Справа № 372/5075/13-ц
провадження № 2-90/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 січня 2014 року Обухівський
районний суд Київської області в
складі :

головуючого судді Мори О.М.,

при секретарі Орел І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Обухівського
районного суду Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна компанія»,
Публічного акціонерного товариства
«Спільне Українсько-болгарське
підприємство «Богдан» про визнання
майнових прав на квартиру,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним
позовом. Обгрунтовуючи позовні вимоги
позивач зазначила, що 06.01.2006 року між
нею та ТОВ «Перша Українська
Індустріально-інвестиційна Компанія»
(далі Відповідач-1) був укладений
договір №162-ОбІн пайової участі у
будівництві житлового будинку .
Відповідно до п.1.1 Інвестиційного
договору позивач надала Відповідачу-1
кошти в порядку пайової участі в
будівництві житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 25.12.2006
року між Позивачем та Відповідачем-1
було укладено додаткову угоду №1 до
інвестиційного договору №162-ОбІн від
06.01.2006 року, про зміну прізвища
інвестора, у зв'язку з укладенням шлюбу.
22.11.2007 року між позивачем та
Відповідачем -1 було укладено додаткову
угоду №2 до інвестиційного договору
№162-ОбІн від 06.01.2006 року про зміну
об'єкта інвестування. Предметом
договору є інвестування квартири
АДРЕСА_2. Плановий термін введення в
експлуатацію будинку становить-2
квартал 2008 року.

Крім того, як стало відомо позивачу ,
27.07.2009 року між Відповідачем -1, та
приватним акціонерним товариством
«Спільне Українсько-Болгарське
підприємство «Богдан» ( далі -
Відповідач -2) було укладено договір про
заміну сторони в зобов'язанні,
відповідно до умов якого стороною в
договорі інвестування з усіма правами
та обов'язками стає Приватне
акціонерне товариство «Спільне
Українсько-Болгарське Підприємство
Богдан» тобто ЗАТ «Спільне
Українсько-Болгарське підприємство
«Богдан» взяло на себе зобов'язання на
умовах основного договору щодо
будівництва об'єкта інвестування,
введення його в експлуатацію та
передачі Інвестору закінченого об'єкта
згідно договору №162-ОбІн від 06.01.2006
року.

На виконання умов наведених вище
договорів позивачем було сплачено
грошові кошти в сумі 198371,12грн., що
згідно п.2.6 Договору №162-ОбІн від 06.01.2006
року вважається в повному обсязі.

Діючи відповідно до умов договору
позивач свої зобов'язання виконав
своєчасно та належним чином,
відповідач же в порушення умов
договору свої зобов'язання не виконав і
на час звернення до суду відповідач
даний будинок не ввів в експлуатацію,
не передав у власність позивачу
визначену у договорі квартиру, в
зв'язку з чим, на думку позивача,
відповідач порушує його права
інвестора, а тому він просить в
судовому порядку визнати за ним
майнові права на об'єкт інвестування.

В судове засідання позивач не з'явився,
та представник позивача подав письмову
заяву, в якій просить справу розглянути
у його відсутність та у відсутність
позивача, позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Відповідачі будучи належним чином
повідомлені про час, місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явились,
про поважність неявки суд не
повідомили, а тому суд ухвалив провести
розгляд справи на підставі наявних у
справі матеріалів в заочному порядку.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали
справи, встановив, що між сторонами
виникли спірні правовідносини щодо
отримання позивачем у власність
проінвестованої, згідно договору,
квартири в будинку не введеному
відповідачем в експлуатацію.

Судом встановлено, що 06.01.2006 року між
ОСОБА_3 та відповідачем ТОВ « Перша
Українська Індустріально-Інвестиційна
компанія» був укладений договір
№162-ОбІн пайової участі у фінансуванні
будівництва житлового будинку
(Далі-Договір).

Відповідно до п.п.1.1-1.3 Договору, позивач
надає відповідачу кошти в порядку
своєї пайової участі у будівництві
багатоквартирного житлового
будинку,що знаходиться за
адресою:АДРЕСА_1, у встановленому даним
Договором розмірі вартості об'єкту
інвестування 198428,30 грн, а відповідач
використовує надані позивачем кошти
для будівництва вказаного об'єкта
будівництва і передає позивачу по
завершенні будівництва частину об'єкта
будівництва, а саме однокімнатну
квартиру за АДРЕСА_1.Плановий термін
закінчення будівництва будинку - 1
квартал 2008 року. Плановий термін
введення будинку в експлуатацію - 2
квартал 2008 року.

