« 28» січня 2014 року Приморський районний
суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - Івченко В.Б.
за участю секретаря - Січінава М.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Приморського
районного суду міста Одеси справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Приморського районного відділу в м.
Одесі Головного управління державної
міграційної служби України в Одеській
області про визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням та зобов'язання вчинити
ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відділу Державної
міграційної служби в Одеській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
та зобов'язання вчинити дії.
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що
йому на праві приватної власності
належить на підставі договору
дарування від 8 січня 1998 року
однокімнатна квартира АДРЕСА_1,
загальної площею 35, 9 кв.м. Договір
дарування був зареєстровано в КП ОМБТІ
та РОН 28 січня 1998 року за № 4 - 567.
14 липня 2007 року на прохання ОСОБА_2 він
зареєстрував її з неповнолітньою
дитиною в належній йому квартирі.
Однак вона з дитиною не вселилась та
ніколи не проживала, та не
користувалась квартирою АДРЕСА_1, а
також взагалі не оплачувала комунальні
платежі, не зберігала своє майно і не
несла тягар по утриманню квартири.
З вересня 2008 року його син и
відповідачка ОСОБА_2 припинили
подружні стосунки (що встановлено
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 28 вересня 2009 року). Після
розлучення відповідачка разом з
дитиною виселилась з квартири АДРЕСА_2,
яка належить його сину та разом з
дитиною переїхала проживати до своїх
батьків на АДРЕСА_3, а в цей час проживає
по АДРЕСА_4.

В судове засідання позивач не з'явився,
про час та місце розгляду справи судом
повідомлявся. Однак до суду надійшла
заява від позивача, в якій він просить
заявлений позов розглядати за його
відсутності та проти ухвалення
заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, будь-яких клопотань від них не
надходило.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність відповідачів та ухвалити
заочне рішення відповідно до ч. 4 ст. 169,
ст. ст. 224-226 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно договору дарування від
28.01.1998 р., квартира АДРЕСА_1, належить на
праві приватної власності позивачу
ОСОБА_1

Згідно до акта не проживання,
складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1,
ОСОБА_2 разом з дитиною за адресою:
АДРЕСА_1, з 2007 року не проживала та на
даний час не проживає у зазначеній
квартирі.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу
України член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового
кодексу України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців, а
згідно до ст. 72 Житлового кодексу
України визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання», зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється
протягом семи днів на підставі заяви
особи, запиту органу реєстрації за
новим місцем проживання особи,
остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Згідно ст. 7 цього Закону зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом 7 днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть. Таким чином,
рішення суду по справі про задоволення
позову після набуття ним законної сили
є підставою для скасування реєстрації
відповідачів за вищевказаною адресою.

Повно та всебічно дослідивши обставини
справи, оцінивши зібрані докази у їх
сукупності, суд прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Приморського районного відділу в м.
Одесі Головного управління державної
міграційної служби України в Одеській
області про визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням та зобов'язання вчинити
дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
такими, що втратила право користування
житловим приміщенням, розташованим за
адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати відділ Державної
міграційної служби в Одеській області
зняти з реєстраційного обліку за
адресою: АДРЕСА_1, громадянку ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд міста
Одеси шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
проголошено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя

Івченко В.Б.