Справа № 310/9787/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

15 січня 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний
суд Запорізької області

у складі:
головуючого - судді Пустовіт З.П.

при
секретарі: Гоноболіній О.І.,

з участю представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердянську цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у серпні 2013 року
звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому просив визнати за
ОСОБА_6 право спільної часткової
приватної власності на 1/2 частину
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_3. В позові зазначав, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько,
ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася
спадщина, крім іншого майна, також на
спірну квартиру, яка розташована за
адресою АДРЕСА_3. Згідно листів
Димитрівської державної нотаріальної
контори від 18.06.2013 року заведено
спадкову справу №79/2013 після смерті
ОСОБА_6 Спадкоємцями за законом після
його смерті є він та друга дружина
померлого, відповідач ОСОБА_3 Після
смерті батька він у встановлений строк
звернувся до нотаріальної контори за
одержанням свідоцтва про право на
спадщину, проте у видачі йому відмовили
на підставі того, що відсутні
правовстановлюючі документи щодо
належності спадкового майна померлому
як на спірну квартиру, так і на інше
нерухоме майно. Відповідач також
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, проте
документів про право власності на
спадкове майно не надала. У зв'язку з
тим, що спірна квартира, яка
знаходиться в АДРЕСА_3, була придбана
батьком та відповідачем в період
їхнього шлюбу за спільні кошти,
отримані в кредит на його батька, але
була оформлена на відповідача, він
змушений звернутися до суду за
встановленням права спільної сумісної
власності його батька та відповідача
на спірну квартиру.

У жовтні 2013 року позивач подав до суду
уточнену позовну заяву, змінивши при
цьому предмет позову, в якій вже просив
визнати за ним право власності в
порядку спадкування за законом на 1/12
частку житлового будинку АДРЕСА_2, на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1 та на 1/4 частку
квартири АДРЕСА_3, яка прийнята судом до
провадження. В уточненому позові
додатково зазначав, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батька, ОСОБА_6,
відкрилася спадщина, до складу якої
входить: квартира АДРЕСА_1; квартира
АДРЕСА_3 та 1/6 частка житлового будинку
АДРЕСА_2., що підтверджується
свідоцтвом про право власності за
законом, виданого 19.07.1994 року
Димитрівською державною нотаріальною
конторою, реєстровий №2094, довідкою КП
БТІ Димирівської міської ради.
Інформацію про належність його
батькові 1/2 частки нерухомого майна,
яке було придбано в період шлюбу з
відповідачем, він отримати не має
можливості. Він та відповідач є
спадкоємцями першої черги за законом
та прийняли спадщину у встановлений
законом строк, проте у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом йому
було відмовлено, так як у нього
відсутні правовстановлюючі документи
на спадкове майно, і крім цього, виник
спір з відповідачем щодо спадкової
маси, зокрема квартири АДРЕСА_3.

09 січня 2014 року позивач остаточно
визначився з позовними вимогами та
просив визнати за ним право власності в
порядку спадкування за законом на 1/2
частку спадкового майна: квартири
АДРЕСА_1, 1/6 частини житлового будинку
АДРЕСА_2.

В цій же заяві позовні вимоги про
визнання за ОСОБА_6 право спільної
часткової приватної власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_3, а також про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом за ОСОБА_7 на 1/4
частку квартири АДРЕСА_3, просив
залишити без розгляду.

Ухвалою суду від 16 січня 2014 року
дане клопотання було задоволено:
первинний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
визнання за ОСОБА_6 право спільної
часткової приватної власності на 1/2
частину квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_3, а також уточнену
позовну заяву в частині вимог про
визнання за ОСОБА_5 права власності в
порядку спадкування за законом на 1/4
частку квартири АДРЕСА_3, залишено без
розгляду.

