АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: №22-ц/791/
193/14 Головуючий
в І інстанції: Заболотний В.М.
Доповідач: Слюсаренко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року січня місяця 24 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області у складі:

головуючого:Радченка
С.В.суддів:Вербицької Л.І. Слюсаренко
О.В.при секретарі:Сікорі О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Комунального підприємства
"Дніпровський" на заочне рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 23 вересня 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до
Комунального підприємства
"Дніпровський" про відшкодування
матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із цивільним позовом посилаючись
на неналежне виконання відповідачем
своїх обов'язків з утримання будинку,
зокрема по ремонту даху, з передбаченої
ст. 1166 ЦК України підстави просив
стягнути з відповідача завдану йому
матеріальну у розмірі 2300,00 грн.

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Херсона від 23 вересня
2013 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з КП "Дніпровський" на користь
позивача вартість ремонтно-
відновлюваних робіт покрівлі в сумі
2300,00грн. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

В апеляційній скарзі Комунальне
підприємство "Дніпровський" просить
рішення скасувати та ухвалити нове
про відмову у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_5 Посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
та вказує, що капітальний ремонт
покрівлі має виконувати
балансоутримувач будинку, а саме
Департамент житлово-комунального
господарства міської ради, а тому
відсутні підстави покладати на
відповідача обов'язок по
відшкодуванню понесених позивачем
витрат.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідач не здійснив вчасно ремонт
покрівлі у будинку, де мешкає. позивач,
а тому має відшкодувати майнову
шкоду, яка була пов'язана з
необхідністю проведення поточного
ремонту покрівлі даного будинку.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду.

За змістом вимог ч. 1, 7 ст. 10 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" утримання
приватизованих квартир (будинків)
здійснюється за рахунок коштів їх
власників згідно з Правилами
користування приміщеннями жилих
будинків та прибудинкових територій,
які затверджуються Кабінетом
Міністрів України, незалежно від форм
власності на них.

Колишні власники (їх правонаступники),
які володіли багатоквартирними
будинками до моменту приватизації,
зобов'язані брати участь у
фінансуванні їх ремонту та сприяти
організації його проведення у порядку,
що визначається Кабінетом Міністрів
України.

Спори, що виникають з цього питання,
вирішуються судом.

Відповідно до п. 1,2 Порядку участі в
організації та фінансуванні ремонту
приватизованих житлових будинків їх
колишніх власників, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.10.1992 року № 572 зазначено, що
колишні власники багатоквартирних
будинків (виконкоми місцевих Рад
народних депутатів, місцеві державні
адміністрації у містах Києві та
Севастополі, підприємства,
організації, установи, в повному
господарському віданні або
оперативному управлінні яких вони
перебували ) зобов'язані брати участь у
роботах по ремонту, потреба в якому
виникла після приватизації квартир.
Обсяг цих робіт визначається кількістю
приватизованих квартир будинку та
строком його експлуатації від
закінчення будівництва або
реконструкції до проведення першого
ремонту після приватизації. Якщо в
будинку приватизовано декілька
квартир і їхні власники не виявили
бажання створити товариство
(об'єднання) власників квартир, то
кожний власник квартири укладає з
власником будинку договір про участь у
витратах на утримання (обслуговування
та ремонт) будинку та прибудинкової
території. Договором визначається
розмір щомісячних внесків власником
квартири на розрахунковий рахунок
власника будинку на майбутні ремонти;
За таких умов перший після
приватизації та наступні ремонти
будинку здійснюються власником
будинку незалежно від строку його
експлуатації.

Статтями 20, 21 Закону України " Про
житлово-комунальні послуги" визначені
права та обов'язки споживача та
виконавця житлово-комунальних послуг.
Зокрема, обов'язком споживача є оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця є надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору.

Судом встановлено і вбачається із
матеріалів справи, що ОСОБА_5 є
власником квартири АДРЕСА_1.( а.с. 4)

На підставі додаткової угоди від 29.02.2012
року до договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкової території № 6 від 16
квітня 2008 року функції з утримання
зазначеного будинку та прибудинкової
території з 29 лютого 2012 року здійснює
КП" Дніпровський " ( а.с. 62, 65)

Згідно з переліком послуг та видів
робіт з утримання будинків і посуд та
прибудинкової території житлового
фонду, що належить до комунальної
власності територіальної громади
міста, затвердженого рішенням
виконавчого комітету № 565 від 20.12.2011
року обслуговуючі організації
здійснюють поточний ремонт покрівлі (
до 10% від загальної площі) ( а.с. 67-70)

Письмовий договір про надання послуг з
утримання будинку між ОСОБА_5. та КП "
Дніпровський " не укладався, однак
відповідно до ч.1 ст.218 ЦК України
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків
встановлених законом, а за змістом
Законів України "Про приватизацію
державного житлового фонду" та " Про
житлово-комунальні послуги" обов'язок
по укладенню договору про надання
житлово-комунальних послуг покладений
як на виконавця цих послуг, так і на
споживача, в тому числі, власника житла.

Позивач з 29 лютого 2012 року отримував і
приймав на послуги тих умовах на яких
вони надавалися відповідачем,
оплачував їх та не вчиняв передбачених
законом дій для укладення договору у
письмовій формі, що свідчить про
наявність між сторонами договірних
відносин.

З матеріалів справи вбачається, що
15.05.2012 року ОСОБА_5 уклав з ФОП ОСОБА_7
договір підряду на ремонт м'якої крівлі
квартири площею 35 кв.м. і сплатив 2300
грн.

При цьому доказів необхідності
проведення ремонту покрівлі будинку
над квартирою позивача матеріали
справи не містять.

Позивач наполягає на тому, що понесені
ним витрати на ремонт м'якої покрівлі є
заподіяною КП "Дніпровський" майновою
шкодою і з визначених ст. 1166 ЦК України
підстав, просить її стягнути з
відповідача.

Суд першої інстанції, застосувавши
міру відповідальності у вигляді
стягнення матеріальної шкоди, не
встановив передбачених ст. 22 ЦК
України наявності всіх елементів
складу цивільного правопорушення :
протиправних дій (бездіяльності)
житлово-експлуатаційного органу щодо
обслуговування будинку в межах
покладених на нього, як на управителя
обов'язків, існування причинного
зв'язку між витратами позивача і
протиправною поведінкою відповідача
та наявність його вини у заподіяній
позивачу шкоді.

Встановлення зазначених фактів є
обов'язковим для покладення на особу
відповідальності за заподіяну шкоду із
заявлених ОСОБА_5 підстав - ст. 1166 ЦК
України.

В даному ж випадку йдеться про
відшкодування витрат, понесених
власником квартири в зв'язку з
виконанням ремонтних робіт в
житловому будинку, в якому ця квартира
розташована, які, як він вважає, повинна
виконувати житлово-експлуатаційна
організація як виконавець
житлово-комунальних послуг.

Діюче в Україні законодавство не
містить норми, яка б регулювала
порушене позивачем питання, тому, на
думку колегії суддів, до відносин, що
склалися між сторонами, слід
застосувати за встановленим ст.8 ЦК
України правилом аналогії закону ст.176
ЖК України, на яку, як на підставу
позову позивач не посилався і
обставини, передбачені цією нормою
права для захисту порушених прав та
інтересів, не доводив і такі судом
першої інстанції не досліджувалися і
не встановлювалися.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК суд
розглядає справу в межах заявлених
позивачем вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

З огляду на викладене , колегія суддів
приходить до висновку, що при вирішенні
справи суд неправильно застосував
норми матеріального права, що
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
є підставою для скасування рішення та
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог із
зазначених у позові підстав, що не
позбавляє позивача звернутися до суду
за захистом прав та інтересів з інших,
передбачених законом підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 316
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Дніпровський"
задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Херсона від 23 вересня
2013 року скасувати, ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_5 відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і з цього часу протягом 20
днів може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у касаційному порядку.

головуючий:

судді: