Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючої - Кожух
О.А.,

суддів - Кондора
Р.Ю., Леска В.В.

при секретарі - Голінко
А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 23 грудня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно,
усунення спадкоємця від права
спадкування за законом, встановлення
факту родинних відносин, та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про встановлення факту родинних
відносин, факту проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 у вересні 2013 року звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, та, в
подальшому збільшуючи позовні вимоги
(а.с.100-104, 144-147) остаточно просив суд: -
встановити факт родинних відносин сина
та батька між фізичними особами, а саме:
що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
виданого 27.04.1993 року являється сином
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3; -
встановити факт родинних відносин сина
та матері між фізичними особами, а саме:
що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4,
являється сином ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5, та яка у свідоцтві про
народження ОСОБА_3, серія НОМЕР_2 від
13.06.1960, зазначена «ОСОБА_4»; - усунути
ОСОБА_2 від права на спадкування за
законом спадщини, яка відкрилась після
смерті ОСОБА_4; - визнати за ним право
приватної власності на
будинковолодіння АДРЕСА_2 в порядку
спадкування після смерті батька -
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4. Позов
мотивував тим, що він зареєстрований та
фактично проживає за адресою АДРЕСА_1,
де проживав з батьком - ОСОБА_3, та
бабусею - ОСОБА_4 Після смерті його
батька - ОСОБА_3 - подав заяву до
Мукачівської районної державної
нотаріальної контори Закарпатської
області про прийняття спадщини за його
батьком. Все своє свідоме життя він
проживав разом з бабусею, яка ним
опікувалася до досягнення повноліття.
Після досягнення ним повноліття він
допомагав бабусі, оскільки батько був у
Казахстані, а тітка - ОСОБА_2 - хоч і
проживала з ними в одному селі, але
ніякої ініціативи щодо надання
будь-якої допомоги не проявляла. Після
повернення його батька з Казахстану
піклувався і про батька, оскільки він
хворів та ніде не працював. Тітка
відмовлялась надавати допомогу,
мотивуючи тим, що він там проживає, а
отже всі питання повинен вирішувати
сам. Тому ОСОБА_1 вважає що є підстави
для усунення ОСОБА_2 від права на
спадкування за законом спадщини, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_6
Оскільки прізвище бабусі у її
документах було вказано „ОСОБА_4", а
прізвище його батька - „ОСОБА_3" -
просив також встановити факт
відповідних родинних відносин.

ОСОБА_2 у жовтні 2013 року звернулася до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1
(а.с.66-70), в якому просила: - встановити
факт родинних відносин між ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, а саме, що померла ІНФОРМАЦІЯ_5
ОСОБА_4 була матір'ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3; - встановити факт
проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на час
відкриття спадщини; - визнати за нею в
порядку спадкування після смерті
матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5,
право приватної власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Позов мотивує тим, що вона являється
донькою ОСОБА_4, якій на праві власності
належало будинковолодіння АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_5 її мати померла, заповіту
на випадок своєї смерті не залишила.
26.03.2012 ОСОБА_2 подала до Мукачівської
районної державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.
На день смерті її мати проживала разом
з нею у її будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_2
вважає, що інших спадкоємців, які б
прийняли спадщину після смерті її
матері, немає, оскільки її брат - ОСОБА_3
- після смерті їх матері із заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори не звертався, на день смерті
матері разом з нею не проживав. Однак,
на даний час вона не може належним
чином оформити спадщину та отримати
свідоцтво про право на спадщину,
оскільки її право власності на
спадкове майно не визнається та
оспорюється ОСОБА_1, який являється
сином її покійного брата ОСОБА_3, та
відповідно внуком її покійної матері.
Також ОСОБА_2 просила встановити факт
родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
оскільки існують розбіжності у
написанні її прізвища, імені та по
батькові у її паспорті та актових
записах про її народження та шлюб, та
розбіжності у написанні прізвища,
імені та по батькові її матері у різних
документах.

Рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 23 грудня 2013
року частково задоволено позов ОСОБА_1 -
встановлено факт родинних відносин
сина та батька між фізичними особами, а
саме: що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
виданого 27.04.1993, являється сином
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3; -
встановлено факт родинних відносин
сина та матері між фізичними особами, а
саме: що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4
згідно свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_3, виданого 10.05.2013, являється сином
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно
свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_4
виданого 15.05.2013, та яка у свідоцтві про
народження серія НОМЕР_2 від 13.06.1960
зазначена ОСОБА_7.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задоволено.

Встановлено факт родинних відносин між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а саме, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 була матір'ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 - встановлено факт
проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на час
відкриття спадщини; - визнано за ОСОБА_2
в порядку спадкування після смерті
матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5,
право приватної власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 сплачений судовий збір в
розмірі 728,86 грн.

ОСОБА_1 оскаржив рішення суду в частині
визнання за ОСОБА_2 права власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1. Вказуючи на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення суду скасувати та
визнати право власності на вказане
будинковолодіння за ним.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_1 та його представник вказали, що
право власності на будинковолодіння
слід визнати по 1/2 частині за ОСОБА_1,
оскільки він прийняв спадщину після
смерті свого батька ОСОБА_3, та за
ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_4

ОСОБА_2 та її представник рішення суду
просили залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію
сторін та їх представників,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до таких висновків.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 в
частині визнання за нею права
власності на будинковолодіння АДРЕСА_1,
суд першої інстанції вважав, що
спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла
ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_4 на час смерті
проживала у своєї дочки ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_3.

Проте таких висновків суд дійшов
з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60, 61 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню

Як встановлено судом та
вбачається з матеріалів справи, згідно
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 06.08.2005, власниками
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 були ОСОБА_4 та ОСОБА_8
по 1/2 частці (а.с.14). Відповідно до
Свідоцтва про право на спадщину за
законом від 06.09.2005, спадкоємницею майна
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, є його
дружина ОСОБА_4, спадкове майно
складається із 1/2 частини жилого
будинку, що розташований в АДРЕСА_1
(а.с.77), 6 вересня 2005 року на цю частину
будинку за ОСОБА_4 було зареєстровано
право власності (а.с.78).

Таким чином, власницею спірного
будинковолодіння була ОСОБА_4

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - діти ОСОБА_4.

Відповідно до повторного Свідоцтва про
смерть серія НОМЕР_4 від 15.05.2013, ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 15).

Відповідно до довідки №240 від 21.05.2013
виданої Лалівською сільською радою, на
день смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5, в дворогосподарстві
АДРЕСА_1 був зареєстрований і проживав
її внук - ОСОБА_1, проживав, але не
зареєстрований її син - ОСОБА_3 (а.с.20).
ОСОБА_3 проживав у будинку з липня 2005
року і до смерті, що підтверджено
довідкою №243 від 21.05.2013, виданою
Лалівською сільською радою, та
визнається ОСОБА_2 (а.с. 23).

ОСОБА_2 26.03.2012 звернулася із заявою до
Мукачівської районної державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини за своєю померлою мамою
ОСОБА_4, що підтверджується заявою від
26.03.2012 року за №169 (а.с. 54).

Відповідно до листа №02-10/371 від 10.10.2013
виданого Лалівською сільською радою,
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на
день смерті фактично проживала з
дочкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3
(а.с.83). Згідно довідки №447 від 04.10.2013,
виданої Лалівською сільською радою,
ОСОБА_2 дійсно поховала за свій власний
рахунок матір ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.84).

Суд першої інстанції вважав, що
спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла
лише ОСОБА_2, встановивши, факт
проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на час відкриття
спадщини. Проте, як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_4 постійно
прожила у будинку АДРЕСА_1, звідки була
госпіталізована 17 жовтня 2011 року з
діагнозом «ішемічний інсульт …». З
лікарні ОСОБА_2 забрала її до себе
додому на АДРЕСА_3, 24 жовтня 2011 року, де
вже ІНФОРМАЦІЯ_5 - через 4 дні - ОСОБА_4
померла (а.с.95, 116, 124, 125).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї. У
відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Перебування спадкодавиці ОСОБА_4
протягом чотирьох днів перед її смертю
у будинку ОСОБА_2 в АДРЕСА_3, та
встановлення судом факту проживання
ОСОБА_2 на час відкриття спадщини разом
з ОСОБА_4, не є підставою вважати, що
ОСОБА_3 не прийняв спадщину після
смерті матері. Як вбачається з обставин
справи та не заперечується ОСОБА_2, з
ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1 з липня 2005
року постійно проживав її син - ОСОБА_3.

Таким чином, спадщину після
смерті ОСОБА_4 прийняли її діти - ОСОБА_3
як особа, яка постійно проживала із
спадкодавцем, та ОСОБА_2 - як особа, що
подала до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини. Заяви про
відмову від прийняття спадщини вони не
подавали.

Суд першої інстанції цих обставин
не врахував та визнав право власності
на будинковолодіння лише за ОСОБА_2

Оскільки ОСОБА_4 заповіту не залишила,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, як спадкоємці першої
черги за законом, відповідно до ст.1267 ч.
1 ЦК України, успадкували майно матері у
рівних частках, в тому числі і
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3
та ОСОБА_2 не отримували, проте,
відповідно до ст. 1296 ч. 3 ЦК України,
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Згідно Свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_3 від 10.05.2013 ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16). ОСОБА_1 16 травня 2013
року подав до Мукачівської районної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини за померлим ОСОБА_3
(а.с.10). Оскільки інших спадкоємців у
ОСОБА_3 немає, ОСОБА_1 після смерті
батька успадкував належну йому частину
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності. Оскільки між сторонами
існує спір про право власності на
спадкове майно, право спадкоємців
підлягає захисту шляхом визнання за
ними права власності на спадкове майно
в судовому порядку.

Зважаючи на викладене, рішення суду
першої інстанції в частині визнання
права власності на будинковолодіння
АДРЕСА_1 в цілому за ОСОБА_2 не
відповідає обставинам справи та нормам
матеріального права. Відповідно до
п.п.3,4 ст. 309 ЦПК України рішення суду в
цій частині підлягає скасуванню із
ухваленням нового рішення, яким право
власності на будинковолодіння АДРЕСА_1
слід визнати по 1/2 частині за ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

В іншій частині рішення суду не
оскаржувалось і апеляційним судом не
перевірялось.

Керуючись ст. ст. 209, 304, п. 2 ч.1 ст. 307, 308, 313,
п. 1 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 23 грудня 2013 року в частині
визнання за ОСОБА_2 право приватної
власності на будинковолодіння АДРЕСА_1
в порядку спадкування після смерті
матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 -
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

Позов ОСОБА_1 та зустрічний позов
ОСОБА_2 в частині визнання права
приватної власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1 -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
приватної власності на 1/2 частину
будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті батька -
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
приватної власності 1/2 частину на
будинковолодіння АДРЕСА_1. в порядку
спадкування після смерті матері
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуюча

Судді