АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/474/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Сіренко Ю. В. РІШЕННЯ
06 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Сіренко Ю. В. суддів
Магда Л. Ф. , Міщенко С. В. при
секретарі Бурдуковій О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 18 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_6 до
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції, Головного
управління державної казначейської
служби України в Черкаській області
про відшкодування майнової та
моральної шкоди завданої,
бездіяльністю державного виконавця
в с т а н о в и л а :
У листопаді 2014 року ОСОБА_6
звернувся до суду з позовом до
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції, Головного
управління державної казначейської
служби України в Черкаській області
про відшкодування майнової та
моральної шкоди завданої,
бездіяльністю державного виконавця.
В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що ухвалою Соснівського
районного суду м. Черкаси від 4 лютого
2013 року визнано бездіяльність
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції за фактом несвоєчасного
звернення стягнення на належне
боржникові майно і кошти, що належать
боржнику від інших осіб по виконавчому
провадженню про стягнення з КС
«Альянс» на користь ОСОБА_6.
Внаслідок дій державного виконавця,
порушенні його права на виконання
судового рішення, завдана майнова та
моральна шкода, яка полягає в порушенні
його права власності в зв'язку з
довготривалим невиконанням рішення
суду, він зазнав немало переживань та
Просив суд стягнути з держави Україна в
особі Головного управління державної
казначейської служби України в
Черкаській області 28 793,95 грн. шкоди,
заподіяної бездіяльністю державного
виконавця та стягнути 2880 грн. моральну
шкоду, заподіяної незаконним рішенням
державного виконавця.
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 18 грудня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення
про задоволення його позовних вимог в
повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав
частково і просив, посилаючись на
зазначені в апеляційній скарзі
обставини, стягнути з держави Україна в
особі Головного управління державної
казначейської служби України в
Черкаській області завдану моральну
шкоду, розмір який поклав на визначення
суду.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
підтриманої в апеляційному суді
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене судом першої інстанції
рішення не в повній мірі відповідає
зазначеним вище вимогам.

Встановлено, що в Центральному відділі
ДВС Черкаського міського управління
юстиції з 2010 року перебувають на
виконанні у складі зведеного
виконавчого провадження виконавчі
листи Соснівського районного суду м.
Черкаси № 2-3681 від 21.11.2009 року , № 2-3013
від 29.10.2010 року, № 2-3013 від 29.10.2010 року про
стягнення з КС «Альянс» на користь
позивача, сум заборгованості
відповідно 10 195, 77 грн., 21 638,79 грн., 120 грн..
Виконавчі провадження відкриті
постановами від 05.11.2010 року, 13.01.2010 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 04.02.2013 року, залишеною без
змін ухвалою Апеляційного суду
Черкаської області від 11.04.2013 року та
Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11.07.2013 року
скаргу ОСОБА_6 задоволено. Визнано
бездіяльність державного виконавця
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції за фактом
несвоєчасного звернення стягнення на
належне боржникові майно і кошти, що
належать боржнику від інших осіб по
виконавчому провадженню про стягнення
з КС «Альянс» на користь ОСОБА_6.
Ухвалами встановлено, що 18.04.2011 року
ОСОБА_6 звернувся до державного
виконавця з заявою про звернення
стягнення на майно боржника, що
знаходиться в інших осіб та кошти,
належні боржникові від інших осіб.
Згідно відповіді від 27.05.2011 року в
матеріалах виконавчого провадження
інформація про дане майно відсутня.
Державним виконавцем направлений
запит боржнику лише в січні 2013 року, з
порушенням строку для вчинення дій,
передбаченого ст.. 30 Закону України
«Про виконавче провадження».

Позивач стверджує, що кошти, які
належні КС «Альянс» (боржнику) від
інших осіб склали 4 559 983,93 грн. за 2010 рік
та 4 555 745, 43 грн. за 2011 рік - за рахунок
даних коштів існувала можливість
виконання виконавчих документів про
стягнення сум боргу на його користь.
Так як доведений факт бездіяльності
державного виконавця по виконанню
виконавчих листів, а наслідком
бездіяльності - завдано йому шкоду у
вигляді неодержання різниці грошових
коштів в розмірі 28 793,95 грн.,(31 954,56-3 160,61=28
793,95) де, 31954,56 грн. - сума коштів яка
підлягала стягненню, 3160,61 грн. -
фактично стягненні кошти, 28 793,95 - збитки
завдані бездіяльністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в цій частині, суд виходив з того,
що, відповідно до ст. 87 Закону України
«Про виконавче провадження» стягувач
має право звернутися з позовом до
юридичної особи, зазначеної у статті 3
цього Закону, яка зобов'язана здійснити
стягнення коштів з боржника, у разі
невиконання рішення з вини такої
юридичної особи (тобто в даному випадку
до органів Державної казначейської
служби України). Збитки, завдані
державним виконавцем фізичним чи
юридичним особам під час проведення
виконавчого провадження, підлягають
відшкодуванню в порядку, встановленому
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України
збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Проте, доказів того, що державним
виконавцем при виконанні рішень
Соснівського районного суду м.Черкаси
про стягнення з Кредитної спілки
«Альянс» на користь ОСОБА_6 було
завдано збитків на суму 28 793,95 грн.,
позивачем в ході судового розгляду
справи не надано.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду.

Для відшкодування шкоди позивачу в
силу вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України
необхідно довести розмір шкоди,
причинний зв'язок цієї шкоди із
неправомірними діями заподіювача
шкоди.

Саме по собі посилання на те, що
судовими рішеннями визнано
бездіяльність державного виконавця
Центрального ВДВС Черкаського
міського УЮ при виконанні рішення суду
про стягнення з КС «Альянс» на користь
ОСОБА_6 (а. с. 16-21), не звільняє позивача
від доведення інших складових частин
цивільно-правової відповідальності,
оскільки цими рішеннями суду вина
державного виконавця полягає лише в
тому, що він порушив вимоги Закону
України "Про виконавче провадження"
щодо несвоєчасного звернення
стягнення на належне боржнику майно.

Крім того, сума яка була зазначена
позивачами як збитки, не може до них
відноситись, оскільки вона була
стягнута на підставі рішень
Соснівського районного суду м.
Черкаси, а повторне стягнення з
Центрального ВДВС ЧУЮ чинним
законодавством не передбачено.

Доводи апеляційної скарги в цій
частині не спростовують висновків суду
та є необґрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів вважає
рішення Соснівського районного суду
м.Черкаси в частині відмови в стягненні
моральної шкоди змінити, виходячи з
наступних підстав.

Частиною другою статті 1167 ЦК України
визначено перелік випадків
відшкодування моральної шкоди органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим, органом
місцевого самоврядування, фізичною або
юридичною особою, яка її завдала.
Зазначений перелік не є вичерпним,
оскільки пункт 3 статті передбачає
наявність інших випадків передбачених
законом.

Шкода, завдана фізичній або юридичній
особі незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
(стаття 1173 ЦК України).

Відповідно до положень статті 11 Закону
№ 202/98-ВР «Про виконавчу службу» шкода,
заподіяна державним виконавцем
фізичним чи юридичним особам під час
виконання рішення, підлягає
відшкодуванню у порядку, передбаченому
законом, за рахунок держави.

Статтею 23 ЦК України встановлено право
особи на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав та законних інтересів. Відповідно
до частини другої цієї статті моральна
шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

За змістом ст. 1174 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Вирішуючи спір в частині відшкодування
моральної шкоди, суд першої інстанції
не надав належну оцінку обставинам
справи про те, що ухвалою суду від
04.02.2013 року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Черкаської області
та ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ (а.с. 16-21) визнано
бездіяльність державного виконавця
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції за фактом
несвоєчасного звернення стягнення на
належне боржникові майно і кошти, що
належать боржнику, у зв'язку з чим,
колегія суддів вважає, що йому завдана
моральна шкода, яка підлягає
відшкодуванню у порядку, передбаченому
законом, за рахунок держави.

При цьому, колегія суддів враховує
тривалість, характер, обсяг та глибину
моральних страждань, завданих позивачу
бездіяльністю державного виконавця, а
також виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, вважає
за доцільне стягнути моральну шкоду на
користь позивача з Державного
казначейства України за рахунок коштів
державного бюджету в розмірі 500 грн.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - зміні шляхом скасування
його в частині позовних вимог щодо
відмови у стягненні моральної шкоди та
ухвалення в цій частині нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 18 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_6 до Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції, Головного управління
державної казначейської служби
України в Черкаській області про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої бездіяльністю
державного виконавця змінити,
скасувавши його в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди.

Стягнути з Державного казначейства
України в особі Головного управління
державної казначейської служби
України в Черкаській області за
рахунок коштів державного бюджету на
користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 500
грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :