У х в а л а

03 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова
М.В., Кафідової О.В.,

Касьяна
О.П., Коротуна В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, ‒? ОСОБА_5, про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу,

встановила:

У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, у якому
просила визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 16 червня 2012 року між
ОСОБА_6, від імені якої на підставі
доручення діяв ОСОБА_5, та ОСОБА_3 у
зв'язку із втратою чинності
довіреності власника.

Рішенням Балаклавського районного
суду м. Севастополя від 10 грудня 2012 року
(з урахуванням ухвали від 04 березня 2013
року про виправлення описок) позов
ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу, укладений 16 червня
2012 року між ОСОБА_6, від імені якої діє
ОСОБА_5, та ОСОБА_3 квартири
АДРЕСА_1

Вирішено питання про судові
витрати.

Рішенням апеляційного суду м.
Севастополя від 11 квітня 2013 року
рішення Балаклавського районного суду
м. Севастополя від 10 грудня 2012
року скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 листопада 2013 року рішення
апеляційного суду м. Севастополя
від 11 квітня 2013 року скасовано,
рішення Балаклавського районного суду
м. Севастополя від 10 грудня 2012 року
залишено в силі.

У січні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 листопада 2013 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих же
норм матеріального права, а саме,
ст. ст. 49, 251 ЦК України, ст. ст. 9, 17
Закону України «Про державну
реєстрацію актів цивільного стану».

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник посилається
на:

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених п. 1 ч. 1 ст. 355 цього
Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше,
але не пізніше одного року з дня
ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

ОСОБА_3 звернувся із заявою про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 листопада 2013 року
10 січня 2014 року, тобто в строки,
передбачені ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353‒?360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки встановлені фактичні
обставини даної справи та справи, в
яких ухвалені зазначені вище рішення,
є різними, то наведені заявником доводи
не містять ознак неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень.

Керуючись ст. ст. 355, 359 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
‒? ОСОБА_5, про визнання недійсним
договору купівлі-продажу, за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 листопада 2013
року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

О.П. Касьян

О.В.
Кафідова

В.М. Коротун