Справа № 168/1255/13-ц
провадж.№2-п/168/1/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2014року Старовижівський районний
суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Ф. В.
Самрука

при секретарі - Островерхій Т.С.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Стара Вижівка
клопотання відповідача ОСОБА_2 про
поновлення строку для подачі заяви про
перегляд заочного рішення
Старовижівського районного суду від
19.09.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

у заяві про перегляд заочного
рішення Старовижівського районного
суду від 19.09.2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
відповідач ОСОБА_2 клопоче пр
поновлення строку для подачі заяви про
перегляд вищезгаданого заочного
рішення, посилаючись на те, що
відповідно до резолютивної частини
заочного рішення від 19.09.2013 року
рішення суду може бути оскаржене в
порядку апеляційного провадження. Тому
апеляційну скаргу він подав до
апеляційного суду в десятиденний
термін, але відповідно до ухвали
апеляційного суду Волинської області
від 24.10.2013 року йому, як відповідачу,
було роз"яснено обов"язок перед подачею
апеляційної скарги звернутися із
заявою про перегляд заочного рішення
до суду, який ухвалив це рішення. Копію
цієї ухвали апеляційного суду він
отримав 31.10.2013 року і на той момент
перебував у відрядженні, а потім
захворів, в зв"язку з чим не мав змоги
звернутися із відповідною заявою до
суду.

Про час і місце судового
засідання про вирішення питання про
поновлення пропущеного строку
відповідач ОСОБА_2 був повідомлений
належним чином, що стверджується
рекомендованим поштовим повідомленням
про вручення йому поштового
відправлення Старовижівського
районного суду про явку в це судове
засідання від 14.01.2014року. Однак,
відповідач в судове засідання не
з"явився і про причини неявки суду не
повідомив. Згідно вимог ч.2 ст.73 ЦПК
України питання про поновлення чи
продовження пропущеного строку
вирішує суд, у якому належало вчинити
процесуальну дію або до якого потрібно
було подати документ чи доказ і про час
та місце розгляду цього питання
повідомляються особи, які беруть
участь у справі, але присутність чих
осіб не є обов"язковою. Тому, виходячи з
вищенаведеного та за згодою позивача
ОСОБА_1, суд проводить судове засідання
в справі за відсутності відповідача
ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в задоволенні
клопотання про поновлення пропущеного
строку на подачу заяви про перегляд
заочного рішення категорично
заперечив, посилаючись на те, що
відповідач ОСОБА_2 свідомо нехтує
вимоги

-2-

закону про порядок перегляду заочного
рішення як і взагалі обов"язки сторони
по справі, оскільки в заочному рішенні
суду чітко передбачений порядок його
перегляду і, виходячи з цього, будь-яких
підстав для подачі апеляційної скарги
на заочне рішення замість подачі заяви
про його перегляд у ОСОБА_2 не було і на
час подачі апеляційної скарги ОСОБА_2
добре знав про те, що йому необхідно
спочатку подати заяву в місцевий суд на
перегляд заочного рішення в разі його
незгоди з ним. І тому його, ОСОБА_1, дивує
така свідома поведінка відповідача
ОСОБА_2

Заслухавши пояснення позивача
ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про відмову в
задоволенні клопотання ОСОБА_2 про
поновлення процесуального строку.

Відповідно до вимог ст.228 ЦПК
України, заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії, що також чітко зазначено в
резолютивній частині заочного рішення
суду (а.с.23), яке відповідач ОСОБА_2
отримав 03.10.2013 року, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.26). Тобто, виходячи з
вищенаведеного, посилання відповідача
ОСОБА_2 в заяві про перегляд заочного
рішення в тому, що згідно резолютивної
частини заочного рішення воно може
бути оскаржене в порядку апеляційного
провадження являється свідомо
неправильно витлумаченим ОСОБА_2 в свою
користь, оскільки в рішенні суду
можливість апеляційного оскарження
відповідачем не передбачена.

