Провадження № 2/461/750/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

05 березня 2014 року
м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді
Мисько Х.М.

при секретарі
Коружинець Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання осіб такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням
та зняття з реєстрації, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що
втратили право на користування
житловим приміщенням та зняття з їх
реєстрації.

В обґрунтування внесеного позову
покликається на те, що він разом із
своїм сином ОСОБА_6 на підставі рішення
виконкому Ленінської Райради
депутатів трудящих м. Львова від 24
лютого 1976 року, проживають у квартирі
АДРЕСА_1. У вказаній квартирі
зареєстровані, але не проживають його
онук - ОСОБА_2 племінниця - ОСОБА_3, її
чоловік - ОСОБА_4 та їх син - ОСОБА_5
Вказані особи в квартирі не проживають,
не приймають участі в утриманні
квартири, не оплачують комунальних
послуг з 1977 року. Наявність реєстрації
відповідачів змушує його сплачувати
квартирну плату та плату за комунальні
послуги з врахуванням вказаного факту.

До судового засідання
представник позивача подав заяву про
слухання справи у їх відсутності, про
підтримання позовних вимог, вказав, що
не заперечує проти винесення заочного
рішення та просив позов задоволити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином судом
повідомлялись про час і місце слухання
справи, зокрема, і через засоби масової
інформації. Зі згоди представника
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
права та обов'язки сторін, суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно з витягом
з протоколу виконкому Ленінської
Райради депутатів трудящих м. Львова
від 24 лютого 1976 року, на засіданні було
вирішено дозволити ОСОБА_8 з родиною з
4-х осіб проживати в АДРЕСА_1 (а.с.6).

Як вбачається із довідки №2819 з місця
проживання про склад сім'ї та прописки,
виданої ЛМКП «Айсберг» 05 грудня 2013
року, така видана основному
квартиронаймачу ОСОБА_1 в тому, що він
зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1. В
квартирі зареєстровано 6 осіб: ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3
(а.с.7).

Факт непроживання відповідачів
підтверджується актами ЛМКП «Айсберг»
від 11 травня 2011 року, 18 листопада 2013
року про те, що ОСОБА_3, ОСОБА_9., ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, які зареєстровані в
квартирі АДРЕСА_1, протягом багатьох
років за вказаною адресою не
проживають (а.с.8,9).

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу
України, при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за
ними зберігається жиле приміщення
протягом шести місяців. Якщо наймач або
члени його сім'ї були відсутні з
поважних причин понад шість
місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі: судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не
проживають у квартирі АДРЕСА_1 більше
шести місяців.

Дані обставини справи стверджуються
також іншими матеріалами справи, які не
викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні, а
тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, ст.16 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК
України, Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», суд ,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
такими, що втратили право на
користування квартирою за адресою:
АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте
Галицьким районним судом м. Львова, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя
Мисько Х.М.