Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/537/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів
Бабак А.М.

Полякова
О.З.

При секретарі: Бабенко
Т.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Якимівського
районного суду Запорізької області від
12 грудня 2013 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначав, що
відповідно до договору № б/н від 22.11.2006
року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі
1000,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за
кредитним договором Відповідач станом
на 31.10.2013 р. мав заборгованість в сумі
13542,96 грн., яка складається із
заборгованості за кредитом у сумі 4444,37
грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом у сумі 6733,18 грн.;
заборгованості по комісії за
користування кредитом у сумі 1244,32 грн.,
штрафу (фіксована частина) у сумі 500
грн., штрафу (процентна складова) у сумі
621,09 грн.

Посилаючись на вказані обставини
позивач просив стягнути з відповідача
суму заборгованість за кредитним
договором №б/н від 22.11.2006 року в розмірі
13542,96 грн. та судові витрати.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 12 грудня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ
КБ «Приватбанк» подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на те, що
рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, ухвалено з порушенням
судом норм матеріального та
процесуального права, оскільки суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку, що строк дії картки припиняє
строк дії договору, а тому безпідставно
застосував строк позовної давності та
не врахував, що 15.06.2011 року відповідачем
було здійснено часткове погашення
заборгованості у сумі 200,00 грн., що
свідчить про перебіг строку позовної
давності. Просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга ПАТ КБ
«Приватбанк» підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не
відповідає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи, та
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ
КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції
виходив з того, що строк дії платіжної
картки встановлений до 30 листопада 2009
року, а після закінчення строку дії
картки відповідач не звертався до
банку з метою подовження строку дії
картки, нову картку з новим строком дії
не отримував, а тому з цього моменту
починає діяти позовна давність
встановлена в три роки. Так як позов
подано 14.11.2013 року, а строк позовної
давності сплинув 01.12.2012 року застосував
строк позовної давності та відмовив у
задоволенні позову.

Колегія суддів з таким висновком суду
першої інстанції погодитися не може,
оскільки він зроблений судом з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до статті 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або
інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України
укладений між сторонами договір є
обов'язковим для виконання. Згідно з п. 1
ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України
зазначений договір є підставою
виникнення зобов'язань.

Відповідно ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору або
інших умов та вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно заяви позичальника, ОСОБА_3
погодився, що його заява разом з
пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами
надання банківських послуг, а також
тарифами, складає між ним та банком
договір про надання банківських
послуг, про що свідчить її підпис на
заяві (а.с. 8зв). Порядок погашення
кредиту визначений розділом 6 Умов і
правил надання банківських послуг.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованої думки, що
відповідно до п. 9.12. умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання, однак якщо протягом цього
строку жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про завершення дії
договору, він автоматично
пролонгується на такий самий строк. Суд
дійшов вірної думки, що платіжна картка
є невід'ємною частиною договору та по
закінченні строку картки вона
продовжується на новий строк якщо не
надійшла заява від держателя картки
про стягнення картрахунку, про що
зазначено в п.3.1.3 Правил користування
платіжною карткою. Крім того, суд
встановив, що останній платіж у сумі 200
грн. відповідач сплатив 15.06.2011 року.

Дійшовши правильного висновку про
автоматичну пролонгацію як дії
договору так і платіжної картки, суд
помилково застосував строк позовної
давності до дії платіжної картки.

Відповідно до умов договору від 22.11.2006
року строк дії кредитного ліміту
відповідає строку дії картки. Оскільки,
суд вірно визначився, що строк дії
картки та строк дії кредитного
договору поновлюється кожного разу зі
спливом терміну дії картки, а оскільки
жодна із сторін не заявила про
припинення дії як платіжної картки так
і кредитного договору не можна вважати,
що платіжна картка припинила свою дію 30
листопада 2009 року, а тому сплинув строк
позовної давності для звернення до
суду.

Такий висновок суду першої інстанції
не відповідає обставинам справи та
нормам матеріального права.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк»
не пропустив строк позовної давності
та має право на пред'явлення позову про
стягнення заборгованості, вказана
заборгованість підтверджена наданим
розрахунком, існує та не погашена
боржником - відповідачем у справі.

Враховуючи зазначене, рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» та стягнення з ОСОБА_3
заборгованість за кредитом у сумі 4444,37
грн., заборгованість по процентам за
користування кредитом у сумі 6733,18 грн.;
заборгованість по комісії за
користування кредитом у сумі 1244,32
грн.,штраф (фіксована частина) у сумі 500
грн., штраф (процентна складова) у сумі
621,09 грн. Всього у сумі 13542,96 грн.

Відповідно ст. 88 ЦПК України судові
витрати, що складають судовий збір у
сумі 229,40 грн. при подачі позову та 114,70
грн. при подачі апеляції, підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Керуючись ст. ст. 307,309,313,314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк задовольнити.

Рішення Якимівського районного
суду Запорізької області від 12 грудня
2013 року скасувати та ухвалити нове
рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» , рахунок № 3111, МФО 305299
заборгованість за кредитом у сумі 4444,37
грн., заборгованість по процентам за
користування кредитом у сумі 6733,18 грн.;
заборгованість по комісії за
користування кредитом у сумі 1244,32
грн.,штраф (фіксована частина) у сумі 500
грн., штраф (процентна складова) у сумі
621,09 грн. Всього у сумі 13542,96 грн.
(тринадцять тисяч п'ятсот сорок дві
грн.96 коп).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» , рахунок № 0001, МФО 305299
судові витрати у сумі 344,10 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: