Справа № 201/443/14-ц (2/201/478/2014)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді
Черновського Г.В.,

при секретарі -
Пісчанській Т.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача -
ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про вселення, визначення
порядку користування житловим
приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3
про вселення, виділення в натурі
житлового приміщення (а. с. 4-7).

Позивач у своїй позовній заяві, з
урахуванням уточнень, та у судовому
засіданні в обґрунтування позовних
вимог посилалась на те, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом їй належить 1/2 частина квартири
АДРЕСА_1. Інша частина вказаної
квартири належить ОСОБА_3, яка проживає
та зареєстрована за даною адресою. У
зв'язку з зазначеним ОСОБА_1 в уточненій
позовні заяві просила суд ухвалити
рішення про вселити ОСОБА_1 в квартиру
АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_3 не чинити
їй перешкоди у користуванні даною
квартирою; визначити порядок
користування цією квартирою, виділивши
у користування позивачки ізольовану
кімнату площею 18,1м2, в користування
відповідачки кімнату площею 12,8м2; у
спільному користуванні залишити кухню
площею 7,7м2, ванну кімнату площею 2,1м2,
вбиральню площею 1,1м2, коридор площею
4,5м2, вбудовані шафи площею 0,3 м2; а також
просила суд стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору (а. с. 32-34).

У судовому засіданні позивач уточнила
свої позовні вимоги, а саме: зазначила,
що ля неї немає значення яку саме
кімнату займати у спірній квартирі, не
наполягає на виділення в її
користуванні ізольованої кімнати
більшої площі.

Відповідач у судовому засіданні не
заперечувала проти виділення в
користування позивачки та вселення її
в меншу за площею кімнату у спірній
квартирі.

Вислухавши пояснення осіб, що брали
участь в розгляді даної цивільної
справи, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку щодо
можливості задоволення позовних вимог
позивача з таких підстав.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 12),
відкрилась спадщина на квартиру
АДРЕСА_1, яка була розподілена між
спадкоємцями першої черги наступним
чином: ОСОБА_1 - 1/2 частина даної
квартири, ОСОБА_3 - 1/2 частина цієї
квартири. Викладене підтверджується
свідоцтвом про право спадщину за
законом від 08 червня 2013 року, копія
якого наявна в матеріалах справи (а. с.
8), а також поясненнями позивача та
відповідача наданими у судовому
засіданні.

З пояснень сторін також вбачається, що
за адресою спірної квартири
зареєстровані та постійно проживають
ОСОБА_3 зі своїм чоловіком, які не мають
іншого житла. Позивачка мешкає в
іншому, належному їй житлі.

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Конституції України, Цивільного
кодексу України, Житлового кодексу
України.

Частиною 3 ст. 47 Конституції України
встановлено, що ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як
на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається майном на власний
розсуд. Власник має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Оцінюючи усі докази, які були
досліджені судом у ході судового
розгляду в їх сукупності, та приймаючи
до уваги, що спірна квартира є
двокімнатною, в ній мешкають та
зареєстровані відповідачка разом з
чоловіком, у позивачки є інше житло, де
вона мешкає на даний час, а також
враховуючи, що позивачка не заперечує
проти виділення в її користування
меншої за площею кімнати, а
відповідачка визнає позовні вимоги в
такій редакції, суд вважає за можливе
задовольнити позовні вимоги та вселити
Л.Є. в квартиру АДРЕСА_1, зобов'язавши
ОСОБА_3 не чинити їй перешкоди у
користуванні даною квартирою;
визначити порядок користування даної
квартирою наступним чином: виділити у
користування позивачки кімнату площею
12,8м2; виділити відповідачки у
користування ізольовану кімнату
площею 18,1м2; у спільному користуванні
залишити кухню площею 7,7м2, ванну
кімнату площею 2,1м2, вбиральню площею
1,1м2, коридор площею 4,5м2, вбудовані шафи
площею 0,3 м2.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, приймаючи до уваги
результат вирішення справи, суд вважає
за можливе стягнути з відповідача на
користь позивача судовий збір
пропорційно задоволеним вимогам, а
саме: 229,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
47 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319,
321, 346, 391 Цивільного кодексу України, ст.
150 Житлового Кодексу України, ст.ст. 10,
11, 60, 61, 212, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
вселення, визначення порядку
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_3 не чинити
ОСОБА_1 перешкоди у користуванні даною
квартирою.

Визначити порядок користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1 наступним чином: виділити
ОСОБА_1 у користування кімнату площею
12,8м2; виділити ОСОБА_3 у користування
ізольовану кімнату площею 18,1м2; у
спільному користуванні залишити кухню
площею 7,7м2, ванну кімнату площею 2,1м2,
вбиральню площею 1,1м2, коридор площею
4,5м2, вбудовані шафи площею 0,3 м2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в
рахунок повернення судового збору 229
(двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой