Справа № 736/1092/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року
м. Корюківка

Корюківський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Корха О. І.,

при секретарі - Александровій Н.
Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Корюківка у приміщенні
суду справу за основним позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання себе та дитини та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
оспорювання батьківства, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
даним позовом посилаючись на те, що
вона вступила до шлюбу з відповідачем
ОСОБА_2, зареєстрованого в Хотіївській
сільській раді Корюківського району
Чернігівської області 04 вересня 2012
року, актовий запис №01.

Від спільного подружнього життя з
відповідачем є неповнолітня дитина син
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейне життя не склалося, відповідач
звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу, але шлюб ще не
розірвано, так як дитині не виповнилося
одного року. На даний час з грудня
місяця 2012 року сторони разом не
проживають, фактично припинили
сімейно-шлюбні відносини і ведення
спільного господарства, відновлювати
розірвані відносини сторони не
збираються.

Дитина проживає разом з позивачкою і
знаходиться на її утриманні.
Відповідач не виконує свого
батьківського обов'язку, передбаченого
ст. 180 Сімейного кодексу України, дитину
матеріально не утримує, позивачці не
надає матеріальної допомоги на
утримання дитини. За таких обставин
позивачка вимушена звернутися до суду
з даною заявою для примусового
стягнення аліментів на її користь на
утримання неповнолітньої дитини у
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку відповідача щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Позивачка
вважає, що такий розмір буде нормальним
для утримання дитини, бо в такому віці
дитина потребує значних коштів на своє
утримання. Крім того, позивачка ОСОБА_1
ніде не працює, перебуває по догляду за
дитиною, з доходів має тільки державну
допомогу, яку ще не отримувала і її
розміру не знає.

Крім того, дитині не виповнилось трьох
років, вона проживає разом з
позивачкою, тому відповідно до ст.ст. 84,
91 Сімейного кодексу України, позивачка
має право на утримання від чоловіка до
досягнення дитиною трьох років.
Відповідач має можливість сплачувати
їй таке щомісячне утримання, бо є
працездатним, розмір утримання повинен
становити 1/10 частини з усіх видів
заробітку відповідача, так як
позивачка не працює, доглядає дитину до
досягнення нею трирічного віку,
державну допомогу ще не отримує.

Ухвалою Корюківського районного суду
від 16 серпня 2013 року було направлено
судове доручення , за яким було
доручено Богунському районному суду
м.Житомира вручити вказаний основний
позов відповідачу та допитати ОСОБА_2 в
якості відповідача по основному позову
по запитаннях: чи визнає він основний
позов та чи не має заперечень на позов.
На період виконання судового доручення
було зупинено провадження по справі.

Вказане судове доручення 30.09.2013 року
Богунським районним судом м.Житомира
було виконано, отримавши основний
позов ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив,
що має сумніви, що він є батьком дитини,
на яку позивачка по основному позову
ОСОБА_1 просить стягнути аліменти, тому
має намір провести генетичну
експертизу ДНК для визначення
походження дитини.

08.10.2013 року відповідачем по основному
позову ОСОБА_2 подано до суду
зустрічний позов про оспорювання
батьківства дитини в якому він просив
суд провести судово-генетичну
експертизу біологічну експертизу на
вирішення якої поставити питання, чи є
ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
виключити відомості про його
батьківство з актового запису серії
НОМЕР_2 2013 року у випадку негативного
результату експертизи та у випадку не
підтвердження батьківства судові
витрати покласти на ОСОБА_1

Ухвалою Корюківського районного суду
від 11 жовтня 2013 року було призначено по
справі судово-медичну
молекулярно-біологічну експертизу, на
вирішення якої було поставлено
наступні питання: Чи є ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уроженець м.Житомир,
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 в
АДРЕСА_1 тел. Моб. НОМЕР_1.? Проведення
експертизи було доручвено експертам
Київського міського клінічного бюро
судово-медичної експертизи (03141, місто
Київ, вулиця Докучаєвська, 4). На період
проведення вказаної експертизи було
зупинено провадження по справі.

За підсумками висновку експерта №409
від 16 грудня 2013 року,
молекулярно-генетичним дослідженням
встановлено: вірогідність
підтвердження біологічного
батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3
складає величину не менш ніж 99.99%. Таким
чином, біологічне батьківство ОСОБА_2
відносно ОСОБА_3 практично доведено.

У судове засідання 27 січня 2014 року
позивачка по основному позову не
з»явилась подала до суду письмову
заяву в якій свої вимоги підтримала у
повному обсязі і просить стягувати з
відповідача аліменти на утримання
дитини та себе в розмірі зазначеному в
позові.

Відповідач по основному позову в
судове засідання 27 січня 2014 року
повторно не з»явився, належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, подав зустрічний позов про
оспорювання батьківства, в якому
просив провести судово-генетичну
біологічну експертизу на вирішення
якої поставити питання, чи є ОСОБА_2
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; виключити
відомості про батьківство ОСОБА_2 з
актового запису серія НОМЕР_2 2013 року, у
випадку негативного результату
експертизи. Згідно матеріалів
виконаного судового доручення
відповідач по основному позову ОСОБА_2
основний позов не визнав та пояснював,
що має сумніви, що він є батьком дитини,
на яку позивачка по основному позову
ОСОБА_1 просить стягнути аліменти.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає
за необхідне основний позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання себе та дитини задовольнити
та відмовити в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
оспорювання батьківства за наступних
підстав. По справі встановлено, що
ОСОБА_1 вступила до шлюбу з
відповідачем ОСОБА_2, зареєстрованого в
Хотіївській сільській раді
Корюківського району Чернігівської
області 04 вересня 2012 року, актовий
запис №01.

Від спільного подружнього життя з
відповідачем є неповнолітня дитина син
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейне життя не склалося, відповідач
звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу, але шлюб ще не
розірвано, так як дитині не виповнилося
одного року. На даний час з грудня
місяця 2012 року сторони разом не
проживають, фактично припинили
сімейно-шлюбні відносини і ведення
спільного господарства, відновлювати
розірвані відносини сторони не
збираються.

Дитина проживає разом з позивачкою і
знаходиться на її утриманні.
Відповідач не виконує свого
батьківського обов'язку, передбаченого
ст. 180 Сімейного кодексу України, дитину
матеріально не утримує, позивачці не
надає матеріальної допомоги на
утримання дитини. За таких обставин
позивачка вимушена звернутися до суду
з даною заявою для примусового
стягнення аліментів на її користь на
утримання неповнолітньої дитини у
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку відповідача щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Позивачка
вважає, що такий розмір буде нормальним
для утримання дитини, бо в такому віці
дитина потребує значних коштів на своє
утримання. Крім того, позивачка ОСОБА_1
ніде не працює, перебуває по догляду за
дитиною, з доходів має тільки державну
допомогу, яку ще не отримувала і її
розміру не знає.

Крім того, дитині не виповнилось трьох
років, вона проживає разом з
позивачкою, тому відповідно до ст.ст. 84,
91 Сімейного кодексу України, позивачка
має право на утримання від чоловіка до
досягнення дитиною трьох років.
Відповідач має можливість сплачувати
їй таке щомісячне утримання, бо є
працездатним, розмір утримання повинен
становити 1/10 частини з усіх видів
заробітку відповідача, так як
позивачка не працює, доглядає дитину до
досягнення нею трирічного віку,
державну допомогу ще не отримує.

08.10.2013 року відповідачем по основному
позову ОСОБА_2 подано до суду
зустрічний позов про оспорювання
батьківства дитини в якому він просив
суд провести судово-генетичну
експертизу біологічну експертизу на
вирішення якої поставити питання, чи є
ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
та виключити відомості про його
батьківство з актового запису серії
НОМЕР_2 2013 року у випадку негативного
результату експертизи та у випадку не
підтвердження батьківства судові
витрати покласти на ОСОБА_1

Ухвалою Корюківського районного суду
від 11 жовтня 2013 року було призначено по
справі судово-медичну
молекулярно-біологічну експертизу, на
вирішення якої було поставлено
наступні питання: Чи є ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уроженець м.Житомир,
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 в
АДРЕСА_1 тел. Моб. НОМЕР_1.? Проведення
експертизи було доручвено експертам
Київського міського клінічного бюро
судово-медичної експертизи (03141, місто
Київ, вулиця Докучаєвська, 4). На період
проведення вказаної експертизи було
зупинено провадження по справі.

За підсумками висновку експерта №409
від 16 грудня 2013 року,
молекулярно-генетичним дослідженням
встановлено: вірогідність
підтвердження біологічного
батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3
складає величину не менш ніж 99.99%. Таким
чином, біологічне батьківство ОСОБА_2
відносно ОСОБА_3 практично доведено.

Відповідно до чинного сімейного
законодавства батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. За рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі. Розмір аліментів на одну
дитину за жодних обставин не може бути
меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку. Частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом. Аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову. Рішення суду в
частині стягнення аліментів на
утримання дітей підлягає негайному
виконанню.

За таких обставин основний позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання себе та дитини
підлягає задоволенню у
запропонованому позивачкою в позові
розмірі , бо відповідач має змогу
надавати утримання своїй дитині в
такому розмірі, тому саме такий розмір
аліментів і буде відповідати вимогам
розумності і справедливості. В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства
слід відмовити за вищенаведених
підстав.

Так як основний позов підлягає
задоволенню,а зустрічний відмові в
задоволенні, тому слід стягнути з
відповідача по основному позову ОСОБА_2
на користь держави судовий збір, а
судові витрати понесені ОСОБА_2 по
зустрічному позову слід залишити за
ним , тобто ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК
України, ст.ст. 3, 10, 60, 81, 88, 208, 214 п.7, 215, 294
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Основний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання себе
та дитини - задовольнити та в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства
- відмовити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини, сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 ( однієї четвертої) частини
усіх видів заробітку відповідача
ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 24
липня 2013 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти в розмірі 1/10 ( однієї десятої)
частини усіх видів заробітку
відповідача ОСОБА_2 щомісячно,
починаючи з 24 липня 2013 року і до
досягнення дитиною трьох років, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави - 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Судові витрати понесені по справі
ОСОБА_2 за зустрічним позовом, в тому
числі витрати на проведення
судово-медичної
молекулярно-біологічної експертизи
залишити за ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Чернігівського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня винесення
рішення апеляційної скарги до
Корюківського районного суду.

Суддя
О. І. Корх