УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської
І.М., Гримич М.К., Висоцької В.С., Умнової
О.В., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зміну
місця проживання малолітніх дітей, за
касаційною скаргою ОСОБА_7, подану
представником ОСОБА_8, на рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 20 серпня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 26 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7 про зміну
місця проживання малолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з
жовтня 2011 року ОСОБА_7 почала чинити
перешкоди в спілкуванні з синами та їх
вихованні. Розпорядженням Оболонської
районної в місті Києві державної
адміністрації від 07 грудня 2012 року було
визначений спосіб участі у вихованні
малолітніх дітей. В липні 2012 року
ОСОБА_6 дізнався, що ОСОБА_7 залишила
малолітніх дітей та виїхала до
Сполучених Штатів Америки, штат
Арізона з метою укладення шлюбу. Про
місцезнаходження дітей позивач
дізнався у серпні 2012 року. Беручи до
уваги інтереси дітей та їх бажання
проживати з батьком ОСОБА_6 звернувся
до служби у справах дітей
Новозаводської районної у місті
Чернігові ради щодо отримання висновку
про доцільність проживання дітей з
батьком. Відсутність ОСОБА_7 в України
свідчить про нехтування своїми
материнськими обов'язками і інтересів
дітей. Позивач вказував, що має
матеріальну можливість утримувати
синів, змінив свій робочий графік для
постійного спілкування. Проживання
ОСОБА_6 та ОСОБА_11 з батьком - ОСОБА_6
відповідає їх інтересам, оскільки у
позивача наявна можливість
забезпечити належні умови для
проживання дітей.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 20 серпня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 26 листопада 2013 року, позов
задоволено.

Визначити місце проживання малолітніх
дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7
- ОСОБА_8 просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Із матеріалів справи встановлено, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Судами попередніх інстанцій повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
суду першої інстанції. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про її відхилення та залишення без змін
рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 20 серпня 2013 року
та ухвали апеляційного суду
Чернігівської області від 26 листопада
2013 року, оскільки вони є законними та
обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, подану
представником ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 20 серпня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 26 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич В.С. Висоцька О.В.
Умнова