Справа № 2-334/11
Провадження № 2/487/615/14
РІШЕННЯ

Іменем України

05.03.2014 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Андрощука В.В., при секретарі - Забродській Г.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідачів ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2009 року Обласне комунальне підприємство «Миколаївоблтеплоенерго» (далі за текстом ОКП «МОТЕ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги теплопостачання.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОКП «МОТЕ» бере на себе зобовязання по стягненню заборгованості за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.10.2001 року по 30.09.2006 року відповідно до договору доручення за №Д-2/1 від 01.10.2006 року, укладеного з КП «Теплоенергосервіс» (рішенням за №36/20 від 14.09.2005 року назва КП «Міські теплові мережі» змінено на КП «Теплоенергосервіс»). Між КП «Міські теплові мережі» та відповідачем укладений договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання, згідно якого відповідач погодився на його умови, в тому числі і з загальною позовною давністю у 10 років. Відповідачі не виконують свої обовязки зі сплати наданих послуг теплопостачання та мають заборгованість за період з 01.09.2004 року по 01.09.2008 року в сумі 3704,82 грн. Вказану суму заборгованості ОКП «МОТЕ» просило стягнути з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в солідарному порядку.

В подальшому ОКП «МОТЕ» уточнювало та доповнювало позовні вимоги, заявлені 26.02.2009 року.

Ухвалою суду від 05.07.2010 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_5

Під час судового розгляду представник ОКП «МОТЕ» підтримав уточнені позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 в солідарному порядку заборгованість за спожиті послуги теплопостачання, надані за адресою АДРЕСА_1 з урахуванням строків позовної давності, за період з 01.02.2006 року по 01.02.2010 року в сумі 6250,12 грн.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнала. Вказувала, що є співвласником спірної квартири №4 по вул.. Г. Карпенка в м. Миколаєві з 2008 року. З 2003 року у вказаній квартирі не проживає і послугами позивача не користується.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. Не заперечували про наявність заборгованості перед позивачем в сумі 2936 грн., що утворився з травня 2008 року. Стверджували про безпідставність позовних вимог про стягнення заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_5, оскільки користуються частиною квартири, а ОСОБА_5 не є членом їх сімї.. Крім того посилалися на те, що не отримували від позивача належних послуг, не є користувачами таких послуг у встановленому законом порядку, а вимоги про відшкодування заборгованості виходять за межі позовних вимог.

Заслухавши доводи учасників процесу в обґрунтування своїх вимог і заперечень, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.05.2007 року визначено частки співвласників у праві власності на квартиру АДРЕСА_2. Відповідно до вказаного рішення за ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 визнано право власності на спірну квартиру в рівних частках по 1/3 частині за кожним.

Відповідно до довідки ЖКП «БРИЗ» за №176 від 11.10.2011 року в спірній квартирі зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх діти. Відповідач ОСОБА_5 в спірній квартирі не зареєстрована та не проживає.

Відповідно до наданих суду договорів про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання від 01.10.2004 року, від 01.10.2006 року за адресою АДРЕСА_1, вони укладалися з ОСОБА_7, який помер у 2006 році.

Також судом беззаперечно встановлено, що на теперішній час відповідач ОСОБА_2 є співвласником 2/3 частин спірної квартири, використовує для проживання разом з сімєю відповідну до права власності частину вказаного житла. Відповідач ОСОБА_5, як співвласник 1/3 частини вказаної квартири, не є родичем та членом сімї відповідачів ОСОБА_2.

Відповідно до ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням положень ст.ст.10,60 ЦПК України та встановлених фактичних обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю.

Так, ОКП «МОТЕ» не надано достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, зокрема щодо солідарної відповідальності відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_5 по сплаті боргу, щодо наявності відносин між позивачем і відповідачами, встановлених відповідно до вимог законодавства з приводу постачання теплової енергії, щодо періоду та фактичної заборгованості відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_5 за спожиті послуги, що позбавляє суд прийняти обєктивне і законне рішення щодо заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст.6,10,11,60,79,88,209-212,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

Суддя: В.В. Андрощук