РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"28" лютого 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
в складі:

Головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участю секретаря Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Житомира
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2013 року до Корольовського
районного суду м. Житомира звернулася
ОСОБА_1 із позовом, в якому просить
розірвати шлюб, що зареєстрований 18
липня 2006 року Виконавчим комітетом
Глибочанської сільської ради
Житомирського району Житомирської
області між нею та ОСОБА_2, актовий
запис № 3 та від якого вони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н..

Позивач також просить стягувати з
відповідача на її користь аліменти для
утримання сина у розмірі 800,00 грн.
щомісячно, оскільки відповідач не бере
участі в утриманні малолітнього
ОСОБА_4, який проживає разом з нею і
потребує постійного догляду та
матеріальних витрат тощо.

ОСОБА_1 посилається і на те, що вони з
відповідачем мають різні характери,
погляди на життя та сімейні відносини.
Це призвело до того, що вони тривалий
час проживають окремо, не ведуть
спільного господарства та не
підтримують подружніх стосунків, на
думку позивача, сім»я розпалася
остаточно та примирення є неможливим.

У судове засідання представник
позивача не з»явилася, надіславши
заяву про розгляд справи за її
відсутності, в якій вона зазначила, що
позовні вимоги підтримує повністю і не
заперечує проти заочного вирішення
справи.

Відповідач, який був повідомлений про
час і місце розгляду справи, у судове
засідання не з»явився і не надіслав
заяви про розгляд справи за його
відсутності.

За таких обставин та відповідно до ч. 1
ст. 224 ЦПК України, суд має можливість
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони не проживають
разом як родина, не підтримують
подружніх стосунків та не ведуть
спільного господарства і на протязі
тривалого часу подружжю не вдалося
відновити сімейні стосунки, а тому суд
приходить до висновку, що причини, які
спонукають позивача наполягати на
розірванні шлюбу, є обґрунтованими,
сім»я розпалася остаточно і її
збереження є неможливим.

Також, зі змісту копії свідоцтва про
народження вбачається, що сторони є
батьками неповнолітнього ОСОБА_4 (а. с.
12) і відповідно до ст. 180, 181 СК України,
рівною мірою зобов'язані його
утримувати до досягнення ним
повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК суд визначає
розмір аліментів на неповнолітнього
сина з урахуванням обставин,
зазначених у ст. 182 СК України, а саме:

- стан здоров"я та матеріальне
становище дітей;

- стан здоров"я та матеріальне
становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне
значення.

Суд, вирішуючи питання про стягнення
аліментів на користь позивача для
утримання дитини керується загальними
принципами, за якими стягнення
аліментів не повинно погіршувати
становище іншого порівняно із
становищем одержувача аліментів.

Враховуючи викладене та зобов'язання
обох батьків відповідно до ст. 180 СК
України утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, яка
проживає з позивачем і потребує
матеріальної допомоги, суд враховує і
те, що відповідач не надав суду жодного
доказу того, що він за станом здоров»я
або за іншими підставами не спроможний
надавати матеріальної допомоги на
утримання свого неповнолітнього сина.

Отже, суд дійшов висновку, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу є неможливим, а тому, відповідно
ч. 2 ст. 113 СК України постановляє
рішення про розірвання шлюбу між
сторонами та стягує з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
неповнолітнього ОСОБА_4 у розмірі 800,00
грн. щомісячно, починаючи з 11 грудня 2013
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Також враховуючи інтереси малолітньої
дитини, суд залишає її на подальше
проживання з матір»ю, що, відповідно до
ч. 2 ст. 141 СК України, не впливає на обсяг
прав батьків і не звільняє від
обов'язків щодо неї.

Згідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача та в дохід держави судовий
збір у розмірі, що встановленому ЗУ
«Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 112, 113, 41, 180, 181, 182, 183, 191 СК України,
ЗУ «Про судовий збір» та ст. ст. 3, 10, 60, 224,
225, 226, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зареєстрований 18 липня 2006 року
Виконавчим комітетом Глибочанської
сільської ради Житомирського району
Житомирської області шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., актовий запис № 3 -
розірвати.

Неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
н., залишити на проживання з матір»ю
ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н.,
аліменти для утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., у розмірі 800 (вісімсот)
грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 11
грудня 2013 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Допустити негайне виконання рішення
суду у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
сплачений судовий збір у розмірі 229
(двісті двадцять дев»ять) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
Корольовським районним судом м.
Житомира за письмовою заявою
відповідача, яка подається протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач та інші особи, які беруть
участь у справі, мають право оскаржити
заочне рішення, подавши апеляційну
скаргу Апеляційному суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира протягом десяти днів з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя
О. П. Сингаївський