Провадження №2/761/774/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

24 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Е.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до Київської міської ради,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, треті
особи Восьма Київська державна
нотаріальна контора, Головне
управління юстиції у м. Києві про
визнання права власності у порядку
спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року до суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до Київської
міської ради, Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.
Києві, третя особа Восьма Київська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності у порядку
спадкування.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 листопада 2013 року
третьою особою долучено Головне
управління юстиції у м. Києві.

Позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла його мати ОСОБА_3, у зв'язку із
чим у встановлений строк він звернувся
із заявою про прийняття спадщини 16.06.2006
року до Восьмої Київської державної
нотаріальної контори на підставі
заповіту померлого спадкодавця, (а.с.10)
складеного від 11.04.1995 року на квартиру
АДРЕСА_1, яка належала його матері на
підставі свідоцтва про право власності
від 24.03.1993 року. (а.с.19)

При оформленні документів нотаріусом
було встановлено, що квартира
подарована матір'ю ОСОБА_4, яким згодом
відчужена ОСОБА_2, який продав квартиру
ОСОБА_5. За його позовом рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28 лютого 2012 року, залишеним
без змін ухвалою колегії суддів
судової палати Апеляційного суду м.
Києва від 24 квітня 2012 року визнано
недійсним договір дарування та
витребувано від ОСОБА_5 спірну квартиру
із незаконного володіння. Касаційна
скарга представника ОСОБА_5 залишена
без задоволення, а судові рішення без
зміни.

Після постановлених судових рішень на
звернення представника позивача щодо
державної реєстрації права власності
на квартиру за ОСОБА_3 на підставі
наданих копій документів рішенням
Державного реєстратора відмовлено у
реєстрації нерухомого майна за
відсутності особи, яка має права
власника (а.с.15)

На звернення до нотаріуса йому було
роз'яснено, що видача свідоцтва на
квартиру за заповітом зв'язку із
відсутністю правовстановлюючих
документів неможливо, тому він може
звернутись до суду за захистом права.
(а.с.43)

Посилаючись на неможливість вирішення
питання реєстрації нерухомого майна
за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 року його
матір'ю ОСОБА_3, позивач просив визнати
в порядку спадкування за заповітом,
складеним його матір'ю ОСОБА_3 11.04.1995
року, право власності на спадкове
нерухоме майно двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальна площа 51,6 кв.м.,
яка належала ОСОБА_3 згідно свідоцтва
про право власності від 24.03.1993 року.

У поясненнях представника Київради,
посилаючись на заповіт від 11.04.1995 року
ОСОБА_3, у якому спадкоємцем належної їй
квартири АДРЕСА_1, загальна площа
51,6 кв.м. вона визначила позивача та
об'єктивні обставини справи,
підтверджені нотаріальною справою, які
призвели до неможливості отримання
спадкоємцем права на майно, відповідач
просив суд винести рішення згідно із
законом та звільнити Київраду від
повернення судових витрат за
відсутності коштів у бюджеті.

У зв'язку із неявкою інших осіб, позивач
заявив клопотання про заочний розгляд
справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали
цивільної справи та спадкової справи №
110, суд вважає позов таким, що підлягає
задоволенню.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла ОСОБА_3, мати ОСОБА_1, у зв'язку
із чим у встановлений строк він
звернувся із заявою про прийняття
спадщини 16.06.2006 року до Восьмої
Київської державної нотаріальної
контори на підставі заповіту померлого
спадкодавця,(а.с.10) складеного від 11.04.1995
року на квартиру АДРЕСА_1, яка належала
його матері на підставі свідоцтва про
право власності від 24.03.1993 року. (а.с.19)

При оформленні документів нотаріусом
було встановлено, що його матір'ю
квартира подарована ОСОБА_4, яким
згодом відчужена ОСОБА_2, який продав
квартиру ОСОБА_5 За позовом ОСОБА_1 до
суду у справі про визнання недійсними
договорів про відчуження квартири
останнім рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 28 лютого 2012
року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати
Апеляційного суду м. Києва від 24 квітня
2012 року, визнано недійсним договір
дарування та витребувано від ОСОБА_5
спірну квартиру із незаконного
володіння. Касаційна скарга
представника ОСОБА_5 залишена без
задоволення, а судові рішення без
зміни.

На звернення представника позивача до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно рішенням Державного
реєстратора відмовлено у державної
реєстрації права власності на квартиру
за ОСОБА_3 на підставі наданих копій
документів за відсутності особи, яка
має права власника (а.с.15)

На звернення до нотаріуса йому було
роз'яснено, що видача свідоцтва на
квартиру за заповітом зв'язку із
відсутністю правовстановлюючих
документів неможливо, тому він може
звернутись до суду за захистом права.
(а.с.43)

Звертаючись до суду з позовом про
визнання права власності у порядку
спадкування за заповітом на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальна
площа 51,6 кв.м, яка належала матері
позивача - ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право власності від 24.03.1993
року(а.с.19), позивач посилається на
відмову органів державної
реєстраційної служби на оформлення
його права власності на квартиру
квартири АДРЕСА_1, загальна площа 51,6
кв.м., що належала його матері ОСОБА_3,
яка склала заповіт на нього як
спадкоємця, але він позбавлений
можливості зареєструвати право
власності за ним у порядку спадкування
за відсутності за обставин, що склалися
надати відповідний правовстановлюючий
документ, зареєстрований Державним
реєстратором.

У процесі розгляду справи судом
витребувано копію спадкової справи №
110 до майна померлої 23 січня 2006 року
ОСОБА_3.

Досліджуючи зібрані матеріали, суд,
оцінюючи докази у їх сукупності,
встановив наступне.

