).

Статтею 58 ЖК УРСР передбачено, що
на підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення.

Відповідно до ч.. 1, 2 ст. 61 ЖК УРСР,
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення. Договір найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду
укладається в письмовій формі на
підставі ордера на жиле приміщення.

Як передбачено ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР,
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Осіб, які
самоправно зайняли жиле приміщення,
виселяють без надання їм іншого жилого
приміщення.

Судом першої інстанції також
встановлено, що ордер на вселення в
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не отримувала,
ні вона, ні її малолітня донька у
спірній квартирі не зареєстровані,
договір найму житлового приміщення на
підставі ордера не укладався.

Оцінивши докази по справі в їх
сукупності, суд першої інстанції
правомірно виходив з того, що вселення
ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 відбулось з
порушенням встановленого порядку, а
тому дійшов обгрунтованого висновку
щодо задоволення первісного позову.

В свою чергу, відповідачкою за
первісним позовом та позивачкою за
зустрічним позовом ОСОБА_1 не було
надано суду належних та допустимих
доказів правомірності вселення у
спірну квартиру.

На підставі ч. 1 і ч. 3 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
відмови в задоволенні зустрічного
позову про визнання права на
користування жилим приміщенням.

Не заслуговують на увагу
посилання в апеляційній скарзі на те,
що відповідно до ст. 125 ЖК УРСР
відповідач відноситься до категорії
осіб, яких не може бути виселено з
службових приміщень без надання іншого
жилого приміщення (одиноких осіб з
неповнолітніми дітьми, які проживають
з ними).

Оскільки ОСОБА_1 з 1995 року
працювала на посаді бухгалтера Фонду
реабілітації інвалідів, не перебувала
у трудових відносинах з КЕЧ та у в
зв'язку з характером трудових відносин
їй службове житло в установленому
законом порядку не надавалось. А тому,
на відповідача не поширюються
гарантії, передбачені положеннями ст.
125 ЖК УРСР.

Безпідставними є посилання в
апеляційній скарзі на вселення в
спірну квартиру за згодою власника -
КЕЧ Шепетівського району та наявністю
у зв'язку з цим підстав для визнання за
ОСОБА_1 права на користування житлом.
Оскільки наявність рішень профбюро
Славутського відділення КЕЧ від 04.12.1996
року та від 24.06.1999 року не свідчить про
законність підстав вселення ОСОБА_1 в
квартиру АДРЕСА_1.

Інші доводи апеляційної скарги
також не містять посилань на докази,
які б спростовували висновки суду
першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно
і всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 07 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
І.В.П'єнта

_______________________________________________________________________
_____

Головуючий у першій інстанції - Мацюк
Ю.І. Провадження № 22-ц/792/2208/14

Доповідач -П'єнта І.В.
Категорія № 43