Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Аслановій Е.Е.,

за участю позивачів,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - ОСОБА_3 про визнання
покупцем за договором купівлі-продажу
квартири та визнання права власності
та за позовм ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про визнання квартири спільним
сумісним майном подружжя та визнання
права власності на 12 частку квартири , -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду із вищевказаним позовом до
відповідача, посилаючись на те, що
відповідач неправомірно оформив
договір купівлі-продажу квартири на
своє імя, використавши при цьому
грошові кошти, належні йому на праві
власності.

Ухвалою суду від 04 грудня 2013 року до
участі у справі залучений в якості
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_3 та
прийнято до спільного розгляду с
первісним позовом її позов до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про визнання майна спільною
сумісною власністю подружжя та
визнання права власності на 12 частку
квартири.

У судовому засіданні позивачі
вимоги позовів підтримали та пояснили,
що ОСОБА_1 мав намір купити для свого
проживання та проживання своєї родини ,
а також для запобігання девальвації
заощаджень квартиру. Він зняв з
депозитного рахунку грошові кошти у
розмірі 12 000 доларів США , а також
поточний заробіток після чергового
рейсу і підшукав собі квартиру , але в
звязку з терміновим відкликанням до
місця роботи не встиг оформити
нотаріальну угоду. Він залишив кошти
дружині , а коли повернувся з рейсу на
початку 2010 року, вона запевнила , що
придбала квартиру згідно їх
домовленості. Про те, що квартира
оформлена на сина дізнався лише в 2013
році, коли сину предявили звинувачення
у вчиненні кримінального
правопорушення і він знайшов в
квартирі оригінал договру
купівлі-продажу.

ОСОБА_3 суду пояснила, що дійсно
квартра придбавалася на кошти
чоловіка, але під час шлюбу з нею. Син
ОСОБА_2 на той час навчався в м. Києві і
не мав власного заробітку та коштів. З
метою збергіти заощадження від
знецінення вони з чоловіком ОСОБА_1
вирішили придбати квартиру, в
подальшому за умови одруження сина
мали намір передати цю квартиру для
проживання сімї сина. При
нотаріальному посвідченні
оспорюваного договору купівлі-продажу
квартири, яку вони обирали разом з
чоловіком, нотаріус пояснила, що для
придбання квартири одним із подружжя
необхідна нотаріальна згода іншого,
але оскільки чоловік знаходився за
межами України, а продавці наполягали
на своєчасному виконанні умов
попередньої угоди, вона вимушена була
викликати з м.Києва сина і оформити
квартиру на нього. Чоловіку про це вона
не говорила, запевнивши, що виконала
усі домовленості з ним.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду
письмову заяву, в якій визнав вимоги
позову.

Вислухавши пояснення сторін,
вивчивши доводи позову і матеріали
справи, судом встановлені наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів
справи, позивачі є батьками ОСОБА_2

31 жовтня 2009 року ОСОБА_2 купив
однокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 за 91
774 грн. Договір посвідчено приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу 31.10.2009 року за
реєстровим № 2325.

З копії закордонного паспорту та
посвідчення моряка ОСОБА_1 вбачається,
що останній перебував за межами
кордону України з 31 жовтня 2009 року.

ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_3 з 08 вересня 1984 року по
теперішній час.

З виписки по банківському рахунку в
доларах США , який відкрито на імя
позивача ОСОБА_1, вбачається, що
останній знімав кошти у загальній сумі
12 000 доларів США в період з червня по
серпень 2009 року, що складає еквівалент
на той час за курсом НБУ приблизно 96 000
грн.

З довідки Приватного вищого
навчального закладу "Київський
медичний університете УАНМ"
вбачається, що ОСОБА_2 навчасвя в
зазначенму навчальному закладі на
медичному факултеті на контрактній
основі з 2004 року по березень 2011 року,
стипендію не отримував.

На підставі викладеного, у
відповідності зі ст.ст. 203, 215, 217, 235, 626, 632,
655,691 ЦК України, суд вважає позов
обґрунтованим і підлягаючим
задоволенню, тому що встановлені у
судовому засіданні обставини і
досліджені докази свідчать про
наявність між сторонами, які були
близькими родичами, до укладення угоди
певної домовленості про придбання
квартири у власність позивача за
належні йому кошти. Ці обставини
підтверджуються хронологією подій, а
також повною відповідністю вартості
придбаної квартири тій сумі грошових
коштів , яка була знята ОСОБА_1 з
особового банківського рахунку перед
придбанням цієї квартири.

Доказів придбання квартири
відповідачем за власні кошти , останній
суду не надав і на такі не посилався.

Тому суд вважає за необхідне визнати
оспорюваний договір купівлі-продажу
частково недійсним в частині покупця -
ОСОБА_2, визнавши покупцем - ОСОБА_1,
оскільки кошти на придбання спірної
квартири є власністю позивача.

Разом з тим, квартира придбана
позивачами під час шлюбу , а ч. 2 ст. 61 СК
України передбачено, що об'єктом права
спільної сумісної власності є
заробітна плата, пенсія, стипендія,
інші доходи, одержані одним із
подружжя. Жодних достовірних та
допустимих доказів щодо наявності
обставин, передбачених ст. 57 та ч. 2 ст. 70
СК України, ОСОБА_1 суду не надав.

На підставі викладеного, у
відповідності до ст. ст. 60, 63, 68, 70 СК
України, ст.ст. 316, 328, 355, 368, 372 ЦК України ,
суд дійшов висновку, що спірна квартири
є майном, нажитим сторонами як
подружжям під час шлюбу й кожний з них
має рівні права володіння,
користування й розпорядження цим
майном. У зв'язку із зазначеним, позов
ОСОБА_3 підлягає задоволенню й за нею
та ОСОБА_1 слід визнати право власності
по 1/2 частину спірній квартири за
кожним.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати сплачені при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України
, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 , посвідчений приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 31.10.2009
року за реєстровим № 2325.109, укладений 31
жовтня 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ,
визнати частково недійсним в частині
покупця, визнавши покупцем ОСОБА_1 .

Визнати спільним сумісним майном
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартиру
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право
власності по 1/2 частині квартири
АДРЕСА_1 - за кожним.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя
Гуденко О. А.