АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/79/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30, 31 Смоляр О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Карпенко О. В. РІШЕННЯ
10 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Карпенко О. В. суддів
Пальонний В. С. , Єльцов В. О. при
секретарі Посипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Черкаського районного суду Черкаської
області від 09 вересня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_7 в інтересах
недієздатного ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про
відшкодування матеріальної, моральної
шкоди, втраченого заробітку, завданих
ушкодженням здоров'я,
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши ОСОБА_7, яка просила
апеляційну скаргу відхилити, колегія
суддів ,-
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 в інтересах недієздатного
ОСОБА_8 звернулась до Черкаського
районного суду Черкаської області із
позовом до ОСОБА_6 про відшкодування
матеріальної, моральної шкоди,
втраченого заробітку, завданих
ушкодженням здоров'я, посилаючись в
обґрунтування заявленого позову на те,
що 23 червня 2008 року в с. Хутори
Черкаського району відповідач ОСОБА_6
на ґрунті особистих неприязних
відносин, діючи умисно та
цілеспрямовано, наніс її сину - ОСОБА_8
удари руками та ногами в область тулуба
та голови, а також удари камінцем в
область голови, спричинивши останньому
тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні
для життя в момент заподіяння. Вироком
Черкаського районного суду Черкаської
області від 2 липня 2012 року ОСОБА_6 було
визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст.121 КК України та
призначено покарання у вигляді
позбавлення волі на строк 6 років.
Вирішено долю цивільного позову.
Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 13 листопада 2012 року вирок
Черкаського районного суду Черкаської
області від 2 липня 2012 року в частині
вирішення цивільного позову -
скасовано, а справу в цій частині
направлено на новий судовий розгляд.
Позивачка вказує, що внаслідок
отримання тяжкої черепно-мозкової
травми її сина ОСОБА_8 було визнано
інвалідом 1 групи загального
захворювання з психічним розладом.
Після отриманих тілесних ушкоджень
ОСОБА_8 перебуває у стані стабільного
психічного розладу, не розуміє
наслідків своїх дій та поведінки, не
може правильно орієнтуватися в
навколишній обстановці і оцінювати
прості життєві ситуації.
ОСОБА_7 зазначає, що рішенням
Черкаського районного суду від 26
грудня 2008 року її сина - ОСОБА_8 було
визнано недієздатним і її призначено
його опікуном. На лікування сина було
витрачено 16 170,33 грн., однак відповідач
ОСОБА_6 в добровільному порядку
відшкодував в рахунок спричиненої
матеріальної шкоди лише 5000 гривень.
Крім того, вказує ОСОБА_7, її син, який
згідно довідки МСЕК внаслідок
отриманих трав є інвалідом першої
групи, потребує постійного стороннього
догляду, інвалідність встановлена
безтерміново, на 100 % втратив свою
працездатність. До трагедії, що сталась
з її сином, зазначає ОСОБА_7, він
працював в приватному підприємстві
«Нічний експрес» в Солом'янському
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , вказує
позивачка, також була спричинена
суттєва моральна шкода, яка полягає в
перенесенні її сином тяжких травм,
фізичних страждань, знаходження
протягом тривалого часу в лікарні,
безстроковим порушенням нормальних
життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, у розладі стосунків з оточуючими
людьми, неможливості відновлення того
стану, що існував до нанесення
відповідачем травми ОСОБА_8
Позивачка з метою захисту
порушених прав, змушена була в
інтересах свого недієздатного сина
ОСОБА_8 звертатися до суду і просила
Черкаський районний суд Черкаської
області постановити судове рішення,
яким стягнути із ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_8 16 170,33 грн. в рахунок
відшкодування витрат на лікування; 102
691,00 грн. в рахунок відшкодування
втраченого заробітку (доходу); стягнути
із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 100 000,00 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.
Також позивачка просила зобов'язати
ОСОБА_6 щомісячно сплачувати на користь
її недієздатного сина - ОСОБА_8
втрачений ним у зв'язку із каліцтвом
заробіток в сумі п'ятикратного розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом - по 4420,00 грн.
Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 09 вересня 2013
року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 11
112,52 грн. матеріальної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 102
691,00 грн. в рахунок відшкодування
втраченого заробітку (доходу).

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 45
000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8
щомісячно суму коштів у розмірі 100 %
п'ятикратного розміру щомісячної
мінімально заробітної плати на
відповідний місяць, починаючи з 23
жовтня 2008 року і на увесь період
інвалідності першої групи.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави
судовий збір по справі в сумі
1588,03 грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи
рішення суду першої інстанції
незаконним та необґрунтованим,
постановленим із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
при неповному з'ясуванні судом
обставин, що мають суттєве значення для
правильного вирішення виниклого між
сторонами спору по суті, просить
рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 09 вересня 2013
року скасувати, ухваливши при цьому
нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши думку учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
поданої апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга ОСОБА_6
підлягає до часткового задоволення, а
рішення суду першої інстанції до
часткової зміни, виходячи із
наступного.

Згідно вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування або зміни
постановленого судом першої інстанції
рішення є невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин
справи, постановлення рішення із
порушенням вимог матеріального або
процесуального права.

При розгляді даної справи суд першої
інстанції правильно встановив факти,
відповідні їм правовідносини,
постановив рішення із додержанням
вимог закону.

Проте, деякі висновки суду не в повній
мірі відповідають фактичним
обставинам даної справи.

Зокрема, суд першої інстанції прийшов
до висновку, що винними діями
відповідача ОСОБА_6 позивачеві
спричинена матеріальна шкода, яка
полягала в необхідності придбання
ліків та проходження лікування
внаслідок спричинених ОСОБА_8 діями
відповідача тяжких тілесних ушкоджень.

Проте, визначаючи конкретний розмір
даного відшкодування, а саме 11 112 грн.52
коп./ визначений із урахуванням
сплачених ОСОБА_6 в добровільному
порядку 5 тис. гривень/, суд першої
інстанції не навів в своєму рішенні, з
чого він виходив, визначаючи саме такий
розмір відшкодування матеріальної
шкоди, не звернув належної уваги на те,
що в матеріалах даної справи відсутні
будь-які об'єктивні докази з цього
приводу, відсутні показання лікарів
стосовно необхідності придбання
конкретних лікарських препаратів, їх
кількості, вартості, часу придбання,
тощо, у зв'язку із чим висновок суду
першої інстанції відносно розміру
матеріальної шкоди є нічим
неаргументованим. Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів вважає, що
із рішення суду підлягає виключенню
вказівка про стягнення із ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_8 суми матеріального
відшкодування в розмірі 11 112 грн.52 коп.

Крім того, колегія суддів, погоджуючись
із висновками суду першої інстанції
про необхідність стягнення із ОСОБА_6
на користь ОСОБА_8 втраченого
заробітку, виходячи із п'ятикратного
розміру мінімальної заробітної плати
та 100 % втрати ОСОБА_8 працездатності,
вважає необхідним вказати конкретну
суму втраченого заробітку, яка
підлягає стягненню на користь ОСОБА_8
щомісячно і буде становити 4420
гривень/884 грн. х 5/, а також визначити
конкретний строк, з якого на ОСОБА_6
покладається обов'язок відшкодування
ОСОБА_8 втраченого заробітку, а саме з 23
червня 2008 року.

Стаття 1197 ЦК України визначає порядок
визначення середньомісячного
заробітку потерпілого, який залежить
від того, чи працював потерпілий на
момент завдання йому шкоди. Якщо
потерпіла особа працювала за трудовим
договором, її середньомісячний
заробіток /дохід/ обчислюється за 12 або
за 3 останні календарні місяці роботи,
що передували ушкодженню здоров»я або
втраті працездатності внаслідок
каліцтва або іншого ушкодження
здоров»я. При цьому потерпілий сам
вправі обрати період /12 або 3 місяці/,
який береться для обчислення
середньомісячного заробітку.
Відповідно для визначення
середньомісячного заробітку сукупний
дохід потерпілого за обраний період
ділиться відповідно на 12 або на 3.

При цьому, якщо виходить, що
середньомісячний заробіток
потерпілого є меншим від п'ятикратного
розміру мінімальної заробітної плати,
розмір втраченого заробітку/доходу/
обчислюється, виходячи із
п'ятикратного розміру мінімальної
заробітної плати.

Як вбачається із наявних матеріалів
справи, ОСОБА_8, який згідно довідки
МСЕК є інвалідом 1 групи із 100 % втратою
працездатності, в 2008 році працював в
приватному підприємстві »Нічний
експрес», при цьому його
середньомісячний заробіток, виходячи
із трьох останніх календарних місяців
роботи становив 1154 грн., що є меншим від
п'ятикратного розміру мінімальної
заробітної плати, тому, враховуючи
п'ятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, втрачений ОСОБА_8
заробіток буде становити 4420 гривень.

Саме вказана конкретна сума
втраченого заробітку підлягає
стягненню щомісячно із ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_8, починаючи із 23 червня
2008 року і на весь період втрати ОСОБА_8
працездатності.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим.

З врахуванням вищенаведеного, колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність часткової зміни рішення
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 9 вересня 2013
року -змінити, виключивши із рішення
вказівку про стягнення із ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_8 11 112 грн.52 коп. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та
про стягнення із ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_8 102 691 грн. в рахунок
відшкодування втраченого заробітку.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8
втрачений заробіток в сумі 4420 гривень
щомісячно, починаючи з 23 червня 2008 року
і на весь період втрати ОСОБА_8
працездатності.

В решті рішення Черкаського районного
суду Черкаської області від 9 вересня
2013 року - залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :