АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:
головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського
В.Й.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Печерського районного суду
міста Києва від 03 грудня 2013 року по
справі за заявою ОСОБА_1 про скасування
рішення Постійно діючого Незалежного
Третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації «Ліга
юридичного захисту інтересів
споживачів» від 01 серпня 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся із
заявою до суду, в якій просив скасувати
рішення Постійно діючого Незалежного
Третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації «Ліга
юридичного захисту інтересів
споживачів» від 01 серпня 2013 року, яким
із ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Правекс-Банк» стягнуто солідарно 1 018
097 грн. 10 коп.

На обґрунтування заявлених вимог
посилався на те, що є споживачем
банківських послуг за споживчим
кредитом, тому вказаний спір не
підвідомчий третейському суду, суд не
звернув уваги, що в іншому провадженні
оспорювалось третейське застереження,
крім того в матеріалах справи
міститься виписка банку про
відсутність заборгованості по кредиту.
(а.с.2-4)

Стягувач проти заяви заперечував.(а.с.
41-42)

Ухвалою Печерського районного суду
міста Києва від 03 грудня 2013 року в
задоволенні заяви відмовлено. (а.с.46-48)

В апеляційній скарзі заявник
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив ухвалу
скасувати та постановити судове
рішення про задоволення заявлених
вимог. (а.с.52-54)

В судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_4 підтримав скаргу і
просив її задовольнити. Інші особи до
суду не прибули, сповіщались
встановленим порядком про що у справі є
докази. (а.с. 62-66)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ст. 77, ч. 2 ст.
305 ЦПК України, колегія суддів визнала
повідомлення належним, а неявку такою,
що не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи скарги, перевіривши законність
і обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1
суд першої інстанції виходив із
відсутності підстав, передбачених ст.
389-5 ЦПК України для скасування рішення
третейського суду. Колегія суддів
погоджується з таким висновком суду з
наступних підстав.

З матеріалів справи та третейської
справи №13/13 вбачається, що 20 листопада
2007 року між заявником та АКБ
«Правекс-Банк» був укладений кредитний
договір №596-012/07Р про надання кредиту в
розмірі 99 000,00 доларів США. (а.с. 10-12,
матеріали третейської справи № 13/13
а.с.6-10)

21 листопада 2007 року між ОСОБА_3 та АКБ
«Правекс-Банк» був укладений договір
поруки №596-012/07Р на забезпечення
виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_1
(матеріали третейської справи № 13/13
а.с.18-20)

За п.11.1 кредитного договору та п.3.1
договору поруки всі спори, розбіжності
або вимоги, які виникають з даних
договорів, або у зв'язку з ними, у тому
числі такі, що стосуються їх виконання,
порушення, припинення або визнання
недійсними, підлягають вирішенню в
постійно діючому Незалежному
Третейському суді при Всеукраїнській
громадській організації «Ліга
юридичного захисту інтересів
споживачів» у відповідності з його
регламентом.

Рішенням Постійно діючого Незалежного
Третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації «Ліга
юридичного захисту інтересів
споживачів» від 01 серпня 2013 року позов
задоволено, стягнуто солідарно із
ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Правекс-Банк» 1 018 097 грн. 10 коп.
заборгованості за кредитним договором,
10 975,61 грн. витрат по оплаті
третейського збору. (а.с.5-8)

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
третейські суди», рішення третейського
суду є остаточним і оскарженню не
підлягає, крім випадків, передбачених
Законом.

Рішення третейського суду може бути
оскаржено стороною у випадках,
передбачених цим Законом, до
компетентного суду відповідно до
встановлених законом підвідомчості та
підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути
оскаржене та скасоване лише з таких
підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону;

2) рішення третейського суду прийнято у
спорі, не передбаченому третейською
угодою, або цим рішенням вирішенні
питання, які виходять за межі
третейської угоди. Якщо рішенням
третейського суду вирішенні питання,
які виходять за межі третейської угоди,
то скасовано може бути лише ту частину
рішення, що стосується питань, які
виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною
компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Аналогічні за змістом підстави для
скасування третейського рішення
передбачені ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України
«Про захист прав споживачів», споживач
- це фізична особа, яка придбаває,
замовляє, використовує або має намір
придбати чи замовити продукцію для
особистих потреб, безпосередньо не
пов'язаних з підприємницькою
діяльністю або виконанням обов'язків
найманого працівника.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п. 3 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
за наявності у кредитному договорі
третейського застереження при
вирішенні спору суд має враховувати
положення п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про третейські суди»про те, що справи
щодо захисту прав споживачів, у тому
числі споживачів послуг банку не
підлягають розгляду третейськими
судами. При цьому відповідно до
положень Закону України «Про захист
прав споживачів», банк не є споживачем.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
спір розглянутий Постійно діючим
Незалежним Третейським судом при
Всеукраїнській громадській
організації «Ліга юридичного захисту
інтересів споживачів» у справі №13/13
підвідомчий третейському суду та
відсутності підстав для скасування
рішення третейського суду.

Інші доводи апеляційної скарги цих
висновків суду не спростовують, не були
заявлені в заяві про скасування
рішення третейського суду і не можуть
бути визнані підставою для скасування
ухвали суду першої інстанції.

Ухвала колегії суддів апеляційного
суду відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК у
касаційному порядку оскарженню не
підлягає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст. 308, п. 1
ч. 1 ст. 312, ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду
міста Києва від 03 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й. Шиманський

Справа № 22-ц/796/1945/2014

Головуючий у першій інстанції
-МатійчукГ.О.

Доповідач Левенець Б.Б.