АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №673/1242/13-ц
Провадження №22-ц/792/333/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого
- судді Баса О.Г.,

суддів -
Карпусь С.А., Федорової Н.О.,

при
секретарі - Терлич А.В.,

з участю: представника
відповідача - Аксьонова В.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 18 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«ім.Шевченка», третя особа без
самостійних вимог
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Копачівська» про визнання договору
оренди земельної ділянки укладеним та
стягнення заборгованості по орендній
платі.

Заслухавши доповідача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи, дослідивши доводи апеляційної
скарги,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«ім.Шевченка» (надалі СТОВ
«ім.Шевченка»), як до правонаступника
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Копачівська» (надалі СТОВ «Агрофірма
«Копачівська») про визнання договору
оренди земельної ділянки укладеним та
стягнення заборгованості по орендній
платі.

В обґрунтування позову зазначала, що
відповідно до державного акту вона є
власником земельної ділянки площею 0,76
га, що розташована на території
Копачівської сільської ради
Деражнянського району.

18.09.2000 року між нею та СТОВ «Агрофірма
«Копачівська» був укладений договір,
відповідно до якого вона передала
останньому в оренду вказану земельну
ділянку на п'ять років. Умовами
зазначено договору передбачено, що не
пізніше 25 вересня кожного року СТОВ
«Агрофірма «Копачівська» зобов'язана
виплачувати їй орендну плату за
користування земельною ділянкою у
розмірі 330 грн. Однак, незважаючи на її
неодноразові звернення протягом 2001-2003
років до СТОВ «Агрофірма
«Копачівська», дана умова договору
виконана не була.

________________________________________________________________________
________

Доповідач у першій інстанції Лукіянець
Т.В. Провадження №
22-ц/792/333/14

Суддя-доповідач Федорова Н.О.
Категорія № 45

У 2003 році СТОВ «Агрофірма
«Копачівська» було реорганізоване,
внаслідок чого утворилося СТОВ
«ім.Шевченка». Останнє є
правонаступником попереднього.

Отже, на даний час фактично орендує та
обробляє належну їй земельну ділянку
СТОВ «ім.Шевченка». Оскільки жодна
сторона не заявила про розірвання
договору, вважає, що його дія
продовжена і орендну плату за 2000-2012
роки їй зобов'язаний виплатити саме
відповідач.

Окрім того, враховуючи, що СТОВ
«ім.Шевченка» неодноразово
пропонувало їй укласти з ним договір
оренди належної їй земельної ділянки,
вважає, що 28.11.2003 року він був укладений
на умовах, зазначених у попередньому
договорі.

А тому, просила визнати укладеним з 28
листопада 2003 року між СТОВ «ім.
Шевченка» та нею договір оренди
земельної ділянки на умовах, що були
викладені в договорі оренди земельної
ділянки між СТОВ «Агрофірма
«Копачівська» та ОСОБА_2 від 18.09.2000 року;
стягнути з відповідача на її користь 3
630 грн. заборгованості за користування
земельною ділянкою за договором оренди
земельної ділянки від 18.09.2000 року та 29
148 грн. 90 коп. пені за несвоєчасну сплату
орендної плати за цим же договором.

У процесі розгляду справи до участі в
ній у якості третьої особи було
залучено СТОВ «Агрофірма
«Копачівська».

Рішенням Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 18
листопада 2013 року у позові ОСОБА_2 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«ім.Шевченка», третя особа без
самостійних вимог
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Копачівська» про визнання договору
оренди земельної ділянки укладеним та
стягнення заборгованості по орендній
платі було відмовлено.

Непогоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити. Вважає, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки державному акту про право
власності на земельну ділянку,
відповідно до якого вона є власником
землі площею 0,76 га на території
Копачівської сільської ради; договору
оренди від 18.09.2000 року, відповідно до
якого останнє зобов'язано було
сплачувати їй орендну плату у розмірі
330 грн. не пізніше 25 вересня кожного
року; листу від 25.11.2001 року № 765,
адресованого їй управлінням
агропромислового розвитку
Деражнянської райдержадміністрації,
відповідно до якого третя особа була
реорганізована, і до утвореного СТОВ
«ім.Шевченка» перейшло право оренди
належної їй земельної ділянки. Окрім
того, на її думку, суд першої інстанції
безпідставно не застосував до виниклих
правовідносин ст.ст. 8, 16, 220 ч.2, 638, 642 ч.2,
792 ЦК України та Закон України «Про
оренду землі» щодо визнання договору
оренди укладеним.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення. В апеляційній скарзі
просила справу розглядати без її
участі.

Представник відповідача СТОВ
«ім.Шевченка» у судовому засіданні
заперечив проти апеляційної скарги,
пояснивши, що до вказаного СТОВ не
перейшло право оренди належної
позивачу земельної ділянки.

Представник третьої особи СТОВ
«Агрофірма «Копачівська» у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача,
ознайомившись з матеріалами справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

У відповідності до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Давши належну оцінку доказам у справі,
суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив у позові.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, дана їм правильна
оцінка, а його висновки узгоджуються з
матеріалами справи і відповідають
закону.

Встановлено, що позивачка є власником
земельної ділянки, площею 0,76 га, що
розташована на території Копачівської
сільської ради Деражнянського району
Хмельницької області із цільовим
призначенням - товарне
сільськогосподарське виробництво.

18.09.2000 року ОСОБА_2 уклала із СТОВ
«Агрофірма «Копачівська» договір
оренди вищевказаної земельної ділянки.
У пункті 2.2. договору сторони
передбачили, що за користування
зазначеною ділянкою орендар сплачує
позивачу щороку орендну плату у
розмірі 330 грн. протягом терміну дії
договору не пізніше 25 вересня кожного
року. Термін дії договору п'ять років -
до 25.05.2005 року (п. 2.3.)

28.11.2003 року у процесі реорганізації
СТОВ «Агрофірма «Копачівська»,
способом виділення нової юридичної
особи, на підставі рішення зборів
учасників вказаного СТОВ, було
створено СТОВ «ім.Шевченка».

20.12.2003 року спілка громадян -
співвласників «Злагода», яка
представляла інтереси власників
майнових паїв, передала в оренду СТОВ
«ім.Шевченка» с.Копачівка належне їм
майно. Цього ж числа СТОВ «Агрофірма
«Копачівська» розподілила баланс із
СТОВ «ім.Шевченка».

Отже, встановлено, що відповідач є
правонаступником частини майнових
прав та обов'язків СТОВ «Агрофірма
«Копачівська», в тому числі боргів
згідно розподільчого балансу і акту
виділення. Разом з тим, СТОВ «Агрофірма
«Копачівська» на даний час існує та не
ліквідована.

Вказані обставини об'єктивно
підтверджуються: даними державного
акту на право приватної власності на
землю (а.с. 10, 11); даними договору оренди
земельної ділянки від 18.09.2000 року (а.с.
14, 15); даними п.1.4. Статуту СТОВ
«ім.Шевченка», затвердженого рішенням
зборів засновників від 28.11.2003 року (а.с.
7); даними розподільчого балансу станом
на 20.12.2003 року (а.с. 81); даними акту
передачі майна від 20.12.2003 року (а.с. 73- 80).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 13, ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦК
України цивільні права особа здійснює
у межах, наданих їй договором або
актами цивільного законодавства.
Цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором найму (оренди) земельної
ділянки наймодавець зобов'язується
передати наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.
Відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом (ст. 792 ЦК
України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
оренду землі» від 06.10.1998, № 161-XIV оренда
землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Згідно з приписами ст. 14 Закону України
«Про оренду землі» від 06.10.1998, № 161-XIV,
які діяли станом на 28.11.2003 року
істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, а також порушення вимог
статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Невід'ємною частиною договору оренди
землі є: план або схема земельної
ділянки, яка передається в оренду;
кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів; акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості); акт приймання-передачі
об'єкта оренди; проект відведення
земельної ділянки у випадках,
передбачених цим Законом.

Договір оренди землі набирає чинності
після його державної реєстрації
Укладений договір оренди землі
підлягає державній реєстрації.
Державна реєстрація договорів оренди
землі проводиться у порядку,
встановленому законом. (ст.ст. 18, 19
Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Враховуючи вищевикладені вимоги
закону, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про відмову у
позові про визнання договору укладеним
між сторонами, оскільки нормами
чинного законодавства не передбачений
такий спосіб захисту порушених прав.
Оскільки ж позивачка не довела
належними доказами укладення з нею
відповідачем договору оренди землі, а
також перехід права оренди належної їй
земельної ділянки до останнього, суд
першої інстанції також обгрунтовано
відмовив позивачці у інших позовних
вимогах.

Що стосується доводів апеляційної
скарги про те, суд першої інстанції
безпідставно не застосував до виниклих
правовідносин приписи ч.2 ст. 220 ЦК
України, то вони не заслуговують на
увагу.

Так, відповідно до ст. 14 Закону України
«Про оренду землі» від 06.10.1998, № 161-XIV
договір оренди землі укладається у
письмовій формі і за бажанням однієї із
сторін може бути посвідчений
нотаріально. Типова форма договору
оренди землі затверджується Кабінетом
Міністрів України. Отже, Закон України
«Про оренду землі» не містить
обов'язкових вимог про нотаріальне
посвідчення договору про оренду землі.
А тому, за умов укладення вказаного
правочину відповідно до вимог цього
закону, договір не потребує визнання
його дійсним з підстав, зазначених в ч.2
ст. 220 ЦК України. Окрім того, такі
вимоги (про визнання договору дійсним)
у позові не заявлялись.

Не заслуговують на увагу і доводи
апеляційної скарги про те, що суд
першої інстанції безпідставно не
застосував до виниклих правовідносин
ст. 642 ч.2 ЦК України щодо визнання
договору оренди укладеним.

Відповідно до ч.1 ст. 639 ЦК України
договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом.

Вимоги до форми договору оренди землі
встановлені Законом України «Про
оренду землі» та зазначені вище. Вимоги
до набрання чинності вказаного
договору обумовлюються також даним
законом та пов'язуються з його
державною реєстрацією. А тому, ч.2 ст. 642
ЦК України не підлягає застосуванню в
даному випадку.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підстві доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки, позов до СТОВ «Агрофірма
«Копачівська», яке на даний час не
ліквідоване та з яким позивачка уклала
18.09.2000 року договір оренди належної їй
земельної ділянки, про стягнення
заборгованості по орендній платі не
заявлявся, тому суд першої інстанції
правильно вирішив спір в межах
заявлених вимог.

Інші доводи апеляційної скарги також
не заслуговують на увагу, оскільки вони
не ґрунтуються на вимогах закону та не
містять посилань на докази, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав в межах доводів
апеляційної скарги для його скасування
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 18 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Н.О.Федорова