Справа № 2/381/2027/13 Головуючий у І
інстанції Бутенко В.О.Провадження №
22-ц/780/1795/14 Доповідач у 2
інстанції ІвановаКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

26 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі - Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 27 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Фастівської міської ради
Київської області, третя особа: ОСОБА_2
про визнання права власності на
прибудову та внесення її в Державний
реєстр речових прав, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року позивачка звернулася
до суду із вказаним позовом, в якому
просила ухвалити рішення, яким визнати
за нею право власності на частину
будинку АДРЕСА_1, що була нею
прибудована та надбудована з
дотриманням всіх вимог чинного
законодавства України в сфері
містобудування та цивільного
законодавства України та рішення
Фастівської міської ради від 06.06.2008
року № 120/18, з внесенням в Державний
реєстр речових прав на нерухоме майно
та їх обтяжень.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на
праві власності належить 4/7 частини
житлового будинку АДРЕСА_1, а
співвласнику, третій особі ОСОБА_2
належить за правом власності 3/7 частини
цього ж будинку.

Далі посилається, що рішенням
Фастівської міської ради № 120/18 від
06.06.2008 року їй було надано дозвіл на
двоповерхову прибудову з цокольним
поверхом. Будівельні роботи були нею
виконані у відповідності з вказаними в
рішенні та проекті розмірами. При цьому
БТІ було зазначено, що всі вказані в
рішенні Фастівського міськвиконкому
та зазначені в розробленому
архітектурним відділом надбудови та
прибудови - це самовільно побудовані та
переобладнані нею приміщення, тому в
даний час вона позбавлена можливості
належним чином оформити та
зареєструвати прибудовану нею за
власні кошти частину будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 27 грудня 2013 року в задоволені
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням
позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду посилаючись на те, що
спірне майно не може вважатися
самовільним, оскільки їй належить 4/7
частини будинку згідно договору
дарування, дозвіл на прибудову було
видано Фастівською міською радою,
проект прибудови було виготовлено
архітектурно-плановим бюро. Тому
вважає, що висновок суду, щодо
недотримання порядку визначеного ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» не
відповідає дійсності та фактичним
обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову
районний суд виходив з відсутності
правових підстав для визнання права
власності на прибудови та надбудову до
належної позивачці частини будинку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком з огляду на наступне.

У пункті 12 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)" від 30 березня
2012 року № 6 роз'яснено, що, вирішуючи
справу за позовом власника
(користувача) земельної ділянки про
визнання права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно, суди
зобов'язані встановлювати усі
обставини справи, зокрема: чи є позивач
власником (користувачем) земельної
ділянки; чи звертався він до
компетентного державного органу про
прийняття забудови до експлуатації; чи
є законною відмова у такому прийнятті;
чи є порушені будівельні норми та
правила істотними.

У пункті 27 цієї постанови зазначено, що
розташовані на земельній ділянці поряд
із житловим будинком
господарсько-побутові будівлі й
споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо
відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є
приналежністю головної речі (будинку).
У зв'язку із цим положення частини
п'ятої статті 376 ЦК не є підставою для
визнання за власником такого житлового
будинку самостійного права власності
на самочинно побудовані
господарсько-побутові будівлі й
споруди, що були зведені після набуття
ним права власності на будинок чи
садибу. Прийняття в експлуатацію таких
об'єктів нерухомості має здійснюватися
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
спосіб, визначений Порядком прийняття
в експлуатацію індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, громадських будинків I
та II категорії складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженим наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 24 червня 2011 року № 91.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи позивачка не зверталася до
компетентного державного органу з
метою вирішення питання про прийняття
прибудов та надбудови до експлуатації,
а тому судова колегія вважає, що
заявлені вимоги позивачки на даний час
є передчасними, такі вимоги можуть
бути заявлені у разі, якщо неможливо
буде їх вирішити у встановленому
законом порядку.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову є обґрунтованим, ухвалюючи його
не було порушено норм цивільного
процесуального законодавства й
правильно застосовано норми
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не можуть бути
підставою для його скасування, тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307,308,314,315 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 27 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :