Справа № 212/9916/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 лютого 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу
у складі:

головуючого судді Чайкіна І.Б.

при секретарі Конограй В.В.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому Розі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення боргу.

В судове засідання позивач не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
проти заочного розгляду справи не
заперечував.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причину своєї неявки суд не
сповістив.

Фіксація судового засідання за
допомогою технічних засобів, згідно
ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Судом встановлено, що 23.08.2013 року
позивач ОСОБА_1 уклав договір позики з
відповідачем ОСОБА_2, який взяв у
позивача в борг гроші у сумі 2020 гривень
і зобов'язався повернути їх до 29 серпня
2013 року про, що складено розписку( а.с.6).

Розпискою встановлено, що
відповідач бере на себе зобов'язання
повернути вищевказану суму протягом
вказаного строку рівновеликими
частками, однак останній внесок
повинний бути зроблений не пізніше
серпня 2013 року.

Через невиконання відповідачем
боргового зобов'язання у позивача
виникло тяжке матеріальне становище.
Час прострочення виконання грошового
зобов'язання за період з 29 серпня 2013
року по 05 листопада 2013 року 68 днів: 2020
грн / 365 днів/ 100 х 3 х 68 дн. = 11,29 грн. Тому
всього відповідач повинен сплатити
позивачу 2031 грн.29 коп.

Встановлено, що позивач виконав
свої зобов'язання за розпискою від
23.08.2013 року, грошові кошти визначені
умовами розписки відповідачу передав,
а відповідач порушив свої зобов'язання
за вищезазначеним договором, оскільки
після спливу строку повернення позики,
грошові кошти позивачу не повернув.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів
справи, строк повернення грошових
коштів по розписці від 23.08.2013 року
сплинув 29.08.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК
України, зобов'язання мають
виконуватись належним чином та у
встановлений строк. Одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається.

Відповідно ст.533 ЦК України
грошове зобов'язання має бути виконане
у гривнях, якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті; сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом валюти на день
платежу.

З огляду на наведене вище, суд
приходить до висновку, що вимога
позивача про стягнення з відповідача
суми боргу за розпискою від 23.08.2013 року
в розмірі 2020 гривень ( а.с. 10) є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Окрім цього, позивач просить
суд стягнути з відповідача 3 % річних на
неповернуту суму боргу, в розмірі 11
гривень 29 копійок, а саме з 29 серпня 2013
року по 05 листопада 2013 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК
України, якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Матеріалами справи
встановлено, що відповідач порушив
свої зобов'язання за розпискою від
23.08.2013 року, при цьому допустив
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

На підставі викладеного суд вважає,
що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є
законними і обґрунтованими, тому
відповідач повинен сплатити позивачу
суму основного боргу за розпискою - 2020
грн., сума відсотків по боргу за час
прострочення 3% річних від простроченої
суми, яка складає за весь час
прострочення грошового зобов'язання -
11 грн.29 коп., а також судові витрати,
понесенні позивачем при зверненні до
суду.

За таких обставин та керуючись
ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК
України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215,
22 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу в розмірі 2031 ( дві тисячі
тридцять одна ) гривня, з яких основна
сума боргу 2020 гривень, та нараховані на
дану суму 3% річних - 11 гривень 29 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 229 гривень 40
копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку.

Суддя: І. Б. Чайкін