АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2428/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 645/9408/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 р.
м. Харків.

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Карімової
Л.В.,

при секретарі Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 17 лютого 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа Служба у справах
дітей департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_5 відносно
неповнолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позову
послалася на те, що з відповідачів у
справі вона перебувала у цивільному
шлюбі з 2008 по 2010 рік. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у
них народилася донька ОСОБА_6. У
свідоцтві про народження відповідач
вказаний, як батько. Дитина мешкає з
позивачем та знаходиться на її
утриманні. Вихованням дитини
займаються тільки позивачка, в чому їй
допомагають батьки, з якими вона
мешкає. Останні три роки відповідач
взагалі не бере участі у вихованні
дочки, не цікавиться її здоров'ям, не
відвідує дошкільний заклад, не
відвідує дитину дома. Матеріальної
допомоги не сплачує. Рішенням
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 04 квітня 2012 року з
відповідача на користь позивачки було
стягнуті аліменти на утримання їх
доньки, однак він аліменти не сплачує,
внаслідок чого виникла заборгованість.
Таке самоусунення відповідача від
виконання батьківських обов'язків
негативно впливає на фізичний розвиток
дитини, що змусило позивачку
звернутися до суду із цим позовом.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував, він бажає виховував ати
дитину та виконувати свої батьківські
обов'язки, однак позивачка в цьому йому
заважає і тому він змушений діяти через
свою матір, яка має добрі стосунки з
позивачкою і передає від нього
подарунки, продукти харчування. Він у
2011 році власними силами зробив ремонт у
дитячому садочку, де виховується їх
дитина, у травні 2013 року подарував
дитині мобільний телефон для
можливості спілкуватися, 02 вересня 2013
року сплатив аліменти у розмірі 2400 грн.,
08 листопада 2013 року - 300 грн.

У судовому засіданні прокурор не
підтримала позовні вимоги.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 17 лютого 2014 року у
задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення її позовних
вимог, посилаючись на неповне
з?ясування обставин, що мають значення
для справи та невірне застосування ст.
164 СК України, положень п. 16 постанови
Пленуму ВС України від 30.06.2007 року № 3.
Вказала, що суд не з?ясував неповний
обсяг спілкування відповідача з
дитиною, який не виконує своїх
батьківських обов'язків.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивачки,
відповідно до ст. 303 ЦПК України
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно до ст. 164 СК України батько
можуть бути позбавлений судом
батьківських прав, якщо він:

1) не забрав дитину з пологового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводиться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або
наркоманами;

5) вдається до будь-яких видів
експлуатації дитини, примушує її до
жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення
умисного кримінального
правопорушення щодо дитини.

Судом відповідно до наявних у
матеріалах справи доказів встановлено,
що ОСОБА_5 є батьком, а ОСОБА_4 - матір'ю
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дитина мешкає
разом з матір'ю. За рішенням
Фрунзенскього районного суду м.
Харкова від 05.04.2012 року на користь
ОСОБА_4 з ОСОБА_5 були стягнуті аліменти
на утримання неповнолітньої дитини.
Розмір заборгованості по аліментам з
ОСОБА_5 станом на вересень 2013 року
складав 11978 грн.

Позивачка визнала, що відповідач 08.11.2013
року сплатив у рахунок погашення
заборгованості 300 грн., а 02.09.2013 року - 2400
грн., приймав участь у ремонті дитячого
садку, який відвідувала їх донька, у 2012
році купив для доньки мобільний
телефон, протягом зазначеного часу
купував для неї продукти харчування.

Районний суд не погодився із висновком
департаменту праці та соціальної
політики управління служб у справах
дітей № 84 від 17.02.2014 року про
доцільність позбавлення відповідача
батьківських прав, оскільки в
матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження передбачених ст. 164 СК
України обставин для позбавлення
батьківства.

Стаття 9 Конвенції про права дитини, що
ратифікована постановою ВР України від
27.02.1991 року, передбачає можливість
розлучення дитини з батьком лише у
випадках, коли це необхідно. Наприклад
жорстко поводиться з дитиною, або не
спілкується з нею.

Оскільки не були надані докази таких
обставин і під час апеляційного
розгляду справи, доводи скарги
висновків районного суд не
спростовують, а позивачка не довела, що
у даному випадку в інтересах дитини
позбутися такого батька, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому з передбачених ст. 308 ЦПК України
підстав апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст.ст.
308, 315, 319-325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 17 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак на протязі 20 днів
після набрання законної сили може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: