АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

30 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого - судді Кирилюк
Г.М.

суддів: Панченка М.М., Рейнарт І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 25 листопада 2013 року,-

встановила:

22.06.2009 р. Відкрите акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»,
назву якого змінено на Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра») ( надалі - ПАТ «КБ
«Надра») звернулось до суду з вказаним
позовом, в якому з урахуванням заяви
про збільшення позовних вимог просило
стягнути солідарно з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 заборгованість за кредитним
договором №370/П/60/2008 -980 від 11.09.2009 р.,
яка станом на 24.07.2012 р. становить 1 997 126
грн. 84 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 11.09.2008 р. між ВАТ «Комерційний банк
«Надра» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір, відповідно до
якого остання отримала у тимчасове
користування грошові кошти в сумі
947600 грн., які зобов'язалась повернути
разом з нарахованими відсотками в
розмірі 20,69% до 10 вересня 2027 року.

В якості забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, ОСОБА_2 поручився солідарно
та в повному обсязі відповідати перед
позивачем за неналежне виконання
ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань, що
витікають з умов кредитного договору.

Посилаючись на те, що відповідачі не
виконують взяті на себе зобов'язання,
просив достроково стягнути суму
заборгованості з боржника та
поручителя в солідарному порядку.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 25 листопада 2013 року
позов задоволено. З відповідачів
стягнуто в солідарному порядку
заборгованість за кредитним договором
№370/П/60/2008 -980 від 11.09.2009 р. станом на
24.07. 2012р. у розмірі 1 978 126,84 грн., що
складається з заборгованості за
кредитом - 947 600 грн., за відсотками - 768
984,77 грн., пені за прострочення
зобов'язання - 104 977,82 грн., штраф за
порушення умов кредитного договору -
94 760 грн., суму індексації за період
прострочених платежів - 80 804,25 грн.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове, яким в задоволенні позову ПАТ
«КБ «Надра» відмовити.

Свої доводи мотивує тим, що ухвалою
Господарського суду м. Києва від
05.08.2013 р. у справі №28/8-б-49/430-2012 про
банкрутство фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, в порядку п.6 ст.31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», визнано
погашеними кредиторські вимоги ПАТ
«КБ «Надра»,що випливають із
кредитного договору №370/П/60/2008-9800 від
11.09.2008 р., затверджено звіт
ліквідатора та ліквідовано суб'єкта
підприємницької діяльності фізичну
особу - підприємця ОСОБА_1, про що
Державним реєстратором 02.10.2013 р.
внесено запис до єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Оскільки фізична особа- підприємець
ОСОБА_1 визнана банкрутом, остання
звільняється від подальшого виконання
вимог кредитора ПАТ «КБ «Надра» за
кредитним договором №370/П/60/2008-9800 від
11.09.2008 р., незадоволені вимоги за
недостатністю майна вважаються
погашеними, а основне зобов'язання -
припиненим.

За правилами ч.1 ст.559 ЦК України
порука ОСОБА_2 за договором поруки
від 11.09.2008 р. припинилась з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання.

В суді апеляційної інстанції
представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та
просить її задовольнити.

Представник ПАТ «КБ «Надра» Хмиров
Е.О. просить апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явилися, про
час та місце розгляду справи
повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення осіб, що з'явились в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції
керувався положеннями ст.ст. 525, 526, 530,
553, 554, 543, 625, 1050, 1054 ЦК України та виходив
із того, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, оскільки внаслідок
невиконання відповідачем ОСОБА_1
зобов'язань за кредитним договором
були порушені права позивача, які
підлягають судовому захисту шляхом
стягнення з позичальника ОСОБА_1 та її
поручителя ОСОБА_2 в солідарному
порядку суми заборгованості.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції в цій
частині, оскільки останній відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
11.09.2008 р. між ВАТ «Комерційний банк
«Надра» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір, відповідно до
якого остання отримала у тимчасове
користування грошові кошти в сумі
947600 грн. за програмою «Нове житло»,
для проведення розрахунків по
договору купівлі-продажу №3911 від
11.09.2008 р., які зобов'язалась повернути
разом з нарахованими відсотками в
розмірі 20,69% до 10 вересня 2027 року.

У рахунок забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, 11.09.2008 р. між позивачем та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки,
за умовам якого останній зобов'язався
солідарно відповідати перед
кредитором у повному обсязі за
своєчасне і повне виконання
зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним
договором.

Відповідно до положень ст. 541 ЦК
України солідарний обов'язок або
солідарна вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

У разі солідарного обов'язку боржників
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників, так і від
будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК
України).

Правові наслідки порушення
зобов'язання, забезпеченого порукою,
передбачені ст. 554 ЦК України.

Разом з тим, при визначенні розміру
заборгованості, що виникла станом на
24.07.2012 р., суд першої інстанції не
перевірив обґрунтованості заявлених
позовних вимог в частині стягнення
штрафу за порушення умов кредитного
договору в сумі 94 760 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в
процесу розгляду справи позивач
доповнив позовні вимоги вимогою про
стягнення штрафу у вищевказаній сумі
(а.с. 118,119 т.1).

Разом з тим, обґрунтувань підстав
для стягнення такого штрафу позовна
заява не містить.

Підстави для нарахування штрафу не
були предметом розгляду суду першої
інстанції.

З доданого до вказаної заяви
розрахунку заборгованості вбачається,
що штраф нарахований позивачем за
порушення позичальником п.4.3.12
кредитного договору відповідно до
п.5.3 у розмірі 10% (а.с.123 т.1).

Кредитний договір містить два пункти
4.3.12.

Відповідно до одного пункту 4.3.12.
кредитного договору, при здійсненні
повного дострокового погашення
кредиту за рахунок рефінансування
заборгованості позичальника іншим
банком, та надання банком письмової
згоди на повторну іпотеку,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку комісію у розмірі 2% від
початкової суми кредиту.

Відповідно до іншого пункту 4.3.12
кредитного договору, в день
укладення договору іпотеки
позичальник зобов'язаний здійснювати
страхування нерухомого майна, яке
вказано в п.2.1 цього договору, на
повну його вартість згідно договору
іпотеки, а також позичальника від
нещасних випадків, на суму, не меншу
розміру поточної заборгованості по
зобов'язанням за цим договором.

У суді апеляційної інстанції
представник позивача не зміг пояснити,
за порушення якого з двох пунктів 4.3.12
кредитного договору нараховані
штрафні санкції.

Відповідно до ч.3 ст.302 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Оскільки судове рішення в частині
стягнення штрафу ґрунтується на
недоведених обставинах, які мають
значення для справи, судове рішення
не може ґрунтуватись на припущеннях,
останнє в цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги в тій
частині, що ФОП ОСОБА_1 визнана
банкрутом, а тому звільняється від
подальшого виконання вимог кредитора
ПАТ «КБ «Надра» за кредитним
договором №370/П/60/2008 -980 від 11.09.2009 р., є
необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 уклала кредитний договір як
фізична особа.

Крім цього, відповідно до правової
позиції, яка висловлена Верховним
Судом України в постанові від 04
грудня 2013 року у справі №6-125 цс13, з
огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК
України, ст. ст. 47-49 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
однією із особливостей підстав
припинення зобов'язань для фізичної
особи-підприємця є те, що у разі
припинення суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи (виключення
з реєстру суб'єктів підприємницької
діяльності) її зобов'язання за
укладеними договорами не припиняються,
а залишаються за нею як фізичною
особою, оскільки фізична особа не
перестає існувати. Фізична
особа-підприємець відповідає за своїми
зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном.

Оскільки основне зобов'язання
позичальника не припинилося, доводи
апеляційної скарги про припинення
поруки ОСОБА_2 за договором поруки
від 11.09.2008 р. також є необґрунтованими
та підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 25 листопада 2013 року в
частині стягнення штрафу за порушення
умов кредитного договору в сумі 94 760
грн. скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Публічному акціонерному товариству
«Комерційний банк «Надра» в
задоволенні позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення штрафу за кредитним
договором №370/П/60/2008 -980 від 11.09.2009 р. в
сумі 94760 грн. відмовити.

У зв'язку з цим загальний розмір
заборгованості, який підлягає
стягненню на користь Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» визначити в розмірі 1 902
366,80 грн.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий :

Судді:

[1] Справа №22-ц/796/2144/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Маліновська В.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.