Справа № 168/18/14
Пров.№ 6/168/1/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 року Старовижівський районний
суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Самрука Ф. В

при секретарі-Островерхій Т.
С.,

за участю: головного
державного виконавця-Осіїк О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт Стара
Вижівка подання головного державного
виконавця відділу ВДВС
Старовижівського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 у
праві виїзду за межі України,

в с
т а н о в и в:

головний державний виконавець ВДВС
Старовижівського районного управління
юстиції у Волинській області
звернулась в суд з поданням, погодженим
з начальником ВДВС Старовижівського
районного управління юстиції
Волинської області (надалі РУЮ), про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1, до виконання
боржником зобов"язання.

Вимоги обгрунтовує тим, що
відносно боржника ОСОБА_1 відкрито
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа №35 від
23.01.2012р. Старовижівського районного
суду про стягнення з нього аліментів в
користь ОСОБА_2 на утримання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 Боржник за період
знаходження виконавчого документу на
виконанні сплатив аліменти лише один
раз в сумі 450грн. за 1,5 місяці.За весь
інший період аліменти він не сплачував.
Станом на 01.12.2013р. заборгованість по
аліментах ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
становить 6575,80грн.

В судовому засіданні
державний виконавець подання
підтримала, з підстав, зазначених у
ньому і просила його задоволити.

Заслухавши пояснення державного
виконавця та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що в
задоволенні подання слід відмовити.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов"язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника юридичної особи
за межі України до виконання
зобов"язань за рішенням.

Згідно ст.377-1 ч.2 ЦПК України, суд
негайно розглядає подання без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно ст.6 Закону України "Про порядок
виїзду з України та в"їзду в Україну
громадян України" від 21.01.1994року
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, коли діють неврегульовані
аліменти, договірні чи інші невиконані
зобов"язання-до виконання зобов"язань,
або розв"язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках.

Тобто за змістом вищезгаданих норм
діючого законодавства випливає, що
тимчасове обмеження виїзду боржника за
межі України є винятковим заходом
обмеження особистої свободи фізичної
особи, який застосовується лише при
наявності достатніх підстав вважати,
що така особа ухиляється від виконання
зобов"язань, покладених на неї
відповідним судовим рішенням, і з цією
метою має реальну можливість та намір
вибути за межі України.

В судовому засіданні встановлено, що на
виконанні у ВДВС Старовижівського РУЮ
знаходиться виконавчий лист, виданий
Старовижівським районним судом
Волинської області 23.01.2012р. за №35 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
аліментів врозмірі 300грн. щомісячно з
індексацією відповідно до закону,
починаючи з 19.12.2011р. до досягнення
дитиною повноліття.

Заборгованість за цим виконавчим
листом станом на 01.12.2013року становить
6575,80грн., що стверджується відповідним
розрахунком. З цього ж розрахунку
вбачається, що він заборгованість по
виконавчому листу погасив лише один
раз, що на думку державного виконавця
свідчить про те, що він ухиляється від
сплати боргу, Однак, з пояснення
боржника ОСОБА_1 вбачається, що
аліменти не сплачує з тих причин, що він
ніде не працює, ніяких доходів не
отримує і майна на праві власності
немає і, що шукає роботу. Тому суд
вважає, що обмеження у виїзді за кордон
боржника ОСОБА_1 може негативно
відобразитися в першу чергу на
матеріальному становищі
неповнолітньої дитини Дарини, яка
проживає із стягувачем ОСОБА_2

Отже, на підставі викладеного, суд
вважає, що відсутні підстави для
задоволення подання ВДВС про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України.

Керуючичь ст.ст.14,377-1 ЦПК України, п.18 ч.3
ст.11 Закону України "Про виконавче
провадження", ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в"їзду в
Україну громадян України" суд,

У Х В А Л
И В:

в задоволенні подання головного
державного виконавця відділу ВДВС
Старовижівського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Старовижівський районний суд
протягом п"яти днів з дня її
проголошення.

Суддя: Ф. В. Самрук