Справа № 161/2260/14-ц
Провадження № 2/161/1291/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

24 березня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі головуючого судді - Присяжнюк
Л.М.,

при секретарі - Ленічеві Є.А.,

з участю представника позивача - Кузіна
Є.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в
суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості. Вказує, що між ним та
відповідачем укладено кредитний
договір від 22.06.2006
року, відповідно до якого останній
отримав кредит у розмірі 5700 грн. у
вигляді встановленого ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач підтвердив
свою згоду на те, що заява разом з
Умовами банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві.
Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін. Відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав. Станом на
31.12.2013 року відповідач має перед банком
заборгованість в розмірі 15192,72 грн., яку
просить стягнути з відповідача та
просить стягнути судові витрати в
розмірі 243,60 грн.

Представник позивача Кузін Є.В.
позовні вимоги підтримав, та просив їх
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги заперечила,
вказала, що не має матеріальної
можливості сплачувати борг.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши представлені у
справі докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення повністю, з
врахуванням наступного.

Згідно заяви від 22.02.2006 р. (а.с. 9) ОСОБА_2
ознайомилася та погодилася з Умовами
та правилами надання банківських
послуг (далі - Умови), Правилами
користування платіжною карткою та
Тарифами банку. Виразила згоду з тим, що
вказана заява разом з Умовами,
Правилами користування платіжною
карткою та Тарифами складають між нею
та банком договір про надання
банківських послуг. Підтвердила, що вся
надана ним інформація вірна,
зобов'язалася про всі зміни
повідомляти банк не пізніше 15 днів з
моменту їх виникнення. Окрім того
отримала кредитний ліміт в сумі 2000 грн.
у валюті гривня, базова відсоткова
ставка по кредиту 3 % в місяць із
розрахунку 360 днів у році.

Із наданого позивачем розрахунку
заборгованості (а.с. 6 - 8) вбачається, що
заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ КБ
«ПриватБанк» становить 18066,90 грн., з
яких 3690,11 грн. - заборгованість за
кредитом; 14376,79 грн. - заборгованість за
відсотками за користуванням кредитом,
а також заборгованість по судовим
штрафам - 1199,65 грн. Водночас вбачається,
що за рішенням суду з боржника стягнуто
4073,83 грн. (а.с. 5), а тому різниця між
поточною заборгованістю та
задоволеною раніше судом становить
13993,07 грн., а всього заборгованість
становить 15192,72 грн.

Відповідно до п.п. 6.5., 6.6 Умов
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором. У разі невиконання
зобов'язань за договором, на вимогу
банку позичальник зобов'язаний
виконати зобов'язання з повернення
кредиту (у т.ч. простроченого кредиту та
овердрафту), оплати винагороди банку
(а.с. 11).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до положень ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, в тому числі й
сплата неустойки.

Відповідно до п. 8.6 Умов (а.с. 11) при
порушенні клієнтом строків платежів за
будь-яким із грошових зобов'язань,
передбачених даним договором більш ніж
на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити
Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від
суми позову.

Відповідно до п. 9.12 Умов договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично
пролонгується на такий же термін (а.с.
13).

Із п. 6.4. Умов вбачається, що у випадку
незгоди зі змінами правил та/або
тарифів банку, позичальник
зобов'язаний надати банку письмову
заяву про розірвання цього договору і
здійснити погашення заборгованості
перед банком, в т.ч. заборгованість, яка
виникла протягом 30 днів з моменту
повернення карт, виданих держателю і
його довіреним особам. При незгоді зі
списанням коштів по картрахунку
письмово інформувати банк протягом 35
днів з моменту списання (а.с. 11).

Як вбачається із розрахунку
заборгованості, та не заперечувалось
сторонами, позивачем було збільшено
ліміт кредитування відповідача до 5700
грн.

Окрім того, суд приходить до висновку,
що сторони досягли згоди, що по
закінченню строку його дії відповідна
картка продовжується банком на новий
строк, якщо раніше (до початку місяця
закінчення строку дії) не поступило
письмової заяви відповідача про
припинення дії договору. Відповідач із
такою заявою в банк не зверталась.

Як вбачається із заяви від 22.02.2006 р. (а.с.
9) відповідач отримала кредит
22.06.2006 року. Тобто після останньої
пролонгації дії договору кінцевий
строк для виконання зобов'язань
становить 22.06.2014 року, а тому суд
приходить до висновку, що банк
правомірно звернувся в суд із вимогами
про стягнення заборгованості.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не належним чином
виконувала взяті на себе зобов'язання,
з неї підлягає стягненню
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 15192,72 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст.
88 ЦПК України з відповідача в користь
позивача слід стягнути понесені
позивачем судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 212 - 215
ЦПК України, на підставі
ст.ст. 526-527, 530, 549, 610, 611, 1050, 1054 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором б/н від 22.06.2006 року
в розмірі 15192 (п'ятнадцять тисяч сто
дев'яносто дві) гривні 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» судові витрати в розмірі
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного
суду
Присяжнюк Л.М.