У х в а л а

іменем україни

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Маляренка А.В.,
Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
приватного акціонерного товариства
«Укрсиббанк», приватного акціонерного
товариства «Дельта-Банк», третя особа -
ОСОБА_5, про визнання недійсним
договору купівлі-продажу прав вимог за
кредитними договорами, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 07 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 17 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із позовом, до приватного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»
(далі ПАТ «УкрСиббанк»), приватного
акціонерного товариства «Дельта-Банк»
(далі ПАТ «Дельта-банк») про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
прав вимог за кредитними договорами.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 24 червня 2011 року із ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанку»
стягнуто заборгованість за кредитним
договором від 09 жовтня 2006 року в
розмірі 1 184 023 грн 19 коп.

У січні 2013 року при розгляді справи
за заявою ПАТ «Дельта-Банк» про заміну
сторони у виконавчому провадженні їй
стало відомо, що 08 грудня 2012 року між
ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта-Банк»
був укладений договір купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами, зміст якого
не відповідає вимогам ст.ст. 203, 655, 656 ЦК
України, і тому має бути визнаний
недійсним. Про заміну
сторони-стягувача вона не була
повідомлена належним чином, через що
була позбавлена права надати
заперечення проти вимоги нового
кредитора.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 07 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
17 грудня 2013 року, ОСОБА_4 відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій,
а справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
необґрунтованості позову та
відсутності правових підстав для його
задоволення.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли вірного
висновку, що укладений між
відповідачами договір купівлі-продажу
прав вимог за кредитами від 08 грудня 2011
року відносно споживчого кредитного
договору від 9 жовтня 2006 року,
укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ
«Укрсиббанк», не порушує прав та
інтересів позивача і відповідає
вимогам закону.

Крім того, звернення правонаступника
кредитора із заявою про надання йому
статусу сторони виконавчого
провадження (стягувача), у разі
передання кредитором своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги), відповідає змісту статей
512, 514 ЦК України та статті 8 Закону
України «Про виконавче провадження».

Таким чином, судами першої та
апеляційної інстанції, відповідно до
ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно
досліджено та оцінено обставини у
справі, а матеріали справи та доводи
касаційної скарги не свідчать про
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, крім того
наведенні у касаційній скарзі доводи
стосуються переоцінки доказів, наданих
сторонами, та не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності оскаржених судових
рішень, а тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 07 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 17 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Савченко В.О.,
Маляренко А.В.
Парінова І.К.