Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5590/13-ц
Провадження №: 2/332/49/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 січня 2014 р.
м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в
складі: головуючого судді Ретинської
Ю.І., при секретарі Івановій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
Садівниче товариство «Ветеран» про
встановлення факту проживання
чоловіка та жінки однією сім'ю без
реєстрації шлюбу, про зміну черговості
одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, треті особи: Приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_3, Садівниче товариство
«Ветеран» про встановлення факту
проживання чоловіка та жінки однією
сім'ю без реєстрації шлюбу, про зміну
черговості одержання права на
спадкування.

В обґрунтування позовних вимог заявник
посилалась на те, що вона разом із
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
проживала однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з 01.10.1998 року на дачі АДРЕСА_1.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина у вигляді земельної ділянки
АДРЕСА_1, загальною площею 0,1089.

Спадкоємцем померлого другої черги за
законом є рідна сестра ОСОБА_2, яка
вчасно подала заяву про прийняття
спадщини після смерті брата. Але за
життя спадкодавця на протязі останніх
п'яти років ОСОБА_2 не брала ніякої
участі у догляді та лікуванні ОСОБА_4,
не спілкувалася з ним.

На протязі 5 років до смерті
спадкодавця позивач опікувалася ним
із-за тяжкої хвороби - злоякісне
новоутворення передміхурової залози.
ОСОБА_4 потребував сторонньої допомоги
та догляду. За життя ОСОБА_4 вона
допомагала йому у будівництві будинку
на дачі та оформити право власності на
спірну земельну ділянку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник підтримали заявлені
позовні вимоги та просили їх
задовольнити з підстав наведених у
позовній заяві. Крім того позивач в
судовому засіданні додатково
повідомила, що із ОСОБА_4 вона знайома з
1974 року, стали проживати разом з 1998
року, офіційно не реєстрували шлюб
спочатку через відсутність грошей, а
потім через її небажання. В 2004 році
ОСОБА_4 наполіг на тому, щоб вона кинула
роботу, на той час він добре заробляв, а
потім він став отримувати непогану
пенсію. З того часу вона перебувала на
його утриманні. Останні два-три роки
він працював у Садівничому товаристві,
качав воду, а до цього ще і допомагав по
ремонту.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, причини неявки суду не
повідомила, заяв та клопотань не
надходило. На підставі наявних у справі
доказів, зі згоди позивача та
представника позивача, суд ухвалив
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Треті особи до суду не з'явились, причин
своєї неявки суду не повідомили.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4
останні 15 років проживали на дачі
однією сім'ю. Останні два роки до смерті
ОСОБА_4 хворів. Вона його бачила, він
ходив, але з трудом, за пенсією його
возили, продукти харчування купувала
ОСОБА_1 або її мати.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що приблизно десять років
ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_4 на
дачі. ОСОБА_4 працював на насосній
станції до жовтня 2012 року, тобто
допрацював до кінця сезону. У нього
була хвора печінка.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_1
проживала разом із ОСОБА_4 на дачі. Вони
жила як одна сім'я. Вона допомагала по
господарству, готувала їжу, прала
білизну. Останні пару років до смерті
ОСОБА_4 хворів, у нього були проблеми з
печінкою. Він працював у них в
Садівничому товаристві, качав воду, це
була сезонна робота із травня по
жовтень. Він допрацював до жовтня 2012
року.

Свідок ОСОБА_8 надала суду аналогічні
показання.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що її
донька ОСОБА_1 проживала на дачній
ділянці разом із ОСОБА_4 з 90 років. Її
донька виконувала всю хатню роботу,
вона допомагала добудовувати бункер. У
2009 році ОСОБА_4 поставили діагноз - рак
передміхурової залози. З 2011 року він не
звертався до лікарів, тому що вже було
пізно робити операцію. За станом
здоров'я йому було важко ходити, він
задихався, але працював і ходив на
збори, а отримувати пенсію останнім
часом його відвозили на машині.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини: ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина на земельну ділянку АДРЕСА_1,
загальною площею 0,1089 (кадастровий
номер :02:033:0155), цільове
призначення - для ведення садівництва.

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4
є ОСОБА_2 (рідна сестра), яка звернулася
з відповідною заявою про прийняття
спадщини 24.06.13 до приватного нотаріуса
Запорізького міського нотаріального
округу. Але отримати свідоцтво про
право на спадщину не змогла, тому що не
надала правовстановлюючий документ,
підтверджуючий право власності
померлого на земельну ділянку
АДРЕСА_1(а.с. 49, 61).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1998 року
проживала разом із померлим ОСОБА_4 на
дачі АДРЕСА_1 без реєстрації та
належного оформлення своїх шлюбних
відносин.