Також,25.12.2006 року між позивачем ОСОБА_1
та відповідачем ТОВ « Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна компанія»
було укладено додаткову угоду№1до
Договору, відповідно до умов якої було
змінено прізвище інвестора, тобто
позивача у даній справі з ОСОБА_3 на
ОСОБА_1 у зв'язку із укладенням шлюбу
позивачем.(а.с.21)

22.11.2007 року між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ТОВ « Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна компанія»
було укладено додаткову угоду №2 до
Договору.(а.с.22-23)

Відповідно до умов Додаткової угоди №2
до Договору, до п.1.3Договору було
внесено зміни ,змінено об'єкт
інвестування, що підлягав передачі на
однокімнатну квартиру за
АДРЕСА_2.Плановий термін закінчення
будівництва під'їздів №2,№3,№4,№5,№6
будинку - 2 квартал 2008 року. Вартість
об'єкту інвестування на день укладення
Договору складає 198980,67 грн.

Відповідно до п.4.1-4.2 Договору,
відповідач зобов'язався здійснити
будівництво об'єкту інвестування,
ввести його в експлуатацію та надати
позивачу документи для наступного
оформлення правовстановлюючих
документів на право власності на об'єкт
інвестування на його ім'я. Позивач в
свою чергу зобов'язався внести
інвестицію у сумі, що обумовлена п.1.3
Договору та дотримуватися термінів
перерахування коштів.

Відповідно до п.5Додаткової угоди №2 до
Договору, у зв'язку з тим, що розмір
загальної площі об'єкту інвестування
збільшився на 0,13 кв.м., позивач
зобов'язався доплатити за 0,13 кв.м.
загальної площі об'єкта інвестування
згідно п.2.1 Договору до завершення
будівництва але не пізніше 01.03.2008 року.

З матеріалів справи вбачається, що
25.12.2006 року ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «
Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна компанія»
було сплачено 197436,16 грн. у рахунок
фінансування будівництва згідно
договору№162-ОбІн пайової участі у
фінансуванні житлового будинку від
06.01.2006 року. Дана обставина
підтверджується копією квитанції №113
від 25.12.2006 року.(а.с.25) . До того ж 22.11.2007
року ОСОБА_1 на рахунок ТОВ « Перша
Українська Індустріально-Інвестиційна
компанія» було сплачено 934,96 грн. у
рахунок фінансування будівництва
згідно договору№162-ОбІн пайової участі
у фінансуванні житлового будинку від
06.01.2006 року. Дана обставина
підтверджується копією квитанції №116
від 22.11.2007 року (а.с.26).

Згідно Довідки про інвестування на 100%
загальної площі об'єкту інвестування
по Договору №162-ОбІн від 06.01.2006 року,
виданої 26.11.2007 року ТОВ « Перша
Українська Індустріально-Інвестиційна
компанія» ОСОБА_1, інвестор
проінвестував 100 відсотків загальної
площі об'єкту інвестування , що складає
198371,12 грн., а Підприємство , прийняло
грошові кошти, передані Інвестором у
порядку своєї пайової участі в
будівництві, оговорені в Договорі, і
після введення об'єкту в експлуатацію,
гарантує Інвестору передачу
проінвестованої площі, а саме
1-кімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною
площею 46,83 кв. м. При цьому були
враховані умови п.2.6 Договору: «якщо
Інвестор до 28.12.2006 року проінвестує не
менше, ніж 99,5% загальної площі об'єкта
інвестування, він звільняється від
оплати решти вартості об'єкта
інвестування та має право на отримання
«Довідки про інвестування 100% загальної
площі об'єкта інвестування»

Встановивши спірні правовідносини суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 47 Конституції України
встановлено, що «кожен має право на
житло, держава створює умови, за яких
кожний громадян матиме змогу
побудувати житло, придбати його у
власність або взяти в оренду; ніхто не
може бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду».

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом свого охоронюваного законом
інтересу.

Як розтлумачив Конституційний Суд
України у своєму рішенні № 18-рп/2004 від 01
грудня 2004 року поняття "охоронюваний
законом інтерес", що вживається в
частині першій ст. 4 ЦПК України та
інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
"права", треба розуміти як прагнення до
користування конкретними матеріальним
та/або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом
об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом цивільного
захисту та інших засобів правової
охорони з метою задоволення
індивідуальних і колективних потреб,
які не суперечать Конституції і
законам України, суспільним інтересам,
справедливості, добросовісності,
розумності та іншим загально-правовим
засадам.

Загальні правові, економічні та
соціальні умови інвестиційної
діяльності на території України
визначає Закон України «Про
інвестиційну діяльність».

Згідно статті 7 Закону України «Про
інвестиційну діяльність» встановлено,
що інвестор має право володіти,
користуватися і розпоряджатися
об'єктами інвестицій відповідно до
законодавчих актів України,
інвестиціями є всі види майнових та
інтелектуальних цінностей, такими
цінностями може бути майнові права на
нерухоме майно.

Правовою природою виникнення майнових
прав у їх носія вважається загально
прийнятий момент набуття права
власності, визначений ст. 328 ЦК України
тобто право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Статтею 177 ЦК України встановлено, що
до об'єктів цивільних прав відносять
речі, майнові права та інше, статтею 190
ЦК Українивстановлено, що майном як
особливим об'єктом вважається річ,
сукупність речей, а також майнові права
та обов'язки, майнові права є не
споживною річчю; майнові права
визнаються речовими правами, а статтею
3 Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні» встановлюється,
що майновими правами, які можуть
оцінюватися, визнаються будь-які права,
пов'язані з майном, відмінні від права
власності, у тому числі права, які є
складовими частинами права власності
(права володіння, розпорядження,
користування), а також інші специфічні
права та права вимоги.

Виходячи з цього речове право є
юридичним поєднанням особи і речі, і
всі суб'єкти визнають цей обов'язок
обмежуючи тим самим особисті домагання
цього предмета, тим самим речове право
має абсолютний характер.

Фактичний зміст речового права
проявляється в конкретних формах
володіння річчю: об'єкт - тільки
матеріальні речі, суб'єкти - особи, які
можуть бути суб'єктами
цивільно-правових відносин.

Речові права встановлюються законом,
рішенням суду, заповітом або договором.

Таким чином об'єктом цивільного права
за інвестиційним договором є
закріплена за позивачем майнове право,
отримане в результаті інвестицій на
конкретно визначену площу та яким
позивач вправі володіти, користуватися
і розпоряджатися.

Статтею 178 ЦК України встановлено, що
«об'єкти цивільних прав можуть вільно
відчужуватися або переходити від
однієї особи до іншої в порядку
правонаступництва чи спадкування або
іншим чином», тим самим майнові права
виступають окремим обєктом цивільних
прав і можуть вільно відчужуватися або
переходити від однієї особи, яка ними
володіє до іншої, зокрема, шляхом
укладання договору.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами,
ст.526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, а згідно
ч.5 ст.7 Закону України "Про інвестиційну
діяльність", інвестор має право
володіти, користуватись і
розпоряджатись обєктами інвестицій
відповідно до законодавчих актів
України.

Як вбачається з договору укладеного
між сторонами - виникли договірні
відносини щодо інвестування
будівництва квартири, тим самим
позивач будучи інвестором вклав у
будівництво об'єкту нерухомості власні
кошти, а тому він до здавання об'єкту
нерухомості в експлуатацію є власником
майнових прав на об'єкт інвестування, а
саме: на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2.

Ці майнові права є відмінні від права
власності на майно, вони не потребують
державної реєстрації і охороняються
законом.

На даний час будівництво будинку не
закінчене, а відповідачами не виконані
взяті на себе зобов'язання і будь-які
дії відповідачами щодо закінчення
будівництва не здійснюються, в зв'язку
з скрутним фінансовим становищем, що
вказує на можливість позбавлення
позивача майнових прав на об'єкт
інвестування, а тому суд захищаючи
інтереси позивача вважає за необхідне
визнати за ним майнові права на об'єкт
інвестування.

При вирішенні питання щодо розподілу
та стягнення судових витрат суд
керується ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 59, 60, 72, 88, 213, 215,
224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1 майнові права на
об'єкт інвестування - однокімнатну
квартиру за АДРЕСА_2 .

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Спільне
Українсько-болгарське підприємство
«Богдан» на користь ОСОБА_1 172 грн. 06
коп., як відшкодування судових витрат
сплачених при зверненні до суду.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перша Українська
Індустріально-Інвестиційна компанія»
на користь ОСОБА_1 172 грн. 06 коп., як
відшкодування судових витрат
сплачених при зверненні до суду.

Стягнути на користь держави з
Публічного акціонерного товариства
«Спільне Українсько-болгарське
підприємство «Богдан» та Товариства
з обмеженою відповідальністю «Перша
Українська Індустріально-Інвестиційна
компанія» судовий збір в розмірі по 819
грн. 79 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача або представника,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватись з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Київської області
через Обухівський районний суд
Київської області.,

СуддяМора О. М.