Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів Малько О.С., Оніпко О.В., Хилевича
С.В.,

секретар судового засідання:
Пиляй І.С..,

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк" на заочне рішення
Рівненського районного суду від 06
листопада 2013 року в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, -

в с т а н о
в и л а :

Рішенням Рівненського районного
суду від 6 листопада 2013 року задоволено
частково позов публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" до ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4,
ОСОБА_5.

Звернуто стягнення на предмет
іпотеки: житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою АДРЕСА_1, який належить на
праві власності ОСОБА_1, та на земельну
ділянку площею 0,15 га, на якій
розташований цей будинок і яка
належить на праві власності ОСОБА_1;
стягнення звернуто шляхом продажу
предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Виселено ОСОБА_1 з цього будинку.

У виселенні ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

В поданій на це рішення суду
апеляційній скарзі представник
публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк" вказує на помилковість
висновків суду щодо відмови у
виселенні ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5.

Зазначає, що рішенням
Рівненського районного суду від 24.01.2011
року позовні вимоги Банку були
задоволені в повному обсязі, а саме:
стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь ПАТ "Універсал Банк"
заборгованість за кредитним договором
в сумі 1687137 грн. 48 коп.

Рішення суду першої істанції є
невиконаним та відсутні жодні платежі
спрямовані на погашення боргу.

Згідно зі ст.589 ЦК України, ст.12
Закону України "Про іпотеку", п.2.1.1
договору іпотеки від 20.02.2008 року у
випадку не виконання позичальником
умов кредитного договору
іпотекодержатель має право звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Частинами 1, 3 ст.33 Закону України
"Про іпотеку" встановлено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

19 березня 2013 року на адресу
відповідачів були направлені
претензійні листи з вимогою про
погашення боргу та виселення.

Згідно положень ч.2 ст.39 Закону
України "Про іпотеку" одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предметі потеки суд за заявою
іпотекодержателя виносить рішення про
виселення мешканців за наявності
підстав, передбачених законом, якщо
предметом іпотеки є житловий будинок
або житлове приміщення.

Звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають в ньому, за винятками,
встановленими законом (ч.3 ст.109 ЖК УРСР).
Аналогічна норма міститься в ст.40
Закону України "Про іпотеку".

Вказує, що на момент укладення
договору іпотеки за адресою
знаходження іпотечного майна був
зареєстрованим лише ОСОБА_1, а ОСОБА_5 - з
13.03.2008 року., ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - з
01.06.2010 року.

Враховуючи те, що на час
здійснення правочину щодо спірного
майна, а саме укладення іпотечного
договору, неповнолітні діти за адресою
знаходження іпотечного майна не були
зареєстровані, їх інтереси не
порушуватимуться, зменшення або
обтяження їх прав не відбудеться.

Відповідачі були вселені та
зареєстровані в будинку, який є
предметом іпотеки, без згоди
іпотекодержателя після укладення
іпотечного договору, тому згідно з ч.4
ст.9, 109 ЖК УРСР, ст.39, 40 Закону України
"Про іпотеку" підлягають виселенню із
житлового будинку.

Просить скасувати рішення
Рівненського районного суду від 06
листопада 2013 року та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі, стягнути з
відповідачів на користь позивача
сплачений судовий збір в розмірі 3613
грн. 05 коп.

Апеляційна скарга представника
ПАТ "Універсал Банк" підлягає до
часткового задоволення, а рішення суду
першої інстанції - скасуванню в частині
відмови у виселенні ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і
це встановлено в судовому засіданні, що
22 лютого 2008 року між ВАТ "Універсал
Банк" (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник)
укладено кредитний договір №019-2008-308,
предметом якого згідно п.1.1 є грошові
кошти в сумі 200 000 доларів США.

З метою забезпечення виконання
кредитного зобов'язання 22 лютого 2008
року між тими ж сторонами укладено
договір іпотеки, предметом якого є:
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами загальною
площею 296, 5 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, а також земельна
ділянка, на якій розташований вказаний
житловий будинок.

19 березня 2013 року відповідачам
була надіслана письмова вимога про
оплату заборгованості за кредитним
договором/виселення з житлового
будинку зі зняттям з реєстрації
протягом 30 днів з дня її отримання.

Рішенням Рівненського районного
суду від 24 січня 2011 року, яке залишене
без змін ухвалою апеляційного суду
Рівненської області від 26 серпня 2011
року, позовні вимоги ПАТ "Універсал
БАнк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості задоволено повністю:
стягнуто 1687137,48 грн. заборгованості за
кредитним договором.

Задовольняючи позовні вимоги
банку про стягнення на предмет іпотеки,
суд першої інстанції вірно покликався
на положення ст.ст.1054, 509, 572 Цивільного
кодексу України.

Згідно положень ч.1 ст.33 Закону
України "Про іпотеку" у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення на предмет іпотеки.

Встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 були зареєстрованими за адресою
іпотечного майна з 01 червня 2010 року, а
ОСОБА_5 - 13 березня 2008 року, тобто вже
після укладення кредитного договору та
договору іпотеки.

Частиною 1 ст.40 Закону України "Про
іпотеку" встановлено,що звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів
та членів їх сімей і одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд за заявою
іпотекодержателя виносить рішення про
виселення мешканців за наявності
підстав, передбачених законом, якщо
предметом іпотеки є житловий будинок
або житлове приміщення( ч.2 ст.39 Закону
України "Про іпотеку").

Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК УРСР
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення є підставою для виселення
всіх громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом (ч.3
ст.109 ЖК УРСР).

За наведеного висновки суду про
безпідставність позовних вимог про
виселення осіб, які були зареєстровані
в будинку після того як його власник
передав цей будинок в іпотеку, є
неправильними і такими, що суперечать
чиному законодавству, яким регулються
спірні правовідносини.

На підставі наведеного, ст. 40
Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 9, 109
Житлового кодексу, керуючись ст.ст. 303,
304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 323-325 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

в и р
і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного
суду Рівненської області від 06
листопада 2013 року скасувати в частині
відмови у виселенні ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" задовольнити:

виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 з будинку, який є
предметом іпотеки і розташований за
адресою АДРЕСА_1, який належить на
праві власності ОСОБА_1.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: Малько О.С.
Оніпко О.В.
Хилевич С.В.