У судовому засіданні
представники позивача за договором
адвокат ОСОБА_1 та за довіреністю
ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги щодо
визнання за позивачем права власності
в порядку спадкування за законом на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частину
від 1/6 частки житлового будинку АДРЕСА_2
з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 та її
представник адвокат ОСОБА_4 не
заперечували проти задоволення
позовних вимог. Представник
відповідача при цьому зауважила, що з
боку відповідача перешкод позивачу в
оформленні спадкової квартири АДРЕСА_1
не чинилося, бо вона сама не може
оформити свою частку на спадщину через
відмову нотаріуса, яка отримала від
позивача лист про невидачу свідоцтва
ОСОБА_3 на спадщину через те, що він
звернувся до суду з цим позовом.

Заслухавши представників
позивача, відповідача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку щодо
обґрунтованості позову і наявності
підстав для його задоволення, виходячи
з наступного.

Судом встановлено та підтверджено
належними доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер батько позивача та чоловік
відповідача, ОСОБА_6, що
підтверджується копією повторного
свідоцтва про смерть ОСОБА_6, виданого
відділом ДРАЦС по м.Бердянську
Бердянського МРУЮ 10.05.2013 року, копією
свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 від
18.01.2006 року.

Після його смерті відкрилася спадщина
на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_2,
належної спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
19.07.1994 року, реєстровий №2094,
посвідченого державним нотаріусом
Димтрівської державної нотаріальної
контори, та на квартиру АДРЕСА_1, яка
належить спадкодавцю на підставі
договору дарування від 03.03.2005 року,
реєстровий №357, посвідченого приватним
нотаріусом Бердянського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, що
підтверджується інформаційною
довідкою з Реєстру прав власності на
нерухоме майно, копією договору
дарування від 03.03.2005 року, довідкою КП
«Бюро технічної інвентаризації»
Димитрівської міської ради №326/256 від
16.09.2013 року.

Судом встановлено, що на випадок своєї
смерті ОСОБА_6 заповіту не залишив.

Спадкоємцями першої черги за законом є
син померлого, позивач ОСОБА_5, та
дружина померлого - відповідач ОСОБА_3,
отже частка кожного спадкоємця
становить по 1/2 частки на спадкову
квартиру та по 1/12 частки від 1/6 частки
спадкового будинку.

В судовому засіданні з'ясовано та
підтверджено копією спадкової справи,
що позивач 08.07.2013 року звернувся до
Димитрівської державної нотаріальної
контори Донецької області із заявою
про прийняття спадщини за законом
після смерті батька.

Судом встановлено, що державним
нотаріусом у видачі йому свідоцтва про
право на спадщину за законом на 1/3
частину житлового будинку АДРЕСА_2,
квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
відмовлено через неподання
правовстановлюючих документів,
необхідних для вчинення нотаріальної
дії, що підтверджується постановою про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 17 жовтня 2013 року.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України
встановлено, що у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Згідно із ч.1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за законом чи за заповітом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч.1-3 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якого є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач прийняв
спадщину за законом після смерті свого
батька ОСОБА_6, звернувшись із заявою
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори, проте не має можливості
отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом за відсутності у
нього правовстановлюючих документів
на спадкове майно.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Пленум Верховного Суду України у п.23
постанови № 7 від 08.06. 2007 року „Про
судову практику у справах про
спадкування " роз'яснив, що свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Проаналізувавши вище наведене, суд
приходить до висновку, що позов є
обґрунтованим, обставини, на які
посилався позивач, знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні
належними і допустимими доказами, а
тому позовна заява підлягає
задоволенню повністю.

Враховуючи, що при оформленні спадщини
в нотаріальній конторі спадкоємці за
нотаріальні дії сплачують державне
мито за відповідними ставками, судовий
збір слід віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст.3, 10, 11, 57-60, 64, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 1261, 1267, 1268, 1269, 1297 ЦК України, п.23
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 08.06. 2007 року „Про судову
практику у справах про спадкування",
суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_5
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, та на 1/12 частину житлового
будинку, АДРЕСА_2, в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька, ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: З. П. Пустовіт