Справа № 161/5371/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Пахолюк А.М. Провадження №
22-ц/773/56/14 Категорія: 30 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В.А.,

суддів Шевчук Л.Я., Данилюк В.А.,

при секретарі Семенюк О.А.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

представника третьої особи
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«ГласкоСмітКляйн Фармасьютікалс
Україна», ОСОБА_6, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування», приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Перша» про відшкодування
шкоди, за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_4 та відповідача приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Перша» на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 19 листопада 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2013 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом в своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ГлаксоСміт Кляйн
Фармасьютікалс Україна», ОСОБА_6,
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»,
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Перша» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяною
дорожньо-транспортною пригодою.
Покликається на те, що 03 грудня 2012 року
на перехресті вулиць
С.Левчанівської-Глушець в м.Луцьку з
вини третьої особи ОСОБА_8, яка керувала
належним відповідачу ТзОВ
«ГлаксоСмітКляйн Фармасьютікалс»
автомобілем «Шкода», державний номер
НОМЕР_1, сталася ДТП внаслідок якої
автомобіль відповідача ОСОБА_6,
«Фольксваген Пасат» реєстраційний
номер НОМЕР_2, де позивачі знаходилися в
якості пасажирів, зазнав механічних
пошкоджень, а ОСОБА_4 отримала тілесні
ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, забою м'яких тканин
правого плеча, симптоматичний
тиреотоксикоз. Оскільки,
цивільно-правова відповідальність
водіїв була застрахована, просить
зазначену суму стягнути солідарно з
відповідачів на користь позивача
відповідно до вимог ст.ст. 993, 1188, 1191 ЦК
України та ст.27 Закону України «Про
страхування», 3066,76 грн. відшкодування
матеріальної шкоди,кожному по 10000 грн.
компенсації на відшкодування
моральної шкоди та стягнути судові
витрати в сумі 96 грн.

Рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 19 листопада 2013 року позов
задоволено частково.

Постановлено стягнути солідарно з ПАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»,
ПАТ «Страхова компанія Перша» на
користь позивача ОСОБА_4 742 грн. 91 коп.
майнової шкоди.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» на користь ОСОБА_4 5000 грн.
компенсації на відшкодування
моральної шкоди, 229 грн. 40 коп. судових
витрат.

Стягнуто з ТзОВ «ГлаксоСмітКляйн
Фармасьютікалс Україна» на користь
неповнолітнього ОСОБА_5 1000 грн.
компенсації на відшкодування
моральної шкоди.

Не погоджуючись в частині рішення про
відмову в позові про стягнення з
відповідачів на користь позивача 507
грн. 45 коп., понесених на придбання
ліків, 127 грн. 33 коп. не отриманої
заробітної плати,1689 грн.07 коп. не
отриманої премії, всього - 2323 грн. 85 коп.
позивач ОСОБА_4 в апеляційній скарзі
просить скасувати в цій частині судове
рішення як незаконне і ухвалити нове
про задовольняння її позовних вимог в
повному обсязі.

В поданій апеляційній скарзі
відповідач ПрАТ «Страхова компанія
Перша» покликаючись на незаконність
рішення суду із-за порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
зазначає, що суд першої інстанції
безпідставно задовольнив позов до
страхової компанії, не взяв до уваги, що
у відповідача, як страховика, було
застраховано цивільно-правова
відповідальність лише водія
транспортного засобу марки
«Фольксваген Пасат», а
цивільно-правова відповідальність
особи, яка керувала транспортним
засобом марки «Шкода» була
застрахована в ПрАТ «СК» АХА -
Страхування», тому за відсутності вини
водія ОСОБА_6 у вчиненні даної ДТП та в
силу положень ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст.1166,1187 ЦК
України у ПрАТ «СК «Перша» не виникає
цивільно-правової відповідальності в
даному випадку.

Крім того, судом не було враховано, що
позивачі на час ДТП знаходилися в
транспортному засобі, що був
забезпеченим у ПрАТ «СК»Перша» за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АВ/0956243, тому відповідно до ст.32
ЗУ «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» шкода, спричинена здоров'ю
пасажирів, що знаходилися у
забезпечених транспортних засобах не
відшкодовується страховиками.

Просить скасувати оскаржуване ним
рішення в частині задоволення позову
до ПрАТ «СК «Перша» та відмовити в
позові.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримала апеляційну
скаргу позивача в повному обсязі з
підстав, наведених в ній, скаргу ПрАТ
«СК»Перша» заперечила, третя особа
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3
апеляційні скарги позивача та
відповідача заперечили і просять
відхилити їх як безпідставні.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг, колегія суддів
приходить до висновку, що скарги
позивача та відповідача не підлягають
до задоволення виходячи з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 03 грудня 2012 року на
перехресті вулиць
С.Левчанівської-Глушець в м.Луцьку
Волинської області з вини третьої
особи ОСОБА_8, яка керувала належним
ТзОВ «ГлаксоСмітКляйн Фармасьютікалс
Україна» автомобілем «Шкода»,
державний номер НОМЕР_3 сталася ДТП
внаслідок якої ОСОБА_4 отримала
тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, забою м'яких тканин
правого плеча. Симптоматичний
тиреотоксикоз. В період з 03 по 17 грудня
2012 року перебувала на лікуванні в
нейрохірургічному відділенні
Волинської обласної клінічної лікарні,
з 21 по 27 грудня 2012 року на амбулаторному
лікуванні і цих обставин не заперечили
та не спростували відповідачі при
розгляді справи (а.с. 7-20, 46, 119-140, 149, 182-183).

Постановою про адміністративне
правопорушення від 29 березня 2013 року
ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.124
КпАП України і ці обставини щодо
наявності вини третьої особи у
вчиненні ДТП, в якій позивач ОСОБА_4
отримала тілесні ушкодження, не
підлягають доказуванню у даній
цивільній справі відповідно до ч.3 ст.61
ЦПК України.

Відмовляючи ОСОБА_4 в задоволені
позовних вимог в частині стягнення
коштів в сумі 507,45 грн., витрачених на
придбання ліків «віброцил»,
«вентолінне», «фліт фосфат-сода»,
«суфраніос лимон фреш», «лізак
таблетки», «тазалок», «гінофлор», суд
першої інстанції посилаючись на
інструкції для медичного застосування
препаратів, мотивував свої висновки
тим, що вказані медичні препарати
застосовуються для лікування інших
хвороб, що в даному випадку не
пов'язанні з лікуванням тілесних
ушкоджень, отриманих позивачкою при
вказаній ДТП (а.с.71-78,102-1-3).

Висновки суду першої інстанції в
цій частині, як вважає колегія суддів,

відповідають встановленим обставинам
справи, зроблені на підставі належних
та допустимих доказів про кількість та
перелік медичних препаратів,
призначених саме лікувальною
установою для потерпілої
ОСОБА_4(а.с.8,10). Придбання позивачем за
власні кошти інших медичних
препаратів, без призначення
лікувальної установи та не
призначених для лікування виявлених у
потерпілої при ДТП тілесних ушкоджень,
не може бути підставою для
відшкодування таких витрат
відповідачем з якого підлягає
стягненню майнова шкода.

Рішення в частині відмови ОСОБА_4 в
стягненні 127,33 грн. недоотриманої
заробітної плати та 1689,07 грн. премії,
суд першої інстанції мотивував тим, що
відповідно до записів в листках
непрацездатності позивачці
підлягають виплаті кошти з тимчасової
непрацездатності за вказаний період в
розмірі 100%, а копії розпоряджень голови
Волинської ОДА від 21 грудня 2012 року
№270-ос з додатком не являються
належними та допустимими доказами на
підтвердження зазначених обставин,
оскільки в порушення п.89 Типової
інструкції з діловодства, затвердженої
постановою КМУ від 30 листопада 2011 року
№1242 не підписані керівником установи
(а.с.9,15-17). Вказані висновки суду першої
інстанції є правильними, оскільки з
листків непрацездатності беззаперечно
встановлено, що позивачу за місцем
роботи відповідно до структури,
визначеної в ст.2 ЗУ «Про оплату праці»
підлягає виплаті в повному розмірі
основна та додаткова заробітна плата, в
тому числі премія. Докази про те, що
премія у визначеному розмірі не
виплачена ОСОБА_4 саме у зв'язку з
перебуванням її на лікуванні відсутні.

З цих підстав апеляційна скарга ОСОБА_4
на рішення суду в частині відмови їй в
позові про стягнення майнової шкоди не
підлягає до задоволення.

Визначаючи осіб, відповідальних за
завдану майнову шкоду позивачці
ОСОБА_4, суд з посиланням на норми ст.ст.
1166 ч. 1, ст. 1167 ч.1, ст.1172, ч. 1, ст. 1188 ч.2 та
виходячи з встановлених обставин
справи, що винна в даній ДТП ОСОБА_8
знаходиться в трудових відносинах з
ТзОВ «ГлаксоСмітКляйн Фармасьютікалс
Україна», якому належить транспортний
засіб «Шкода», на час пригоди
виконувала трудові обов'язки, а
відповідач ОСОБА_6 на момент зіткнення
транспортних засобів керував
автомобілем «Фольксваген Пасат», де
знаходилися позивачі, на підставі
нотаріально посвідченої довіреності,
прийшов до висновку, що обов'язок по
відшкодуванню такої шкоди, завданої
іншим особам (які не є власниками або
володільцями транспортного засобу,
зокрема, пасажирам транспортного
засобу) покладається на власників
(володільців) джерел підвищеної
небезпеки, відповідно до ч.2 ст.1187
незалежно від вини обох водіїв.

З врахуванням того, що відповідачі ТзОВ
«ГлаксоСмітКляйн Фармасьютікалс
Україна» та ОСОБА_6 застрахували свою
цивільно-правову відповідальність у
страхових компаніях шляхом укладення
полісів, суд першої інстанції також
прийшов до правильного висновку з
визначенням відповідачів, які
зобов'язані нести відповідальність за
завдану майнову та моральну шкоду
позивачам з врахуванням лімітів
страхових товариств. Розмір сум, які
підлягають стягненню на користь
позивачів, відповідачі не оспорюють,
тому суд апеляційної інстанції з
врахуванням встановлених обставин
справи та наведених судом першої
інстанції норм матеріального права
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги ПрАТ «СК «Перша».

Крім того, правильність висновків суду
про солідарне стягнення відшкодування
шкоди з обох страхових компаній
узгоджується з роз'ясненнями стосовно
даного випадку, даними в п.8 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 1 березня 2013
року №4 «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищено
небезпеки», відповідно до яких
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки особи, які
спільно завдали шкоди пасажирам,
зобов'язані відшкодувати її незалежно
від їхньої вини (ч.2 ст.118 ЦК). При цьому
солідарний боржник, який відшкодував
спільно завдану шкоду, має право
вимагати з кожного з інших завдавачів
шкоди частку виплаченого потерпілому
відшкодування. Оскільки боржник, який
виконав солідарне зобов'язання має
право зворотної вимоги, тобто стає
кредитором за регресним зобов'язанням
до інших боржників, розподіл
відповідальності солідарних боржників
один перед одним (визначення часток) за
регресним зобов'язанням здійснюється
на загальних підставах за правилами
статті 1191 ЦК, тобто у розмірі, що
відповідає ступеню вини кожного з
боржників.

Посилання відповідача ПрАТ «СК»Перша»
на порушення судом норм ст.ст.6,32 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільної-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та ст.ст.1166,1187 ЦК України, що,
на думку відповідача, призвело до
неправильного вирішення справи в
частині солідарного стягнення з
страхової компанії визначених сум, не
впливає на законність та
обґрунтованість висновків суду першої
інстанції з наведених вище підстав.

Отже, рішення суду ухвалено відповідно
до встановлених обставин справи, вимог
наведеного законодавства, а тому
підстав для його скасування чи зміни
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 та
відповідача приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Перша»
відхилити.

Рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 19 листопада 2013 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді