АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/1301/14
інстанції - Ткаченко Н.В.
Доповідач - Городнича
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.

суддів -
Лаченкової О.В., Григорченка Е.І.

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області та
приєднаного до неї Публічного
акціонерного товариства "Альфа Банк" на
ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 19 листопада 2013
року по справі за скаргою ОСОБА_1
(заінтересована особа - старший
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Сивокозов
Олександр Миколайович) на дії
державного виконання та зобов'язання
усунути порушення, -

ВСТАНОВИЛА:

10.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
скаргою, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що старшим державним виконавцем
Сивокозовим О.М. здійснюється зведене
виконавче провадження В-12/6/2011 за ЄДРВП
№ 26384170, яке було відкрито для
стягнення з ОСОБА_1 на користь
стягувачів коштів на підставі певних
виконавчих документів. Під час
проведення виконавчих дій по
зазначеному провадженню державним
виконавцем 31.01.2011 року складено акт
опису й арешту майна серія АА № 903222,
яким описано та арештовано майно
боржника ОСОБА_1 З огляду на те, що до
переліку майна увійшли майно, яке
знаходиться в іпотеці, заявник та його
представник вважають дії старшого
державного виконавця в межах
здійснення примусового виконання
зведеного виконавчого провадження,
щодо звернення стягнення на нерухоме
майно, яке є предметом іпотеки та
застави неправомірними та такими, що
порушують права ОСОБА_1

Просили зобов'язати старшого
державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у
Дніпропетровській області
Сивокозова О. М. зняти арешт з
нерухомого майна, що є предметом
іпотеки, накладений шляхом проведення
опису майна боржника і накладення на
нього арешту за актом опису й арешту
майна серії АА № 903222 від 31.01.2011р. та
просили зобов'язати старшого
державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у
Дніпропетровській області Сивокозова
О. М. надати до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
відомості про зняття арешту з
належного заявникові нерухомого
майна.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 19 листопада 2013
року задоволена скарга заявника.
Визнано неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Дніпропетровській області
Сивокозова О.М. по зверненню стягнення
на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1
та є предметом іпотеки, в межах
здійснення примусового виконання
зведеного виконавчого провадження
В-12/6/2011 за ЄДРВП № 26384170. Зобов'язано
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Дніпропетровській області
Сивокозова О.М. зняти арешт з
нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 та
є предметом іпотеки, накладений шляхом
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту за актом
опису й арешту майна серії АА № 903222 від
31.01.2011р. Зобов'язано старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Дніпропетровській області
Сивокозова О.М. надати до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
відомості про зняття арешту,
накладеного за актом опису й арешту
майна серії АА № 903222 від 31.01.2011р. на
нерухоме майно, що належить ОСОБА_1
Вирішено питання щодо судового збору.

Не погодившись з ухвалою суду, УДВС ГУЮ
у Дніпропетровській області подав
апеляційну скаргу, до якої приєднався
ПАТ «Альфа Банк», в якій просить
скасувати ухвалу суду та постановити
нове судове рішення, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а ухвала суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої
інстанції керувався положеннями ст. 383
ЦПК України, ч. 1 ст. 385 ЦПК України, ч.1 ст.
52 ЗУ «Про виконавче провадження», ч. 2
ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», ч.
1 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження»,
ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», а також
виходив з наступного.

Судом встановлено, що10.05.2011р. було
створене зведене виконавче
провадження №
В-12/6/2011 у відношенні боржника ОСОБА_1
про стягнення заборгованості на
підставі певних виконавчих документів
(а.с. 37).

31.01.2011р. державним виконавцем було
складено акт опису й арешту майна серія
АА № 903222, яким описано та арештоване
нерухоме майно боржника ( а.с. 37-28).

20.08.2013р. старшим державним виконавцем
ВПВР УДВС ГУЮ у Дніпропетровській
області - Сивокозовим О.М. було
винесено постанову про призначення
суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні, а саме, для
надання письмового висновку, звіту про
оцінку майна (акту оцінки майна) з
питань визначення вартості описаного
та арештованого майна за Актом серії АА
№ 903222 від 31.01.2011р., призначено суб'єкта
оціночної діяльності суб'єкта
господарювання ОСОБА_3 (а.с. 37-38).

Згідно даної постанови оцінці підлягає
майно, яке відповідно до документів,
наданих заявником знаходиться в
іпотеці у різних банків (а.с. 13-36).

Згідно договорів (Договір іпотеки №
090807-USD/1-ІП від 09.08.2007р.; Договір іпотеки
№ SMERS01367/1 від 17.09.2008р; Іпотечний договір
№ 800003425-И від 21.03.2008р.; Договір іпотеки №
090807-USD-III від 09.08.2007р.; Додатковий договір
№ 1 до Договору іпотеки № DNHLGB00000732 від
12.06.2007р.; Додатковий договір № 1 до
Договору іпотеки № DNHLGB00000732 від
12.06.2007р.; Договір іпотеки № 201207-USD-іп-1
від 20.12.2007р.; Договір іпотеки № 201207-USD-іп
від 20.12.2007р.; Договір іпотеки № 280108-ІП
від 28.01.2008р.; Договір іпотеки № DNHLGA00000831
від 20.05.2008р.; Додатковий договір № 1 до
Договору іпотеки № DNHLGB00000732 від 12.06.2007р.;
Договір іпотеки № DNHLGA00000831 від 20.05.2008р.;
Додатковий договір № 1 до Договору
іпотеки № DNHLGB00000732 від 12.06.2007р.),після їх
підписання, нотаріусами було накладено
заборону на відчуження об'єктів
нерухомого майна.

Відповідно до постанови від 20.08.2013р. про
призначення суб'єкта оціночної
діяльності суб'єкта господарювання
для участі у виконавчому проваджені,
виконавчі листи, які знаходяться у
зведеному виконавчому провадження №
В-12/6/2011 були видані на підставі рішень
про стягнення заборгованості за
кредитним договором (а.с. 37).

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 суд першої
інстанції виходив з положень ч.3 ст. 33 ЗУ
«Про іпотеку», яка передбачає
звернення стягнення на предмет іпотеки
на підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса, або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя та з того, що згідно
постанови від 20.08.2013 року, виконавчі
листи, які знаходяться в зведеному
виконавчому провадженні № В-12/6/2011, були
видані на підставі рішень про
стягнення заборогованості за
кредитним договором.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області
та ПАТ «Альфа Банк» в своїй скарзі
посилаються на те, що згідно ст. 6, 32 ЗУ
«Про виконавче провадження» звернення
стягнення на заставлене майно боржника
для виконання рішення суду обумовлено
не лише правом державного виконавця, а
й обов'язком. Державний виконавець
зобов'язаний при застосуванні заходів
примусового виконання рішення суду
враховувати право стягувача на
першочергове задоволення своїх вимог
за рахунок заставленого майна (право
застави). Крім того, апелянти
зазначають, що у разі якщо за судовим
рішенням із відповідача стягнуто
кредитну заборгованість, то виконання
такого рішення суду про стягнення
заборгованості відповідно до ЗУ від
21.04.1999 року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» має виконуватись за
рахунок усього майна, що належить
боржнику.

Однак, з такими доводами апелянтів
погодитися не можна, враховуючи
наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про державну
виконавчу службу» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Крім цього, у відповідності до ч. 8 ст. 54
ЗУ «Про виконавче провадження»
примусове звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень ЗУ «Про іпотеку». Відповідно
до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя. У випадку, коли
у боржника немає майна, на яке може бути
звернуто стягнення при виконанні
рішення суду про стягнення
заборгованості, а наявне у боржника
майно є предметом іпотеки, державний
виконавець повертає стягувачу
виконавчий лист з підстав,
передбачених п.2 ч.1 ст. 47 Закону. Таким
чином, рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська та
Новозаводського районного суду м.
Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на
користь стягувачів коштів, на
виконання яких відкриті виконавчі
провадження, не надає державному
виконавцю права звертати стягнення на
нерухоме майно заявника, що є предметом
іпотеки, оскільки відсутнє рішення
суду про звернення стягнення на
предмет іпотеки або виконавчий напис
нотаріуса з цього приводу.

Посилання апелянта на поважність
причин відсутності в судовому
засіданні не можуть бути підставою для
скасування оскаржуваної ухвали,
оскільки згідно ч.2 ст. 308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Інші доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими та безпідставними та
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення апелянтом
норм матеріального та процесуального
права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а ухвалу
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 19 листопада 2013
року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області та
приєднаного до неї Публічного
акціонерного товариства "Альфа Банк" -
відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 19 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: