У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю «Галеон
кіно» про вилучення примірників
художнього фільму, заборону вчинення
дій та відшкодування моральної шкоди
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду м. Києва від
30 жовтня 2013 року,

встановила:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «Галеон
кіно» (далі - ТОВ «Галеон кіно») про
вилучення примірників художнього
фільму, заборону вчинення дій та
відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування позову зазначав, що в
січні 2013 року ТОВ «Галеон кіно» в
кінотеатрах України розпочато показ
художнього фільму «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Вказував, що при створенні даного
художнього твору виконання ролі
(персонажу) певного естрадного
виконавця, який в даному фільмі має
найменування «ОСОБА_4», без згоди
позивача використане його зображення,
в сукупності з найменуванням, схожим до
ступеню змішування з використаним
ОСОБА_3 найменуванням «ОСОБА_3», а також
в сукупності з вигаданими
особливостями поведінки вищевказаного
персонажа, сукупність яких з
вищевказаним зображенням і
найменуванням сприймається як
демонстрація неповаги гідності і честі
позивача, та як посягання на ділову
репутацію позивача.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 23 квітня 2013 року позов
задоволено.

Вилучено у ТОВ «Галеон кіно» усі
примірники художнього фільму
«ІНФОРМАЦІЯ_1» для їх подальшого
знищення.

Заборонено ТОВ «Галеон кіно» вчиняти
будь-які дії, пов'язані з рекламою
та/або розповсюдженням художнього
фільму «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Стягнуто з ТОВ «Галеон кіно» на користь
ОСОБА_3 25 000 грн у рахунок відшкодування
моральної шкоди та судові витрати в
розмірі 364,70 грн.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
30 жовтня 2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким відмовлено ОСОБА_3 у
задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно статей 213, 214 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Даним вимогам ухвалене в справі
рішення апеляційного суду не
відповідає.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
заявленого позову.

Проте повністю з таким висновком суду
погодитись не можна.

Згідно зі ст. 201 ЦК України особистими
немайновими благами, які охороняються
цивільним законодавством, є: здоров'я,
життя; честь, гідність і ділова
репутація; ім'я (найменування);
авторство; свобода літературної,
художньої, наукової і технічної
творчості, а також інші блага, які
охороняються цивільним
законодавством.

Відповідно до Конституції України
життя і здоров'я людини, її честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються найвищою соціальною
цінністю.

Статтею 269 ЦК України встановлено, що
особисті немайнові права належать
кожній фізичній особі від народження
або за законом, не мають економічного
змісту, тісно пов'язані з фізичною
особою. Фізична особа не може
відмовитися від особистих немайнових
прав, а також не може бути позбавлена
цих прав, якими фізична особа володіє
довічно.

Згідно ч.1 ст. 307 ЦК України фізична
особа може бути знята на фото-, кіно-,
теле- чи відеоплівку лише за її згодою.
Згода особи на знімання її на фото-,
кіно-, теле- чи відеоплівку
припускається, якщо зйомки проводяться
відкрито на вулиці, на зборах,
конференціях, мітингах та інших
заходах публічного характеру.

Положеннями ст. 308 ЦК України визначено,
що фотографія, інші художні твори, на
яких зображено фізичну особу, можуть
бути публічно показані, відтворені,
розповсюджені лише за згодою цієї
особи, а в разі її смерті - за згодою
осіб, визначених ч. 4 ст. 303 цього
Кодексу.

З аналізу вказаних статей вбачається,
що особисті немайнові права кожної
особи захищені законом і кожен має
право на їх охорону. Фотографія особи
належить до її особистих немайнових
прав, а її показ чи розповсюдження
можливе лише при наявності на це згоди.

З обставин справи вбачається, що ТОВ
«Галеон кіно» здійснює розповсюдження
художнього фільму «ІНФОРМАЦІЯ_1».
Виконання ролі (персонажа) певного
естрадного виконавця, найменованого в
даному фільмі «ОСОБА_4».

Статею 303 ЦПК України визначено, що під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказував
на схожість його зовнішності з
зовнішністю персонажа фільму «ОСОБА_4»,
що зачіпає його особисті немайнові
права.

Відмовляючи в задоволенні позову,
апеляційний суд посилався на те, що
роль «ОСОБА_4» грає актор, риси якого
мають схожість із зовнішністю позивача
у справі, однак зображення ОСОБА_3, у
розумінні положень ч. 1 ст. 308 ЦК України,
в художньому фільмі не
використовувалось, а тому право
останнього на зображення не порушено.

Отже порушуючи вимоги статей 11, 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції
вийшов за межі підстав позову, а
рішення суду щодо порушення прав
позивача на зображення, щодо схожості
актора із його зовнішністю не
перевірено.

Переглядаючи справу апеляційний суд у
порушення вимог статей 303, 316 ЦПК
України встановивши обставини, справи
скасував рішення суду першої інстанції
з формальних підстав та дійшов до
передчасного висновку про відмову в
задоволенні позову.

Оскільки при вирішенні спору
апеляційним судом порушені норми
процесуального права, які підлягали
застосуванню, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому в
силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалене у
справі судове рішення підлягає
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
30 жовтня 2013 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В. С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О. В. Умнова

І.М. Фаловська