Згідно із Витягом зі Спадкового
реєстру від 16.06.2006 року, наданого
Восьмою київською державною
нотаріальною конторою відкрита
нотаріальна справа за заповітом
ОСОБА_3. За даними матеріалами заява
ОСОБА_1 про прийняття спадщини після
смерті його матері ОСОБА_3 надійшла до
нотаріальної контори і була
зареєстрована нотаріусом 16 червня 2006
року . Як засвідчено у свідоцтві про
смерть виданому Відділом реєстрації
смертей у м. Києві від 24.01.2006 року ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Копією
свідоцтва про народження ОСОБА_1
підтверджено, що його мати є ОСОБА_3.
Згідно із заповітом вчиненим 11 квітня
1995 року ОСОБА_3 заповідала квартиру
АДРЕСА_1, у якій вона проживала, як
власник на підставі свідоцтва про
право власності від 24 березня 1993 року,
виданого за Розпорядженням органу
приватизації від 20 березня 1993 року за №
955. Зареєстрована квартира органом
КМБТІ 13 квітня 1993 року із записом у
реєстрову книгу за № 4414.

Як вбачається із спадкової справи
запити до КМБТІ були направлений 16.06.2006
року. (а.сп.спр.14), 17.03.2009 року(а.с.19).

Із долучених до справ судових рішень
слідує, що останнім Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28 лютого 2012 року, яке набрало
чинності 24.04.2012 року (а.сп.спр.33-40)
визнано недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
від 17 жовтня 1999 року. Витребувано у
ОСОБА_5 із незаконного володіння
зазначену квартиру.

Постановою Верховного Суду України
від 23 січня 2013 року, яким переглядалась
справа та відмовлено у задоволенні
заяви ОСОБА_5 (а.сп.спр.40) та викладені
висновки з посиланням:

- на ст.ст. 387,п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України щодо
права витребування майна від особи, яка
незаконно ним заволоділа,

- на ст. 1218, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, що
спадщина належить спадкоємці
незалежно від часу її прийняття з часу
відкриття спадщини,

- ст. 396 ЦК України встановила, що особа,
яка має речове право на чуже майно, має
право на захист цього права відповідно
до положень глави 29 ЦК України,

Таким чином, оскільки спірна квартира
була відчужена від імені ОСОБА_3 поза її
волею, о вона мала право домагатися
відновлення її права на квартиру.
Прийнявши в установленому порядку
спадщину позивач з часу її відкриття
набув речове право на успадковану
квартиру - право володіння та право
користування нею і, відповідно набув
право на захист своїх прав на квартиру.
Право розпорядження зазначеною
квартирою виникає у нього з часу
державної реєстрації його права
власності на квартиру за ч. 2 ст. 1299 ЦК
України.

З матеріалів справи вбачається, що на
запит до КМБТІ направлений 28.09.2013 року
про надання інформації щодо квартири
АДРЕСА_1, 01.10.2013 року надійшла довідка,
що квартира зареєстрована за ОСОБА_5 на
підставі договору купівлі-продажу від
04.12.2007 року.

Згідно із ч. 1 ст. 1220 ЦК України,
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Відповідно до статті 1218 цього
ж Кодексу до складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Як зазначено у статті 1233 Кодексу
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як вбачається із матеріалів справи
позивачем була прийнята спадщина, до
спадкового майна померлої належала
квартира АДРЕСА_1 згідно із копією
Свідоцтва про право власності,
достовірність якого підтверджена
вищенаведеними судовими рішеннями

Згідно з підпунктом 4.12 пункту 4 Глави 10
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрований у
Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за
№ 282/20595, свідоцтво про право на
спадщину видається за наявності у
спадковій справі документів, що
підтверджують право власності.

За положеннями п.7 ст. 16 Закону України
(далі-Закон) державна реєстрація прав
на нерухоме майно проводиться на
підставі особистої заяви власника
майна.

Отже, копія документу на право
власності на спадкову квартиру на ім'я
померлої ОСОБА_3 не надає можливості
позивачу зареєструвати в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
відповідно до Закону

Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №
1952-ІV, однією із підстав державної
реєстрації прав на нерухоме майно є
рішення судів, що набрали законної
сили, оскільки визнання права
власності на нерухоме майно є
прерогативою суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 328 ЦК
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом.

Як роз'яснено у листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних від
16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування: «Якщо документи, що
засвідчують право власності на
нерухоме майно, існували, проте були
втрачені власником та не можуть бути
відновлені в передбаченому законом
порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК
України, відповідно до якої позов про
визнання права власності може бути
пред'явлений, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати власником документа, який
засвідчує його право власності».

Таким чином, зібрані у даній справі
докази у їх сукупності, суд визнає
достатніми для вирішення справи з
врахуванням пояснень сторін, якими не
оспорюються зазначені факти, суд
дійшов висновку про задоволення позову
ОСОБА_1 до Київської міської ради,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, третя
особа Головне управління юстиції у м.
Києві про визнання права власності у
порядку спадкування за заповітом на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальна
площа 51,6 кв.м., яка належала ОСОБА_3
згідно свідоцтва про право власності
від 24.03.1993 року.

З огляду на викладене та на підставі
ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1268, ЦК
України та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 209, 212,
213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и
в :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, треті
особи Восьма Київська державна
нотаріальна контора, Головне
управління юстиції у м. Києві про
визнання права власності у порядку
спадкування - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку
спадкування за заповітом, складеним
його матір'ю ОСОБА_3 11.04.1995 року, право
власності на спадкове нерухоме майно:
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальна
площа 51,6 кв.м., яка належала ОСОБА_3
згідно свідоцтва про право власності
від 24.03.1993 року.

Заява про перегляд заочного рішення,
судом, що його ухвалив може бути подана
відповідачами протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційному суду
міста Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва, який ухвалив
оскаржуване рішення.

Суддя:
Малинников О.Ф.