У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,
Суддів:Ізмайлової Т.Л., Мартинюка
В.І.,Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за договором позики, за
касаційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня
2013 року та за зустрічним позовом ОСОБА_7
до ПМП «Діол», ОСОБА_6 про визнання
нікчемним правочину, за касаційною
скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 16 жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за договором
позики, посилаючись на те, що 04 серпня
2008 року між ним та ОСОБА_7 був укладений
договір позики у вигляді боргової
розписки, відповідно до якого він
позичив відповідачу грошові кошти в
сумі 80 000,00 грн. Вказану суму позики
зобов'язався повернути до 15 вересня 2009
року. Однак своїх зобов'язань не
виконав, вказані грошові кошти не
повернув, тому позивач звернувся до
суду з вказаним позовом та просив
стягнути суму заборгованості з
врахуванням 3 % річних.

У грудні 2009 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з зустрічним позовом до ПМП
«Діол», ОСОБА_6, про визнання нікчемним
правочину.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що
він 10 квітня 2007 року уклав з ОСОБА_6
договір найму виробничого приміщення.
Оскільки ОСОБА_6 безпідставно
збільшував щомісячну суму оплати, він
вимушений був написати розписку про
отримання 80 000,00 грн від ОСОБА_6

У зв'язку з тим, що ОСОБА_6 в
односторонньому порядку змінив
істотну умову договору № 31 від 10 квітня
2007 року, збільшивши орендну плату,
просив визнати нікчемною вказану вищу
угоду в частині оплати об'єкту найму.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 24 липня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 16 жовтня 2013 року
позов ОСОБА_6 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 80
000,00 грн боргу за договором позики, 374,80
грн - 3 % річних. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 24 липня 2013 року, яка
залишена без змін ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 16 жовтня 2013 року
зустрічний позов ОСОБА_7 залишено без
розгляду на підставі ст. 207 ЦПК України.

У касаційних скаргах ОСОБА_7 просить
скасувати ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 16 жовтня 2013 року про
залишення без змін рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 24 липня 2013 року, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права та справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції. Крім того,
ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 16
жовтня 2013 року про залишення
зустрічного позову без розгляду,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скаргах доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_6 про стягнення боргу та 3 % річних,
суд першої інстанції, з яким погодився
й апеляційний суд, виходив із того, що з
відповідача відповідно до вимог ст. ст.
526, 1046,1047, 1049 ЦК України має бути
стягнута сума боргу, а саме 80 000,00 грн, що
підтверджується борговою розпискою та
3 % річних в розмірі 374,80 грн.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
04 серпня 2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7
був укладений договір позики,
відповідно до якого ОСОБА_6 передав
ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 80
000,00 грн, що підтверджується розпискою.

Кінцевий строк повернення позики
позичальником зазначено 15 вересня 2009
року.

Договір позики написано особисто
ОСОБА_7, що не заперечується сторонами.

В обумовлений в розписці строк, ОСОБА_7
не повернув грошові кошти ОСОБА_6

За таких обставин, висновки суду першої
та апеляційної інстанцій, в частині
задоволення основного позову ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
договором позики, відповідають вимогам
матеріального і процесуального права.
Фактичні обставини встановлені судом
повно та об'єктивно, підтверджуються
матеріалами справи. Вказаним
обставинам та наданих ОСОБА_7 доказам
судом апеляційної інстанції наданий
належний правовий аналіз, що
обґрунтовано відображено в
мотивувальних частинах оскаржуваних
заявником судових рішень.

Таким чином, рішення суду першої та
апеляційної інстанцій ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
касаційної скарги висновків суду не
спростовують, що відповідно до ст. 337
ЦПК України є підставою для відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
без змін.

Залишаючи зустрічний позов ОСОБА_7 без
розгляду, суд першої інстанції виходив
із положень п. 3 ч. 2 ст. 169 ЦПК України,
оскільки ОСОБА_7 будучи належним чином
повідомленим про розгляд справи
повторно не з`явився в судове засідання
без поважних причин.

Крім того, апеляційний суд, залишаючи
без змін вище вказану ухвалу про
залишення зустрічного позову без
розгляду, зазначив, що залишення без
розгляду зустрічного позову не
позбавляє ОСОБА_7 звернутися до суду з
вказаним позовом на загальних
підставах.

Однак, з такими висновками судів
погодитись не можна, виходячи з
наступного.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 169 та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України, у разі повторної неявки в
судове засідання позивача,
повідомленого належним чином, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає
позовну заяву без розгляду.

Відповідно ч. ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України
судові повістки, адресовані фізичним
особам, вчуються їм під розписку, а
юридичним особам - відповідній
службовій особі, яка розписується про
одержання повістки. Розписка про
одержання судової повістки з поміткою
про дату вручення повертається до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, в
судове засідання призначене на
10 липня 2013 року ОСОБА_7, будучи належним
чином повідомленим про час та місце
розгляду справи, не з'явився. Однак, в
матеріалах справи міститься заява
ОСОБА_7 від 09 липня 2013 року про
перенесення розгляду справи з 10 липня
2013 року, у зв`язку з його лікуванням.

В судове засідання призначене на 24
липня 2013 року ОСОБА_7 не було належним
чином повідомлено про час та місце
розгляду справи, як того вимагає ст. 76
ЦПК України, оскільки матеріали справи
не містять відомостей про вручення
судової повістки ОСОБА_7 про виклик в
судове засідання на 24 липня 2013
року.

Залишаючи зустрічний позовну заяву
ОСОБА_7 без розгляду, суд зазначених
обставин та положення статті 207 ЦПК
України не врахував, за відсутності
належного повідомлення про час та
місце судового засідання
необґрунтовано залишив позов без
розгляду.

Враховуючи вищезазначене, в порушення
норм процесуального закону, суди
дійшли помилкового висновку щодо
залишення без розгляду зустрічного
позову, у зв'язку з чим ухвалені у
справі рішення підлягають скасуванню
з направленням справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити
частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 24 липня 2013 року, ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня
2013 року про часткове задоволення
основного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за договором
позики, залишити без змін.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 24 липня 2013 року, ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня
2013 року про залишення без розгляду
зустрічного позову ОСОБА_7 до ПМП
«Діол», ОСОБА_6 про визнання нікчемним
правочину, скасувати. Справу передати
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова В.І. Мартинюк
М.І. Наумчук