Провадження № 2/521/209/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді Гуревського
В.К.

за секретаря - Дімітрової Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Перший Малиновський відділ ДВС
Одеського міського управління юстиції,
ПАТ «ОТП Банк», ПАТ «МАРФІН БАНК» про
визнання права власності, усунення
перешкод в користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернуся до суду з
позовом до ОСОБА_2, треті особи: Перший
Малиновський відділ ДВС Одеського
міського управління юстиції, ПАТ «ОТП
Банк», ПАТ «МАРФІН БАНК» із вимогою про
визнання за позивачем право власності
на автомобіль БАЗ А079.23, рік випуску 2008,
об'ємом двигуна 5675, шасі (кузов, рама)
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 державний номер
НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ № 2 при УДАІ
ГУМВС України в Одеській області 17.06.2008
року; усунення перешкод позивачу в
користуванні вищезазначеним
автомобілем марки, шляхом виключення з
під арешту зазначеного транспортного
засобу; встановлення порядку виконання
рішення суду, що це рішення після
набрання ним законної сили є підставою
для скасування запобіжного заходу у
вигляді арешту, накладеного Першим
Малиновським відділом державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на те, що 24 червня 2008
року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» було
укладено кредитний договір за №
СL-SМЕ500/159/2008, відповідно до якого ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 50574,26 доларів
США, цільовим призначенням вказаного
кредиту було придбання автомобілю БАЗ
А079.23, якій у подальшому отримав статус
автомобілю під заставою. Строк дії
кредитного договору було встановлено
до 24 червня 2013 року. Як додаток до цього
кредитного договору між позивачем та
ЗАТ «ОТП Банк» 07 листопада 2008 року було
укладено договір поруки за №
SR-SME500/159/2008, відповідно до якого позивач
брав на себе обов'язок відповідати за
повне та своєчасне виконання
кредитного договору ОСОБА_2, при чому їх
відповідальність з відповідачем
встановлювалась як солідарна.

ОСОБА_2 після укладення указаного
договору в квітні 2009 року почав
порушувати умови кредитного договору
та припинив повну виплату відсотків та
грошей за цим договором, тому 24 квітня
2009 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк»
було укладено додатковий договір до
кредитного договору № СL-SМЕ500/159/2008 від
24 червня 2008 року, а 26 червня 2009 року було
укладено додатковий договір №2 до
кредитного договору № СL-SМЕ500/159/2008 від
24 червня 2008 року, відповідно до яких
кредитний договір з відповідачем було
реструктуризовано.

У зв'язку з внесенням вказаних змін до
відповідного кредитного договору між
позивачем та ЗАТ «ОТП Банк» додатковим
договором від 10 лютого 2011 року, якій
було укладено до договору поруки, було
внесено зміни щодо виконання договору
кредиту. Однак, після реструктуризації
боргу відповідач повністю припинив
сплату чергових платежів за кредитним
договором, тому усі обов'язки щодо
виконання вказаного кредиту виконав
позивач та у повному обсязі сплатив усю
суму за кредитним договором та
відсотків за користування грошима за
відповідача. Після сплати кредиту за
боржника усі обов'язки кредитора
перейшли на позивача, тому йому, як
кредитору, боржник тобто ОСОБА_2
передав у власність автомобіль марки
БАЗ А079.23, який знаходився під заставою.

Кредит за ОСОБА_2 було позивачем
сплачено 17 червня 2013 року про що на ім'я
ОСОБА_2 була видана довідка банком. Тому
після повної сплати кредиту та
отримавши автомобіль, який знаходився
під заставою, від відповідача позивач
мав намір переоформити вказаний
автомобіль на своє ім'я з зняттям його з
реєстраційного обліку, для чого
отримав з банку відповідну довідку про
скасування обмежень з майна, яке
знаходилося під заставою.

Однак, почавши переоформлення
автомобілю позивачу стало відомо, що
головним державним виконавцем
Пономарьовим В.В. Першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції на все майно
боржника, тобто ОСОБА_2, у тому числі на
належний вже позивачу автомобіль було
накладено арешт у зв'язку з тим, що
ОСОБА_2 отримав кредит у іншій установі
банку - ПАТ «МАРФІН БАНК», тому позивач
як особа яка отримала автомобіль після
сплати боргу за боржника набула усі
права власника вказаного автомобілю,
володіє, користується ним, але не може
його переоформити на себе, примушений
звернутися з вказаним позовом до суду.
У відповідності до ст. 391 ЦК України
позивач, як особа яка фактично володіє
транспортним засобом, фактично
користується ним має право захисту від
порушень не пов'язаних з втратою
володіння та має право вимагати від
будь-яких сторін усунути перешкоди у
користуванні належним йому
транспортним засобом. А на підставі ст.
392 ЦК України має право вимагати
визнання права власності якщо з
об'єктивних причин не може його
оформити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився,
але надав до суду заяву про слухання
справи за його відсутністю, позовні
вимоги позивача визнав у повному
обсязі.

Представник ПАТ «МАРФІН БАНК» надав до
суду пояснення, в яких зазначив, що на
підставі рішення Малиновського
райсуду м. Одеси від 21.12.2010 р. по справі
№ 2- 2151/2010 від 21.12.2010 р. про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
яке набрало законної сили 26.02.2011р., та
виданих виконавчих листів. Першим
Малиновським відділом ДВС Одеського
міського управління юстиції було
відкрите виконавче провадження, у
рамках якого відповідно до ст. ст. 52, 54
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
накладено арешт на все майно
поручителя за кредитним договором
гр-на ОСОБА_2 На цей час зазначене
рішення суду виконано у повному обсязі.

Представники Першого Малиновського
відділу ДВС Одеського міського
управління юстиції, ПАТ «ОТП Банк» в
судове засідання не з'явилися, про
розгляд справи були повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
повідомили.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню на підставі фактів,
встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 24 червня 2008 року
між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» було
укладено кредитний договір за №
СL-SМЕ500/159/2008, відповідно до якого ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 50574,26 доларів
США, цільовим призначенням вказаного
кредиту було придбання автомобілю БАЗ
А079.23. Строк дії кредитного договору
було встановлено до 24 червня 2013 року.

Як додаток до цього кредитного
договору між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» 07
листопада 2008 року було укладено
договір поруки за № SR-SME500/159/2008,
відповідно до якого ОСОБА_1 взяв на себе
обов'язок відповідати у солідарному
порядку за повне та своєчасне
виконання кредитного договору ОСОБА_2

ОСОБА_2 після укладення договору №
СL-SМЕ500/159/2008 від 24 червня 2008 року, в
квітні 2009 року почав порушувати умови
кредитного договору та припинив повну
виплату відсотків та грошей за цим
договором.

24 квітня 2009 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП
Банк» було укладено додатковий договір
до кредитного договору № СL-SМЕ500/159/2008
від 24 червня 2008 року, а 26 червня 2009 року
було укладено додатковий договір №2 до
кредитного договору № СL-SМЕ500/159/2008 від
24 червня 2008 року, відповідно до яких
кредитний договір з відповідачем було
реструктуризовано.

У зв'язку з внесенням вказаних змін до
відповідного кредитного договору між
ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» додатковим
договором від 10 лютого 2011 року, який
було укладено до договору поруки, було
внесено зміни щодо виконання договору
кредиту.

Однак, після реструктуризації боргу
відповідач повністю припинив сплату
чергових платежів за кредитним
договором, тому усі обов'язки щодо
виконання вказаного кредиту виконав
ОСОБА_1 та у повному обсязі сплатив усю
суму за кредитним договором та
відсотків за користування грошима за
відповідача, про що свідчать квитанції
надані до суду.

Після сплати кредиту за боржника усі
обов'язки кредитора перейшли на ОСОБА_1,
тому йому, як кредитору, боржник тобто
ОСОБА_2 передав у власність автомобіль
марки БАЗ А079.23, рік випуску 2008, об'ємом
двигуна 5675, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2,
НОМЕР_3, НОМЕР_4 державний номер НОМЕР_1,
зареєстрований РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС
України в Одеській області 17.06.2008 року,
який знаходився під заставою.

Кредит за ОСОБА_2 було ОСОБА_1 сплачено 17
червня 2013 року про що на ім'я ОСОБА_2
була видана довідка банком. Тому після
повної сплати кредиту та отримавши
автомобіль, який знаходився під
заставою, від відповідача ОСОБА_1 мав
намір переоформити вказаний
автомобіль на своє ім'я з зняттям його з
реєстраційного обліку, для чого
отримав з банку відповідну довідку про
скасування обмежень з майна, яке
знаходилося під заставою.

На підставі ч. 3 ст. 512, 556 ЦК України
позивач, як поручитель, який виконав
усі обов'язки за боржника, отримав усі
права кредитора за договором кредиту.

Відповідно до ст. ст. 514, 589, 590 ЦК України
після виконання своїх обов'язків у
повному обсязі за боржника ОСОБА_1 має
право звернути стягнення на майно, яке
знаходилося під заставою за кредитним
договором, який позивачем було
виконано. Тому відповідач передав
ОСОБА_1 це майно, але позивач не може
його переоформити на своє ім'я, так як
воно знаходиться під арештом. При чому,
позивач, як особа яка виконала
обов'язок кредитора за іншу особу має
право первісної вимоги на предмет який
знаходиться під заставою та яким
забезпечено виконаний ним договір
кредиту переважно перед іншими
кредиторами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 набув
права власника на вказаний
транспортний засіб та отримав усі
первісні вимоги щодо вказаного
автомобілю, що передбачено п. 2, 17, 18
Постановою Пленуму Верховного суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012
року.

На підставі викладеного, суд вважає, що
необхідно визнати за ОСОБА_1 право
власності на автомобіль БАЗ А079.23, рік
випуску 2008, об'ємом двигуна 5675, шасі
(кузов, рама) НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_2,
державний номер НОМЕР_1, зареєстрований
РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС України в
Одеській області 17.06.2008 року.

Судом також встановлено, що головним
державним виконавцем Пономарьовим В.В.
Першого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції на все
майно боржника, тобто ОСОБА_2, у тому
числі на належний вже ОСОБА_1
автомобіль було накладено арешт у
зв'язку з тим, що ОСОБА_2 отримав кредит
у іншій установі банку - ПАТ «МАРФІН
БАНК», тому позивач як особа яка
отримала автомобіль після сплати боргу
за боржника набула усі права власника
вказаного автомобілю, володіє ним,
користуєся ним, але не може його
переоформити на себе.

Згідно із заяви ПАТ «МАРФІН БАНК» від 23
серпня 2012 року за вих. №3333101, на
примусовому виконанні у відділі
перебуває виконавче провадження
виконанню виконавчого листа № 2-2151,
виданого 11.04.2011 року Малиновським
районимм судом м. Одеси, про стягнення
солідарної заборгованості з ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, на
користь ПАТ «МАРФІН БАМК» за кредитним
договором: у розмірі - 232 273,22 грн.,
судовий збір - 340 грн., витрати па ІТЗ - 24
грн., а всього 232637,22 грн. ОСОБА_4 рішення
суду виконала у повному обсязі. Крім
цього, 12 листопаду 2010 року Відкрите
акціонерне товариство «Морський
транспортний банк» змінило своє
найменування на Публічне акціонерне
товариство «МАРФІН БАНК» (ПАТ «МАРФІІ
БАНК»).

Відповідно до довідки ПАТ «МАРФІН
БАНК» №1396/01 від 18 жовтня 2013 року,
вбачається, що виконано в повному
обсязі Рішення Малиновського
районного суду м. Одеси по справі №
2-2151/2010 згідно з виконавчим документом в
тому числі до ОСОБА_2 (зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_5,
виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській обл., 31.10.2007р.) -
виконавчим листом №2-2151 від 21.12.2010 р. с-22,
виданого 11.04.2011 року Малиновським
районним судом м. Одеси.

Відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу
України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй а не
боржникові, може звернутись до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до абзацу 3 пункту 16
постанови Пленуму Верховного суду
України від 26 грудня 2003 року №14 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» вимоги інших
осіб щодо належності їм, а не боржнику
майна, на яке накладено арешт,
вирішуються шляхом пред'явлення ними
відповідно до правил підвідомчості (ст.
24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та
особи, в інтересах якої накладено
арешт, про визнання права власності на
майно і звільнення його з-під арешту. В
такому ж порядку розглядаються вимоги
осіб, які не є власниками майна, але
володіють ним на законних підставах.

Таким чином, суд вважає за необхідне
усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні автомобілем марки БАЗ
А079.23, рік випуску 2008, об'ємом двигуна 5675,
шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, НОМЕР_3,
НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1,
зареєстрований РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС
України в Одеській області 17.06.2008 року,
шляхом виключення з під арешту
зазначеного транспортного засобу.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 391, 392, 512, 514, 556, 589, 590ЦК України, ч. 1
ст. 60 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
автомобіль БАЗ А079.23, рік випуску 2008,
об'ємом двигуна 5675, шасі (кузов, рама)
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_2, державний номер
НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ № 2 при УДАІ
ГУМВС України в Одеській області 17.06.2008
року.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні автомобілем марки БАЗ
А079.23, рік випуску 2008, об'ємом двигуна 5675,
шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, НОМЕР_3,
НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1,
зареєстрований РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС
України в Одеській області 17.06.2008 року,
шляхом виключення з під арешту
зазначеного транспортного засобу.

Встановити порядок виконання рішення
суду, що це рішення після набрання ним
законної сили є підставою для
скасування запобіжного заходу у
вигляді арешту, накладеного Першим
Малиновським відділом державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Гуревський В.К.