Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві заяву
ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 11
березня 2011 року у справі № 1560/09 за
позовом Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк» до
ОСОБА_2 ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського
районного суду м. Києва із заявою про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 11.03.2011 року у
справі № 1560/09 за позовом АКБ СР
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 про стягнення боргу та стягнути
з АКБ СР «Укрсоцбанк» судові витрати.

Заяву мотивує тим, що даним рішенням,
яке вона не отримувала, стягнуто
солідарно із відповідачів
заборгованість по договору кредиту 6 447
758 грн. та третейський збір 6 877,58 грн. Про
існування рішення третейського суду
дізналася у виконавчій службі м.
Херсона за місцем її мешкання, де
відкрите виконавче провадження по
виконанню вказаного рішення.

Підставами для скасування рішення
третейського суду є те, що третейський
суд вирішив питання про права та
обов»язки осіб, які не брали участі у
справі, так як її не було повідомлено
про час та місце розгляду справи.

Вона являється поручителем за
договором поруки від 27.03.2008 року в
забезпечення зобов»язань за договором
про надання відновлювальної кредитної
лінії від 27.03.2008 року, укладеним між АКБ
СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, за яким
останній отримав кредит у розмірі 42 000
дол. США.

Із тексту рішення третейського суду
вона дізналася про те, що в подальшому
між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 була
укладена додаткова угода за умовами
якої зобов»язання збільшились із 42 000
дол. США до суми 75 472 дол. США для
забезпечення якої її як поручителя
було замінено на іншу особу - ОСОБА_3 з
яким укладено відповідний договір
поруки від 10.04.2008 року. Вона додаткової
угоди від 10.04.2008 року не підписувала,
тому її зобов»язання за договором
поруки від 27.03.2008 року у зв»язку із
збільшенням обсягу відповідальності
позичальника припинилися відповідно
ст. 559 ЦК України. Через це третейським
судом неправомірно стягнуто із неї в
солідарному порядку суму
заборгованості, тому рішення підлягає
скасуванню (а.с. 14, 16).

Також заявниця просить поновити строк
на подання даної заяви про скасування
рішення третейського суду, оскільки
рішення було прийнято без її
повідомлення про розгляд справи, через
що її право порушене, тому строк на
оскарження пропущено з поважних причин
(а.с. 30).

Представником заявниці ОСОБА_5 також
була подана заява із додатковими
вимогами за якими просить скасувати
вищевказане рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 11.03.2011 року з
посиланням на п. 4 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України,
як таке, що склад третейського суду,
який розглянув справу, був створений з
порушенням Регламенту третейського
суду. Крім того, зазначає, що на час
подачі позову для заявниці, як
поручителя, не настав момент
відповідальності перед банком,
оскільки вимоги від останнього, як
кредитора, заявниця не отримувала.
Вказує, що третейський суд
безпідставно поклав на заявницю
обов»язок по сплаті неустойки у
вигляді пені, так як це суперечить
нормам Цивільного кодексу України,
оскільки солідарний обов»язок для
поручителя виникає виключно по
поверненню кредиту і сплати процентів
(а.с. 34-36).

Також представник заявниці просить
стягнути з АКБ СР «Укрсоцбанк» на
користь ОСОБА_1 витрати на правову
допомогу в сумі 2 400 грн.

В судовому засіданні представник
заявниці ОСОБА_5 підтримав заяву з
додатковими вимогами з підстав,
викладених у них.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» Матвіїв
І.А. в судовому засіданні просила
відмовити у задоволенні заяви з
підстав, викладених у письмових
запереченнях, посилаючись на те, що
вимоги не відповідають фактичним
обставинам справи, не підтверджуються
належними і допустимими доказами та не
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства.

Відповідачі у третейській справі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не
з»явились, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, ОСОБА_3 подав заяву з
проханням розглянути справу у його
відсутності та задовольнити вимоги,
про причини неявки ОСОБА_2 суд не
повідомлено. Неявка відповідачів,
відповідно до ч. 2 ст. 389-4 ЦПК України, не
перешкоджає судовому розгляду заяви.

Суд, вислухавши представника заявниці,
представника ПАТ «Укрсоцбанк»,
дослідивши матеріали даної справи та
матеріали справи третейського суду №
1560/09, встановив наступне.

Заявниця в заяві вказує, що про рішення
третейського суду від 11.03.2011 р. їй
відомо не було, тому у визначений
законом строк оскаржити його не мала
можливості.

В матеріалах третейської справи наявні
список рекомендованих листів від 14.04.2011
року та поштове повідомлення про
вручення ОСОБА_1 поштової
кореспонденції 19.04.2011 року. При цьому
представником заявниці заперечується
факт отримання ОСОБА_1 рішення
третейського суду з посиланням на та,
що особистий підпис заявниці на
повідомленні про вручення поштового
відправлення відсутній, зазначене лише
її прізвище.

