Справа № 367/8808/13-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року Ірпінський міський суд
Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Тищенко К

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ірпені цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до управління
житлово-комунального господарства
«Добробут» про стягнення матеріальної
та моральної шкоди

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до
управління житлово-комунального
господарства «Добробут» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,згідно
якого зазначив,що йому на праві
приватної власності належить 12 частина
квартири за АДРЕСА_1. Інша половина
квартири належить його дружині ОСОБА_2.

Він є інвалідом війни 2 групи, та
відноситься до осіб постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії.

В зв'язку з цим він має право на пільги
по оплаті комунальних послуг.

З 15.12.2008 року він як інвалід 2 групи
прирівняний до інвалідів ВВВ повністю
звільнявся від сплати комунальних
послуг.

Відповідач порушуючи закони України
змушувала його сплачувати комунальні
послуги в повному обсязі.

Він декілька раз звертався до
начальника ЖЕКа «Добробут» - Олійник
В.А. з проханням звільнити його від
сплати комунальних послуг.

Також з аналогічними заявами він
звертався в прокуратуру, міліцію та
Коцюбинську селищну раду.

Але відповідач не реагував та
продовжував погрожувати йому що у разі
несплати ним комунальних послуг
відключить від його квартири електрику
та воду.

На підставі квитанцій про сплату
комунальних послуг ним було сплачено:

За половину 2008 року, та за 2009-2011 року -17421
гривня: в тому числі 14220 гривень
комунальні послуги та 3201 гривня за
водопостачання. Всього було сплачено
17421 гривня.

Відповідач постійно погрожував
відключити воду та електроенергію .

В 2012 році він виконав свою обіцянку на
дві неділі відключив водопостачання.
Чим спричинив йому та його жінці, яка
теж являється інвалідом моральні
страждання, та незручності. Він як
інвалід змушений був ходити по
Коцюбинському та шукати воду з відрами.
Дії відповідача незаконні та не
гуманні.

В зв'язку з вказаним він також
претендую на відшкодування моральної
шкоди в розмірі 5000 гривень.

Позивач просив стягнути із відповідача
на його користь матеріальну шкоду у
розмірі 17421 гр та моральну шкоду 5 000гр.

У послідуючому позивач подав до суду
уточнюючу позовну заяву,відповідно до
якої просить стягнути із відповідача
на його користь матеріальну шкоду у
розмірі 14030гр44коп. та моральну шкоду 5
000гр.

Позивач та його представник ОСОБА_3 у
судовому засіданні уточнені позовні
вимоги підтримали та просили їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав,просив у
позові відмовити,поскільки
Коцюбинська селищна рада не визнала їх
надавачами комінальних послуг,а тому
вони не можуть зареєструватись в
управлінні соцзахисту.Крім
того,позивач пропустив строк позовної
давності,не надав до суду доказів тих
обставин що йому були спричинені
матеріальні збитки.

Суд,заслухавши пояснення
сторін,дослідивши письмові докази по
справі,вважає позов таким,що не
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна
особа має право у
порядку,встановленому цим
Кодексом,звернутися до суду за
захистом своїх порушених,невизнаних
або оспорюваних прав,свобод чи
інтересів.У випадках,встановлених
законом,до суду можуть звертатися
органи та особи,яким надано право
захищати права,свободи та інтереси
інших осіб,або державні чи суспільні
інтереси».

Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України
«Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб,поданим відповідно до
цього Кодексу,в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб,які беруть участь у справі».

Відповідно до ст.. 60 ЦПК
України»Кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини,на які вона
посилається як на підставі своїх вимог
і заперечень,крім
випадків,встановлених ст.. 61 цього
Кодексу».

Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України
«Обставини,встановлені судовим
рішенням у цивільній,господарській або
адміністративній справі,що набрало
законної сили,не доказуються при
розгляді інших справ,у яких беруть
участь ті самі особи або особа,щодо
якої встановлено ці обставини».

Відповідно до ст.. 7 Закону України
«Про статус ветеранів війни,гарантії
їх соціального захисту» «До інвалідів
війни належать також інваліди з
числа: осіб, залучених до складу
формувань Цивільної оборони, які стали
інвалідами внаслідок захворювань,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни,гарантії
їх соціального захисту» « Інвалідам
війни та прирівняним до них особам
(стаття 7) надаються такі пільги: 4)
100-процентна знижка плати за
користування житлом

(квартирна плата) в межах норм,
передбачених чинним законодавством

(21 кв. метр загальної площі житла на
кожну особу, яка постійно

проживає у житловому приміщенні
(будинку) і має право на знижку

плати, та додатково 10,5 кв. метра на
сім'ю); 5) 100-процентна знижка плати за
користування комунальними послугами
(газом, електроенергією та іншими
послугами) та скрапленим балонним
газом для побутових потреб в межах
середніх норм споживання. Площа житла,
на яку надається знижка, при
розрахунках плати

за опалення становить 21 кв. метр
опалювальної площі на кожну

особу, яка постійно проживає у
житловому приміщенні (будинку) і

має право на знижку плати, та додатково
10,5 кв. метра на сім'ю. Для сімей, що
складаються лише з непрацездатних
осіб,

надається 100-процентна знижка за
користування газом для

опалювання житла на подвійний розмір
нормативної опалювальної

площі (42 кв. метри на кожну особу, яка
має право на знижку плати,

та 21 кв. метр на сім'ю)»

У судовому засіданні було
встановлено,що позивач є власником 12
частини квартири за АДРЕСА_1. Позивач
єінвалідом 2 групи та відноситься до
осіб постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1
категорії,що стверджується копією
посвідчення. З 15.12.2008 року позивач як
інвалід 2 групи прирівняний до
інвалідів війни відповідно до ст.. 7
Закону України «Про статус ветеранів
війни,гарантії їх соціального
захисту» та відповідно до ст.. 13 Закону
України «Про статус ветеранів
війни,гарантії їх соціального
захисту» має пільги по оплаті
квартплати та комунальних послуг.

Позивач просить стягнути із
відповідача відповідно до ост. 1166 ЦК
України майнову шкоду у розмірі 14 030 гр
44 коп посилаючись на ті обставини,що
відповідач змушував його сплачувати
комунальні послуги,погрожував у разі
несплати відключити
воду,електроенергію.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України "
Майнова шкода,завдана неправомірними
рішеннями,діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи,а також
шкода,завдана майну фізичної або
юридичної особи,відшкодовується в
повному обсязі особою,яка її завдала."

Позивач,ставлячи питання про
відшкодування шкоди, не надав до суду
жодного доказу на підтвердження того
факту що неправомірними
рішеннями,діями чи бездіяльністю
відповідача позивачу було спричинено
матеріальну шкоду.

Посилання позивача на ті обставини,що
відповідач змушував його сплачувати
комунальні послуги є
безпідставними,поскільки з даного
приводу суду також не було надано
жодного доказу.

У судовому засіданні було
встановлено,що відповідач надає
комунальні послуги мешканцям
житлового будинку АДРЕСА_1.Позивач за
період проживання у АДРЕСА_1 з 2008 по
жовтень 2011р оплатив відповідачу
комунальні послуги та плату за
утримання житла на загальну суму 14030гр44
коп,що стверджується довідкою,наданою
відповідачем.Доказів тих обставин,що
відповідач змушував позивача
сплачувати дані кошти суду надано не
було.

Крім того,позивач не надав до суду
доказів тих обставин,що він у
передбаченому законом порядку подавав
до відповідача у 2008,2009,2010 та 2011р заяви
та відповідні документи для врахування
відповідачем при нарахуванні плати за
комунальні послуги права позивача на
пільги відповідно до ст.. 13 Закону
України«Про статус ветеранів
війни,гарантії їх соціального
захисту».

Тому суд відмовляє позивачу у позовних
вимогах в частині стягнення із
відповідача на його користь
матеріальну шкоду у розмірі 14 030 гр 44
коп.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
"Моральна шкода,завдана фізичній чи
юридичній особі неправомірними
рішеннями ,діями чи
бездіяльністю,відшкодовується
особою,яка її завдала,за наявності її
вини,крім випадків,встановлених ч 2
цієї статті".

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995р № 4
"Про судову практику відшкодування
моральної(немайнової )шкоди,а саме п 9
даної постанови "Розмір відшкодування
моральної(немайнової)шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань,з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема,враховується характер і
тривалість страждань,стан здоров"я
потерпілого,тяжкість завданої
травми,наслідки тілесних
ушкоджень,істотність вимушених змін у
його життєвих і виробничих
стосунках..."Позивач не надав до суду
жодного доказу на підтвердження тих
обставин,що винними діями відповідача
йому було заподіяно моральну шкоду,у
чому дана шкода полягає,та який її
розрахунок.

На підставі ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни,гарантії їх
соціального захисту»,ст.. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги»,керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 213-218
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 у позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги на протязі 10
днів.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

З мотивованим рішенням суду сторони
зможуть ознайомитись 19.01.2014 р.

Суддя: С. І. Оладько