Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 415/5811/13-ц
Провадження № 22ц/782/5664/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого судді - Коротенка Є.В.,

суддів - Околота Г.М., Гаврилюка
В.К.,

при секретарі - Ковальчук С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі апеляційного суду
Луганської області в м.Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Лисичанського міського суду
Луганської області від 03 грудня 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання знятим з
реєстраційного обліку,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 03.12.2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання знятим з
реєстраційного обліку було відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною
скаргою на нього, вважає його
незаконним, необгрунтованим, ухваленим
із порушенням норм матеріального та
процесуального права, просила
вищевказане рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
позивачки задовольнити у повному
обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної
цивільної справи колегія суддів
приймає до уваги положення ч.1 ст.303
Цивільного процесуального кодексу
України, відповідно до якого під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції у відповідності
до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України були
повно і всебічно дослідженні обставини
справи та дана належна оцінка доказам,
на які сторони посилалися в суді першої
інстанції. Суд правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Із матеріалів справи вбачається, що
20.05.2013 року між ОСОБА_3 (продавець) та
ОСОБА_2 (покупець) було укладено договір
купівлі - продажу ? частки квартири
АДРЕСА_1. Згідно абз.1 п.12 цього договору,
відповідач зобов'язався виписатися
(знятися з реєстраційного обліку) з
відчужуваної ? частки квартири не
пізніше 10.06.2013 року (а.с.13).

Судом встановлено, що відповідач з
реєстраційного обліку у встановлений
строк не знявся, що підтверджується
довідкою від 05.09.2013 року, виданою ЛКМ
«Паспортна служба» (а.с.15).

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.7 Закону
України „Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на

підставі судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.

Позовних заяв щодо визнання ОСОБА_3
втратившим право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1 або про виселення відповідача
із вказаної квартири ОСОБА_2 в суді не
заявляла, свої позовні вимоги до ОСОБА_3
про визнання його знятим з
реєстраційного обліку обгрунтовувала
виключно невиконанням останнім
договірних зобов'язань, що суперечить
вичерпному переліку видів рішень суду,
за якими особа, у відповідності до
вимог абз.3 ч.1 ст.7 зазначеного Закону,
може бути знята з реєстрації.

При таких обставинах, приймаючи до
уваги положення ст.ст.3, 11 ЦПК України,
ст.16 ЦК України, з огляду на приписи ст.7
Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про неможливість задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
знятим з реєстраційного обліку.

При цьому колегія суддів зауважує, що
позивач не позбавлений права повторно
звернутись до суду з позовною заявою
про визнання відповідача знятим з
реєстраційного обліку за умови
звернення до суду і з позовними
вимогами щодо визнання ОСОБА_3
втратившим право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1 або про його виселення із
вказаної квартири.

При таких обставинах судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи, будь-яких належних
доказів на підтвердження своїх доводів
апелянт суду не надав, тому судом
першої інстанції постановлене
правильне по суті і справедливе
рішення.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись ст.ст.304, п.1 ст.307, 308, 314-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 03 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її оголошення, однак її може бути
оскаржено шляхом подання касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції: Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: