У х в а л а

03 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В.,
Кафідової О.В.,

Попович О.В.,
Ступак О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 вересня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, приватне
підприємство «Корвет» про поділ
спільного майна подружжя та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_5, приватне
підприємство «Корвет», служба у
справах дітей Комунарської районної
адміністрації Запорізької міської
ради, служба у справах дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації Запорізької міської
ради, ОСОБА_6, як законний представник
малолітнього ОСОБА_7, про поділ спільно
нажитого майна подружжя та визнання
особистою власністю майна, набутого за
час окремого проживання та фактичного
припинення шлюбних відносин,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від
15 травня 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3
право власності на ј частину гаражу
НОМЕР_3 у гаражному кооперативі «Крива
бухта» за адресою: АДРЕСА_1 В іншій
частині позову відмовлено. Зустрічний
позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ
частину автомобіля Hyundai, модель Tucson, тип
легковий пасажирський, реєстраційний
номер НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я
ОСОБА_3 та залишено його у спільній
частковій власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 В
іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області
від 30 липня 2013 року рішення суду
першої інстанції в частині визнання за
ОСОБА_3 права власності на ј частину
гаражу НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 у гаражному
кооперативі «Крива бухта», в частині
відмови у визнанні за нею права
власності на Ѕ частину автомобіля Fiat
Scudo, 1998 року випуску,
державний номер НОМЕР_2, а також в
частині задоволення зустрічного
позову ОСОБА_4 про визнання автомобіля
Hyundai, модель Tucson, реєстраційний номер
НОМЕР_1, спільною сумісною власністю та
визнання за ОСОБА_4 права власності на Ѕ
частину вказаного автомобіля
скасовано і ухвалено в цій частині нове
рішення, яким визнано за ОСОБА_3 право
власності на Ѕ частину гаражу НОМЕР_3 по
АДРЕСА_1 у гаражному кооперативі «Крива
бухта». Визнано за ОСОБА_3 у порядку
поділу спільного майна право власності
на Ѕ частину автомобіля Fiat Scudo, 1998 року
випуску, державний номер НОМЕР_2. У
задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання
автомобіля Hyundai, модель Tucson,
реєстраційний номер НОМЕР_1, спільною
сумісною власністю та визнання за ним
права власності на Ѕ частину вказаного
автомобіля відмовлено. В іншій
оскаржуваній частині рішення суду
залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 вересня 2013 року касаційні
скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилено,
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 30
липня 2013 року залишено без змін.

У січні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 вересня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ст. 257
ЦК України.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що, на
думку заявника, потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах, заявник
надав ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 липня 2012 року.

Згідно зі ст. 356 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень подається
протягом одного місяця з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, якщо воно ухвалено
пізніше, але не пізніше одного року з
дня ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

Указана заява подана до відділення
поштового зв'язку 15 січня 2014
року, про що свідчить поштовий штемпель
на конверті, отже, з пропущенням
установленого ст. 356 ЦПК України строку.

До заяви додано клопотання про
поновлення строку для подання заяви з
посиланням на поважність причини
пропущення процесуального строку.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України суд
поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі пропущення з поважних
причин.

Перевіривши доводи клопотання та
додані до нього матеріали, колегія
суддів дійшла висновку про його
задоволення, у зв'язку з тим, що причини
пропущення процесуального строку є
поважними.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з постановою пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Разом з тим, відповідно до п. 7 указаної
вище постанови постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК, і
на них не може здійснюватися посилання
на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК.

Із доданої до заяви ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 липня 2012 року
вбачається, що цією ухвалою справу
направлено на новий судовий розгляд, що
свідчить про те, що спір у справі
остаточно не вирішено й не застосовано
норм матеріального права для вирішення
спору по суті, а тому на зазначену
ухвалу, виходячи з вищевикладеного, не
може здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК.

З урахуванням вищевказаного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що у
допуску до провадження Верховного Суду
України справи необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 73, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення з
заявою про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 вересня 2013 року.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, приватне
підприємство «Корвет» про поділ
спільного майна подружжя та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_5, приватне
підприємство «Корвет», служба у
справах дітей Комунарської районної
адміністрації Запорізької міської
ради, служба у справах дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації Запорізької міської
ради, ОСОБА_6, як законний представник
малолітнього ОСОБА_7, про поділ спільно
нажитого майна подружжя та визнання
особистою власністю майна, набутого за
час окремого проживання та фактичного
припинення шлюбних відносин відмовити.

Додані до заяви матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов
О.В.
Кафідова

О.В. Попович

О.В. Ступак