Провадження №4-с/761/34/2014
У Х В А Л А

іменем України

31 січня 2014 року

Шевченківський районний суд м. Києва в
складі головуючого судді Мальцева
Д.О.при секретаріЖигня І.В.розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві скаргу ОСОБА_3 на дії головного
державного виконавця ВДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Сабадаш Л.І. по
винесенню постанови про відкриття
виконавчого провадження та
примусовому виконанню ухвали
Шевченківського районного суду м.
Києва від 03.12.2013року,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із
скаргою, в якій просив визнати дії
головного державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Сабадаш Л.І. по
винесенню постанови про відкриття
виконавчого провадження та
примусовому виконанню ухвали
Шевченківського районного суду м.
Києва від 03 грудня 2013 року по справі №
761/32458/2013 шляхом її оголошення
невстановленому колу осіб -
неправомірними; зобов'язати державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Сабадаш Л.І. усунути вказані порушення.

Скарга обґрунтована тим, що оскільки
ухвала Шевченківського районного суду
м. Києві від 03.12.2013р. є виконавчим
документом то вона повинна відповідати
вимогам які встановлені Законом
України «Про виконавче провадження» до
виконавчих листів. Проте, на думку
скаржника вказаний виконавчий
документ не відповідає вимогам
встановленим до виконавчих листів
Законом України «Про виконавче
провадження». З огляду на зазначене
державний виконавець зобов'язаний був
відмовити у прийняття виконавчого
документа про що повідомити стягувача.

В судовому засіданні представник
заявника підтримав скаргу та просив її
задовольнити з наведених підстав.
Додатково пояснив, що після відкриття
виконавчого провадження, в порушення
вимог Закону України «Про виконавче
провадження» та Закону України «Про
державну виконавчу службу» державний
виконавець розпочав виконавчі дії з
виконання ухвали Шевченківського
районного суду м. Києва від 03.12.2013р., що
призвело до грубого порушення
вищенаведених законів та ст.19
Конституції України. Крім цього, просив
суд визнавши дії державного виконавця
неправомірними, зобов'язати його
винести постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження.

Державний виконавець ВДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Сабадаш Л.І. в
судовому засіданні заперечувала проти
скарги, посилаючись на те, що вона діяла
відповідно до вимог діючого
законодавства і будь-яких прав
заявника не порушувала.

Представник зацікавленої особи -
Київської Міської Ради в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення скарги вважаючи її
необґрунтованою.

Представник зацікавленої особи -
ОСОБА_6 - в судовому засіданні підтримав
скаргу та просив її задовольнити. Крім
цього, просив суд за результатами
розгляду скарги зобов'язати державного
виконавця винести постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Вислухавши пояснення представника
заявника, державного виконавця,
представників зацікавлених осіб,
вивчивши матеріали справи за скаргою,
які містять, зокрема, копії матеріалів
виконавчого провадження, надіслані до
суду ВДВС Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києві,
матеріали цивільної справи, судом
встановлено наступне.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Аналізуючи положення Закону України
«Про виконавче провадження» суд
приходить до висновку, що дії
державного виконавця, що можуть бути
оскаржені, в тому числі вчинення або
відмова у вчиненні певної виконавчої
дії, зволікання з вчиненням виконавчих
дій, оформляються державним виконавцем
відповідним актом - постановою
державного виконавця. При цьому
положення Закону України «Про
виконавче провадження» вказують на
можливість оскарження постанов
державного виконавця.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця ВДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Сабадаш Л.І. від
04.12.2013р. було відкрито виконавче
провадження про примусове виконання
ухвали Шевченківського районного суду
м. Києва по справі № 761/32458/13-ц
(провадження № 2/761/9858/2013) про заборону
народним депутатам України ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ОСОБА_7 та будь-яким іншим
фізичним та юридичним особам, крім
Київської міської ради, виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) та визначених ними осіб,
до вирішення справи по суті у будь-який
спосіб користуватись приміщеннями
адміністративних будівель Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), у тому числі
приміщеннями адміністративної будівлі
по вул. Хрещатик, 36 у м. Києві.

Як вбачається з поданої скарги та з
урахуванням додаткових пояснень
поданих у судовому засіданні, скаржник
фактично оскаржує вказану постанову
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження та просить суд
зобов'язати державного виконавця
винести постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження.

Перевіривши матеріали виконавчого
провадження, судом встановлено, що
постанова державного виконавця від
04.12.2013р. про відкриття виконавчого
провадження про примусове виконання
ухвали Шевченківського районного суду
м. Києва по справі № 761/32458/13-ц винесена
уповноваженою особою та відповідає
вимогам встановленим Законом України
«Про виконавче провадження та
Інструкції з організації примусового
виконання рішень (затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 N
512/5, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 2 квітня 2012 р. за N 489/20802).

Відповідно до частини другої статті 5
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

В поданій до примусового виконання
ухвалі судом визначено спосіб і
порядок її виконання.

Відповідно ч.4 ст.75 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець під час виконання рішення
про заборону вчиняти певні дії або про
утримання від вчинення певних дій
доводить до відома боржника
резолютивну частину такого рішення,
про що складає відповідний акт. Після
складення акта виноситься постанова
про закінчення виконавчого
провадження.

Таким чином, при виконанні ухвали суду
про заборону вчинення певних дій
державним виконавцем в присутності
сторін виконавчого провадження
доводиться до їх відома зміст
постанови про відкриття виконавчого
провадження та зміст виконавчого
документа, про що складається
відповідний акт за підписом понятих.

Зазначений акт державного виконавця є
підставою для закінчення виконавчого
провадження відповідно до п.8 ч.1 статті
37 Закону України «Про виконавче
провадження», у зв'язку з фактичним
повним виконанням рішення згідно з
виконавчим документом.

Судом встановлено, що відповідно до
акту від 05.12.2013р. державним виконавцем
проголошено резолютивну частину
ухвали Шевченківського районного суду
м. Києва від 03.12.2013р. Крім цього, у
судовому засіданні державним
виконавцем повідомлено суд, що
проголошенням резолютивної частини
ухвали Шевченківського районного суду
м. Києва та складанням акту від 05.12.2013р.
виконавче провадження фактичне
закінчено його виконанням, що є
підставою для винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження.

Крім цього відповідно до п. 7 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження" від 26.12.2003
року № 14, у разі визнання
неправомірними рішення, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суд зобов'язує їх
усунути допущені порушення або іншим
шляхом поновлює порушені права чи
свободи заявника. При цьому суд не
вправі зобов'язувати зазначених осіб
до вчинення тих дій, які згідно із
Законом України «Про виконавче
провадження» можуть здійснюватися
тільки державним виконавцем або
відповідною посадовою особою
державної виконавчої служби.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що скарга на дії державного виконавця є
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про виконавче
провадження», ст.ст.383-387 ЦПК України,
суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3
на дії головного державного виконавця
ВДВС Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києві Сабадаш
Л.І. по винесенню постанови про
відкриття виконавчого провадження та
примусовому виконанню ухвали
Шевченківського районного суду м.
Києва від 03.12.2013року.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

.

Суддя