Натомість, заява про перегляд
заочного рішення надійшла до суду
21.11.2013 року, тобто з пропущенням
встановленого законом десятиденного
строку на подачу такої заяви ( а.с. 33-36).

З матеріалів справи вбачається,
що відповідачем ОСОБА_2 було подано
апеляційну скаргу на заочне рішення в
порушення встановленого порядку його
оскарження відповідачем, в зв"язку з
чим ухвалою апеляційного суду
Волинської області від 24.10.2013 року було
відмовлено у відкритті апеляціного
провадження (а.с.29).

Згідно вимог ч.1 ст.73 ЦПК України
вбачається, що суд поновлює строк,
встановлений законом за клопотанням
сторони у разі його пропущення з
поважних причин.

Однак, ні з клопотання про
поновлення пропущеного строку, так
само як із наявних матеріалів справи та
пояснень позивача ОСОБА_1 не вбачається
будь-яких обставин, які давали б
підставу для висновку суду про
наявність у відповідача поважних
причин пропуску строку для подачі
заяви про перегляд заочного рішення.
При цьому суд виходить з того, що як
було зазначено вище, при постановленні
заочного рішення судом були виконані
вимоги ст. 226 ЦПК України, в тому числі в
частині зазначення в резолютивній
частині заочного рішення суду
положення щодо строку і порядку
подання відповідачем заяви про його
перегляд. Також із змісту заяви про
перегляд заочного рішення не
вбачається посилань відповідача
ОСОБА_2 на незрозумілість йому порядку
подання заяви про перегляд заочного
рішення. Тому та обставина, що
відповідач ОСОБА_2 всупереч
визначеного процесуальним законом
порядку про перегляд заочного рішення,
який, як вбачається з матеріалів справи
був добре відомий і зрозумілий ОСОБА_2,
подав апеляційну скаргу на заочне
рішення, не звернувшись

-3-

попередньо до суду першої інстанції із
заявою про його перегляд, ніяким чином
не свідчить про поважність причини
пропуску строку, а навпаки свідчить про
те, що обставин, які б об"єктивно
перешкоджали б чи унеможливлювали б
подачу ОСОБА_2 у встановлений строк та
порядок заяви про перегляд заочного
рішення до суду першої інстанції немає.
Із змісту заочного рішення, яке отримав
відповідач ОСОБА_2, чітко вбачається, що
лише позивач, а не відповідач, вправі
оскаржити заочне рішення в
апеляційному порядку, а відповідач
ОСОБА_2 вправі лише подати заяву про
перегляд заочного рішення до суду
першої інстанції, який ухвалив рішення.

Тому, виходячи з вищенаведеного,
суд приходить до переконання, що
відповідач ОСОБА_2 міг подати заяву про
перегляд заочного рішення у
встановлений законом строк і порядку
до суду першої інстанції і будь-яких
поважних причин пропуску цього строку
немає, в зв"язку з чим в задоволенні
клопотання про поновлення строку слід
відмовити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.72 ЦПК
України документи, подані після
закінчення процесуальних строків,
залишаються без розгляду, якщо суд за
клопотанням особи, що їх подала, не
знайде підстав для поновлення або
продовження строку. Тому в зв"язку з цим
заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення слід залишити без розгляду
через закінчення встановленого
законом процесуального строку на
подачу такої заяви та відсутністю
підстав для поновлення процесуального
строку.

Керуючись ст.ст.72, 73, 208 - 210, 228 ЦПК
України суд,

УХВАЛИВ:

відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
клопотання про поновлення строку для
подачі заяви про перегляд заочного
рішення Старовижівського районного
суду від 19.09.2013 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Залишити без розгляду заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
Старовижівського районного суду від
19.09.2013 року в справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Старовижівський районний суд
протягом п"яти днів з дня її
проголошення, а відповідачем ОСОБА_2
протягом п"яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: Ф. В. Самрук