За викладених обставин суд вважає, що
встановлений законом строк звернення
до суду заявницею пропущений з
поважних причин, у зв»язку з чим
клопотання ОСОБА_1 про поновлення
процесуального строку підлягає
задоволенню.

Згідно матеріалів справи, Постійно
діючим третейським судом при Асоціації
українських банків у складі
третейського судді Ярошовця В.М. 11.03.2011
року у справі № 1560/09 постановлене
рішення, яким позов
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості задоволено частково.
Даним рішенням стягнуто солідарно з
відповідачів на користь позивача
заборгованість по договору кредиту в
сумі 647 758 грн. 06 коп. та третейський збір
в сумі 6 877 грн. 58 коп. Справа
розглядалась Постійно діючим
третейським судом при Асоціації
українських банків за адресою м. Київ,
вул. М.Раскової, 15.

Перелік підстав для скасування рішення
третейського суду наведений у ст. 389-5
ЦПК України.

Зі змісту вимог вбачається, що заявниця
просить скасувати рішення
третейського суду відповідно п. п. 4, 5 ч.
2 ст. 389-5 ЦПК України, якими визначено, що
рішення третейського суду може бути
скасовано у разі якщо: склад
третейського суду, яким прийнято
рішення, не відповідав вимогам закону
та третейський суд вирішив питання
про права і обов'язки осіб, які не брали
участі у справі.

Як вбачається із матеріалів
третейської справи, заявниця
повідомлялася про розгляд справи
Постійно діючим третейським судом при
Асоціації українських банків, згідно
повідомлень про вручення поштового
відправлення отримувала процесуальні
документи 23.12.2009 року та 06.04.2010 року. За
заявою ОСОБА_1 від 13.04.2010 року з
проханням перенести розгляд справи
третейським судом 28.04.2010 року була
постановлена ухвала про відкладення
розгляду справи на 10.09.2010 року. В
подальшому розгляд справи відкладався
на 11.03.2011 року за клопотанням ОСОБА_2,
про що виносилась ухвала від 10.09.2010
року, яка також надсилалася на адресу
ОСОБА_1 та була повернута за
закінченням терміну зберігання.

Суд не може прийняти до уваги, як
підставу скасування рішення
третейського суду, посилання заявниці,
про те, що третейський суд вирішив
питання про права і обов»язки осіб, які
не брали участі у справі з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про
третейські суди», учасниками
третейського розгляду є сторони та їх
представники.

Позивачем у третейській справі є ПАТ
«Укрсоцбанк», відповідачами - заявниця,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. ст. 2, 12 Закону України
„Про третейські суди", третейський суд,
як недержавний орган, має повноваження
вирішення спорів лише тих сторін, якими
укладено угоду про передачу спору на
розгляд третейського суду. Такі угоди
сторонами були укладені.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
третейські суди», неявка у засідання
третейського суду сторін або їхніх
представників, які належним чином
були повідомлені про розгляд справи і
проведення засідання третейського
суду, не є перешкодою для третейського
розгляду і прийняття рішення, якщо
неявка сторін у засідання визнана
третейським судом неповажною.

Як зазначено вище, із відповідачів у
третейській справі стягнута
заборгованість на користь позивача.
Отже, суд не може прийняти до уваги
доводи заявниці про те, що третейський
суд вирішив питання про права та
обов»язки осіб, які не були залучені до
участі у справі, оскільки заявниця є
відповідачем у справі.

Судом встановлено, що рішення
третейського суду постановлене на
підставі укладеного між АКБ СР
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 Договору про
надання відновлювальної кредитної
лінії № Ф080331П від 27.03.2008 року,
відповідно до якого останньому були
надані кредитні кошти в розмірі 42 000
дол. США зі сплатою 13,5 % річних з
кінцевим терміном повернення до 26.03.2023
року із щомісячним погашенням
заборгованості згідно графіку,
встановленому у договорі.

Для забезпечення виконання вказаного
кредитного договору між АКБ СР
«Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та заявницею було
укладено Договір поруки № 02-23-Ф080331П-600
від 27.03.2008 року за умовами якого ОСОБА_1,
як поручитель, зобов»язалась перед
банком солідарно у повному обсязі
відповідати за виконання
позичальником ОСОБА_2 зобов»язань за
договором кредиту, в тому числі
повернення суми кредиту, сплати
процентів за користування кредитом,
комісій, а також можливих штрафних
санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в
строки та в порядку, передбачених
Договором про надання відновлювальної
кредитної лінії № Ф080331П від 27.03.2008
року.

10.04.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду №
1 до договору про надання
відновлювальної кредитної лінії №
Ф080331П від 27.03.2008 року, якою збільшено
максимальний ліміт заборгованості до 75
472 дол. США та встановлено відсоткову
ставку за користування кредитом на
рівні 14 % річних.

Заявницею з АКБ СР «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_2 10.04.2008 року також було укладено
Додаткову угоду № 1 до Договору поруки
№ 02-23-Ф080331П-600 від 27.03.2008 року,
відповідно до якої змінено обсяг
відповідальності поручителя перед
кредитором.

ОСОБА_1 заперечує факт укладення нею з
позивачем Додаткової угоди № 1 до
договору про надання відновлювальної
кредитної лінії № Ф080331П від 27.03.2008
року, однак будь-яких доказів щодо
цього суду не надано та про такі не
заявлено, даний правочин є чинним та
недійсним не визнавався.

Посилання заявниці на те, що їй
попередньо до подачі позову АКБ СР
«Укрсоцбанк» не надсилав вимоги про
сплату заборгованості, а також на те, що
з неї неправомірно за рішенням
третейського суду стягнута пеня,
оскільки вона, як поручитель, несе
обов»язок по поверненню лише кредиту
та відсотків за користування
кредитними коштами, також не
заслуговують на увагу, оскільки дані
обставини, виходячи зі змісту ст. 389-5
ЦПК України та ст. 51 Закону України «Про
третейські суди» не є підставами для
скасування рішення третейського суду.

Також безпідставні є доводи заявниці
про те, що склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам закону, виходячи з наступного.

Пункт 6.2 вищезазначеного кредитного
договору та п. 5.2 договору поруки
містять третейські застереження,
згідно яких у випадку неможливості
вирішення спору шляхом переговорів,
сторони, керуючись ст. 5 Закону України
«Про третейські суди», домовляються
про те, що спір розглядається
одноособово третейським суддею
Ярошовцем Василем Миколайовичем
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків, що
знаходиться за адресою 02002, м. Київ, вул.
М.Раскової, 15. У випадку неможливості
розгляду спору вказаним третейським
суддею спір розглядається третейським
суддею Мороз Оленою Анатоліївною або
Білоконем Юрієм Миколайовичем у
порядку черговості, вказаному у даному
пункті. У разі, якщо спір не може бути
розглянутий зазначеними у даному
пункті суддями, суддя призначається
головою Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
у відповідності до чинного регламенту
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків.

Заявниця в обгрунтування вимог щодо не
уповноваженого складу суду зазначає,
що склад третейського суду який
розглянув справу був створений з
порушенням Регламенту Третейського
суду.

Як визначено ч. 2 ст. 1 Закону України
«Про третейські суди», до третейського
суду за угодою сторін може бути
переданий будь-який спір, що виникає з
цивільних та господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом.

Статтею 14 вказаного Закону передбачено
право сторін вільно призначати чи
обирати третейський суд та
третейських суддів.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 16 Закону
України «Про третейські суди», склад
третейського суду формується шляхом
призначення чи обрання третейських
суддів (третейського судді).
Третейський суд може розглядати
справи в складі одного третейського
судді або в будь-якій непарній
кількості третейських суддів. У
постійно діючому третейському суді
кількісний та персональний склад
третейського суду визначається за
правилами, встановленими регламентом
третейського суду.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про
третейські суди» передбачено, що
формування складу третейського суду в
постійно діючому третейському суді
здійснюється в порядку, встановленому
регламентом третейського суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 16 Регламенту
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків, суддями
Третейського суду є особи, які
відповідають вимогам, що встановлені в
«Положенні про постійно діючий
Третейський суд при Асоціації
українських банків» та внесені до
списку третейських суддів
Третейського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Регламенту, якщо
спір підлягає розгляду суддею
одноособово, не пізніше 5 днів з моменту
реєстрації позовної заяви Голова
Третейського суду або заступник
повинен призначити суддю.

Оспорюване рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 11.03.2011 року було
ухвалено третейським суддею Ярошовцем
В.М. та посвідчене президентом
Асоціації українських банків.

Отже, визначення сторонами третейської
угоди конкретних суддів Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків, які
будуть розглядати спір, не суперечить
як ст. ст. 16-19 Закону України «Про
третейські суди», так і ст. ст. 16, 17
Регламенту Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків, крім того, пунктом
5.2 договору поруки сторони також
передбачили, що у разі, якщо спір не
може бути розглянутий визначеними у
даному пункті суддями, суддя
призначається головою Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків у
відповідності до чинного регламенту
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків.

Законом України «Про третейські суди»
не передбачено заборони на визначення
сторонами складу постійно діючого
третейського суду. Також при розгляді
даної справи на надано доказів щодо
визнання третейської угоди недійсною.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що заява не знайшла свого
підтвердження в судовому засіданні, а
тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 72, 73, 389-4, 389-5, 389-6 ЦПК
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання
заяви про скасування рішення
третейського суду.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
скасування рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 11 березня 2011
року у справі № 1560/09 за позовом
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк» до
ОСОБА_2 ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом п»яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п»яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Виниченко Л.М.