У відповідності до роз'яснень, наданих
в пункті 21 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» зазначено, що проживання
однією сім'єю жінки та чоловіка без
шлюбу не є підставою для виникнення в
них права на спадкування за законом у
першу чергу на підставі ст.1261 ЦК
України.

Згідно до ст. 1259 ЦК України фізична
особа, яка є спадкоємцем за законом
наступних черг, може за рішенням суду
одержати право на спадкування разом із
спадкоємцями тієї черги, яка має право
на спадкування, за умови, що вона
протягом тривалого часу опікувалася,
матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування.

ОСОБА_4 помер у віці 57 років (а.с. 8).

Відповідно до довідки причиною смерті
ОСОБА_4 стало злоякісне новоутворення
передміхурової залози (а.с. 13).

Довідкою МСЕК від 11.05.1999 року ОСОБА_4
була встановлена третя група
інвалідності, причиною інвалідності є
загальне захворювання та був
протипоказаний тяжкий фізичний труд
(а.с.14).

Згідно із пояснень свідка ОСОБА_9 та
оглянутої в судовому засіданні
медичної картки ОСОБА_10 з кінця 2011 року
до лікарів взагалі не звертався.

Тому дані докази не підтверджують факт
перебування ОСОБА_4 у безпорадному
стані. Жодних медичних висновків щодо
потреби ОСОБА_4 у сторонньому догляді
через хворобу відсутні. Те, що позивач
допомагала ОСОБА_4 по господарству,
прала, готувала їжу та виконувала іншу
хатню роботу, то фактично вона
виконувала звичайну жіночу роботу по
дому і це не може розцінюватися як
допомога, яка б була для ОСОБА_4
основним засобом до існування, тобто
стороннім доглядом за хворим, який
перебуває у безпорадному стані.

Не підтверджений об'єктивними доказами
і той факт, що позивач несла витрати по
його догляду та утриманню. Навпаки,
позивач сама у своїх поясненнях
зазначала, що саме вона перебувала на
його утриманні, адже не працювала, а у
ОСОБА_4 був непоганий заробіток та
велика пенсія.

Відповідно до пояснень позивача та
свідків ОСОБА_4 працював на насосній
станції до жовтня 2012 року (до кінця
сезону), адже це сезонна робота. До дати
смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 року
свідки бачили ОСОБА_4, він виходив на
вулицю, ходив на збори, при цьому вони
помічали, що він хворий, йому було тяжко
ходити, через велику відстань його
возили на машині з метою отримання
пенсії, але всі ці пояснення не
вказують на його безпорадний стан.

За наведених обставин суд вважає, що
ОСОБА_1 не доведено того, що ОСОБА_4 до
своєї смерті перебував у стані, в якому
б він не міг самостійно забезпечити
умови свого життя та потребував би
тривалого стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Згідно положень Глави 6 розділу IV ЦПК
України про окреме провадження
юридичний факт встановлюється тоді,
коли від нього залежить виникнення,
зміна чи припинення правовідносини,
тобто у даному випадку зміна
черговості спадкування. Із викладеного
слідує - юридичний факт, якщо від його
встановлення ніякі права не виникають,
сам по собі не встановлюється.

У ст.3 ЦПК наведено правило, за яким,
усяка особа вправі в порядку,
встановленому законом, звернутись до
суду за захистом свого порушеного,
невизнаного або оспорюваного права,
свобод чи інтересів.

Позивач просить суд визнати її
спадкоємцем четвертої черги з метою
отримання спадку після померлого
ОСОБА_4, а також змінити черговість
права спадкування.

Оскільки за обставинами визначеними в
позові позивач не має права на зміну
черговості на одержання права на
спадкування, то її вимоги про
встановлення факту проживання однією
сім'єю зі спадкодавцем не менш ніж п'яти
років до часу відкриття спадщини про
визнання спадкоємницею четвертої
черги за законом також не підлягають
задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 1220, 1261, 1268-1270 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного суду
України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»,
ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 208, 209,212-215, 226
ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
Заводським районним судом м. Запоріжжя
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з дня отримання
його копії. Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Запорізької
області через Заводський районний суд
м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
Ю.І. Ретинська