Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

29 січня 2014 року Дзержинський
міський суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Геря О.Г., при
секретарі Євтушенко Л.С., за участю:
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Дзержинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення аліментів на
утримання повнолітнього сина, який
продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

08.10.2013 року позивач звернувся з
вищевказаним позовом до суду. На
доведеність своїх вимог зазначив, що
відповідач по справі є його батьком,
який перебував з його матір'ю у шлюбі,
який у 2002 році було розірвано. Після
розірвання шлюбу між батьками, він
залишився проживати з матір'ю, батько
за рішенням суду сплачував аліменти на
його утримання до досягнення ним 18
років. На теперішній час позивач є
повнолітнім та продовжує навчання, а
саме навчається з 01.09.2011 року на 3 курсі
денного відділення за спеціальністю
«ПР» в Дзержинському гірничому
технікумі. Вказав, що навчається на
бюджетній формі навчання, стипендії
він не отримує, закінчує навчання у
червні 2015 року. У зв'язку із навчанням у
професійно-технічному навчальному
закладі, більшість часу позивача
зайнято навчанням, тому
працевлаштуватися він не має змоги.
Матеріальну допомогу на навчання
позивачу надає лише матір, однак їй
самій неможливо в повній мірі
забезпечити усі витрати сина, що
пов'язані з навчанням, оскільки вона
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною, тому її доход - це державна
соціальна допомога на малолітню
дитину. Оскільки позивачу необхідні
гроші на харчування, щоденний проїзд до
місця навчання, придбання
канцелярських товарів, навчальної
літератури, сплати інтернет-послуг для
підготовки до занять та інших витрат
для забезпечення своєї
життєдіяльності, а батько працює,
отримує заробіток і має можливість
надавати позивачу матеріальну
допомогу, позивач ставить питання про
стягнення з відповідача аліментів на
його утримання в розмірі ? частини від
всіх видів доходу, щомісячно, до
закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2015
року.

Представники позивача у судовому
засіданні наполягали на задоволенні
позову у повному обсязі.

Представник відповідача не
заперечував проти часткового
задоволення позовних вимог, а саме у
розмірі 1/10 частини зі всіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
працездатних осіб, до закінчення
позивачем навчання, посилаючись на те,
що відповідач з 09.11.2002 року перебуває у
шлюбі з ОСОБА_6, з якою мають спільну
доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
знаходиться на утриманні відповідача,
тому він, зважаючи на розмір його
заробітної плати, не в змозі надавати
сину від першого шлюбу - позивачу у
справі матеріальну допомогу у
зазначеному ним в позові розмірі.

Вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали по справі, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу
України якщо повнолітні дочка, син,
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати таку
допомогу, право на утримання
припиняється у разі припинення
навчання.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач навчається на третьому курсі
денного відділення бюджетної форми
навчання у Дзержинському гірничому
технікумі та закінчує навчання в
червні 2015 року, стипендії не отримує
(а.с.7,8).

В суді встановлено, що позивач власних
доходів не має, працевлаштуватися не
має змоги, оскільки навчається на
денному відділенні, тому потребує
матеріальної допомоги батьків.

Матір позивача знаходиться у
повторному шлюбі з ОСОБА_7, має на
утриманні окрім позивача ще двох
неповнолітніх дітей, тому не в змозі
самостійно, без участі батька сина,
забезпечити позивача матеріально на
час його навчання.

Відповідач є дієздатним, має постійне
місце роботи, отримує щомісяця
заробітну плату, тому має змогу
надавати сину матеріальну допомогу.

Отже, враховуючи позицію відповідача,
представник якого в судовому засіданні
визнав позов частково та погодився на
виплату відповідачем аліментів до
закінчення сином навчання, але в
меншому розмірі ніж зазначено в
позовній заяві, суд приходить до
висновку, що відповідач з
урахуванням його матеріального стану,
перебування на його утриманні доньки
від другого шлюбу, спроможний
сплачувати аліменти в розмірі 1/8
частини заробітку (доходу) щомісячно,
оскільки повнолітній син потребує
матеріальної допомоги на період
навчання.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
належить стягнути судовий збір в
розмірі пропорційно задоволеним
позовним втмогам.

На підставі ст.ст. 182,199,200 СК України,
керуючись ст.ст.10, 15, 30, 60,88,12-218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів на утримання повнолітнього
сина, який продовжує навчання -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у
розмірі 1/8 частини зі всіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
працездатних осіб, починаючи з 08.10.2013
року, щомісячно, на період навчання
ОСОБА_4, тобто до 30.06.2015 року включно.

В задоволені іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави
судовий збір в сумі 121,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Дзержинський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня його проголошення.

Суддя: