УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,

Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за заявою
ОСОБА_3 про встановлення факту, що має
юридичне значення, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 7 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із заявою про встановлення факту,
що має юридичне значення, а саме, що
період його навчання у вищому
навчальному закладі - Львівському
державному університеті імені Івана
Франка на денній формі навчання
юридичного факультету з 1991 року по 1996
року, зараховується до 20-ти річного
стажу роботи для призначення пенсії за
вислугою років працівників
прокуратури відповідно до ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» в 1/2 частині.
Посилаючись на те, що встановлення
даного факту необхідне для призначення
пенсії за вислугою років, просив
задовольнити заяву.

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 4 березня 2013 року заяву
ОСОБА_3 задоволено. Встановлено факт, що
період навчання ОСОБА_3 у вищому
навчальному закладі - Львівському
державному університеті імені Івана
Франка на денній формі навчання
юридичного факультету з 1991 року по 1996
рік, зараховується до 20-ти річного
стажу роботи для призначення пенсії за
вислугою років працівників
прокуратури відповідно до ст. 50-1 ЗУ
«Про прокуратуру» в Ѕ частині.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 7 жовтня 2013 року рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 4 березня 2013 року скасовано,
провадження у справі за заявою ОСОБА_3
про встановлення факту, що має юридичне
значення, закрито на підставі п.1 ч. 1 ст.
205 ЦПК України.

ОСОБА_3, звернувся до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою, в якій
просить скасувати ухвалу апеляційного
суду, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, у порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав. Суд
розглядає в порядку окремого
провадження, зокрема, справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та постановлюючи ухвалу про
закриття провадження у справі суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що Пенсійний фонд України є суб'єктом
владних повноважень, а спори, що
виникають між учасниками цих відносин,
є публічно-правовими, тому їх вирішення
належить до юрисдикції
адміністративних судів.

Однак судом не враховані норми
процесуального права, які
регламентують розгляд справ окремого
провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 1 ч. 1 ст.
256 ЦПК України суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Згідно з ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під
час розгляду справи у порядку окремого
провадження виникає спір про право,
який вирішується в порядку позовного
провадження, суд залишає заяву без
розгляду і роз'яснює заінтересованим
особам, що вони мають право подати
позов на загальних підставах.

Як вбачається із змісту поданої заяви,
що була предметом розгляду,
встановлення факту навчання та
зарахування його до 20-ти річного стажу
роботи необхідне для отримання пенсії
на пільгових умовах.

Управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова, яке
брало участь у розгляді справи в якості
заінтересованої особи, заперечувало
проти задоволення заяви про
встановлення факту з якою заявник
звернувся до суду.

Наведене свідчить про те, що при
розгляді справи в порядку окремого
провадження виник спір про право на
пенсію на пільгових умовах, який
повинен вирішуватися в порядку
позовного провадження.

Враховуючи наведене, заяву ОСОБА_3 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, необхідно було залишити без
розгляду.

Натомість апеляційний суд, закриваючи
провадження у справі з підстав
передбачених п. 1 ч. ст. 205 ЦПК України, не
звернув уваги на наведене, та те, що
розгляд заяв про встановлення фактів
судами інших юрисдикцій не
передбачений.

Згідно зі ст. 342 ЦПК України, суд
касаційної інстанції змінює або
скасовує ухвалу і постановляє ухвалу з
цього питання, якщо воно було вирішено
всупереч нормам процесуального права
або при правильному вирішенні було
помилково сформульовано суть
процесуальної дії чи підстави її
застосування.

З огляду на викладене ухвала
апеляційного суду підлягає зміні, а
заява ОСОБА_3 залишенню без розгляду з
роз'ясненням йому права на подання
позову на загальних підставах до суду,
який наділений повноваженнями
розглядати такий спір.

Керуючись ч. 6 ст. 235, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Увалу апеляційного суду Львівської
області від 7 жовтня 2013 року змінити,
заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що
має юридичне значення, залишити без
розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_3 право подати позов на
загальних підставах до суду, який
наділений повноваженнями розглядати
такий спір.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова В.І.
Мартинюк М.І. Наумчук