У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі суддів:
Чужі Ю.Г. (головуючий), Леска В.В.,
Кондора Р.Ю., при секретарі Пудак О.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, що діє в
інтересах ОСОБА_4 на рішення
Свалявського районного суду від 15
січня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
матеріальної шкоди та упущеної вигоди,
-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року представник ОСОБА_4 -
ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_5 про стягнення матеріальної
шкоди та упущеної вигоди.

Вимоги мотивував тим, що 06.01.2011 року в
наслідок пожежі, яка виникла в
приміщенні кафе-магазину належному
відповідачу, пошкоджене належне
позивачу кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке
знаходиться в АДРЕСА_1.

В результаті пожежі було пошкоджено
приміщення кафе та майно, яке в ньому
знаходилося. Вартість
відновлювального ремонту кафе
становить 46854 грн. Вартість знищеного
майна - 4190 грн.

Крім цього, кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» в період
з 06.01.2011 року по 31.10.2012 року не працювало
і позивачем втрачено дохід, який він
міг би отримати відповідно до договору
оренди в розмірі 99000 грн.

Посилаючись на дані обставини, норми
Закону України «Пожежну безпеку» та
норми ЦК України позивач просив суд
стягнути з відповідача на його користь
матеріальну шкоду та упущену вигоду.

Рішенням Свалявського районного суду
від 15 січня 2013 року у задоволенні
позову відмовлено.

В обґрунтування апеляційної скарги
представник позивача посилається на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, в зв'язку з чим
ставить питання про скасування рішення
місцевого суду та ухвалення нового
рішення про задоволення позову в
повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 14 травня 2013
року рішення Свалявського районного
суду від 15 січня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення про задоволення
позову. Постановлено стягнути з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_4 вартість
відновлювального ремонту нерухомого
майна в розмірі 46854 грн., упущену вигоду
- 99000 грн., вартість пошкодженого майна -
4190 грн. та вирішено питання розподілу
судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 листопада 2013
року рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 14 травня 2013
року в частині стягнення збитків
(упущеної вигоди) скасовано, справу в
цій частині направлено на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд керуючись
принципом диспозитивності, відповідно
до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України та
роз'яснень Верховного Суду України
викладених в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 року
№ 12 "Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку", перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимоги про стягнення
упущеної вигоди.

В порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа
розглянута у відсутності сторін та їх
представників, які належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
справи, а повідомлення представника
позивача про причини неявки в судове
засідання колегією визнані
неповажними.

Встановлено, що позивачка, на підставі
договору купівлі-продажу від 27.02.2006
року, є власником приміщення кафе -
їдальні під літерою «А», що розташоване
в АДРЕСА_1, а відповідач, згідно
свідоцтва про право власності від
02.02.2005 року, є власником санпропускника
в АДРЕСА_2, який переобладнано ним в
кафе-магазин.

Актом про пожежу від 06.01.2011 року
встановлено, що 06.01.2011 року о 4 год. 27 хв.
у кімнаті кафе-магазину ОСОБА_5 сталася
пожежа, причина якої є ймовірне коротке
замикання новорічних гірлянд.

В результаті пожежі, яка виникла в
належному відповідачу приміщенні, було
пошкоджено кафе - їдальня під літерою
«А», яке належить позивачу.

Також встановлено, що приміщення
кафе-їдальні позивача у період з 06.01.2011
року по 31.10.2012 року було непридатне для
використання.

Правовідносини, які склалися між
сторонами регулюються нормами чинного
на час виникнення пожежі Законом
України від 17.12.1993 року № 3745-XII «Про
пожежну безпеку» та ЦК України (глава
82).

Зокрема, відповідно до ст. 36 Закону
України «Про пожежну безпеку»,
підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодувати
збитки, завдані у зв'язку з порушенням
ними протипожежних вимог, відповідно
до чинного законодавства.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Встановлено, що договір оренди від
11.12.2009 року укладений між позивачкою та
ПП «ОСОБА_6», наявністю якого ОСОБА_4
обґрунтовує свою вимогу про стягнення
упущеної вигоди, закінчив свою дію
10.12.2010 року (пункт 7.1 договору).

Доказів про продовження договору
оренди позивачем не надано, а допитаний
з цього приводу в суді першої інстанції
свідок ОСОБА_6 підтвердив факт
закінчення договору оренди та те, що
він, як орендар, звільнив приміщення
кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» задовго до пожежі.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

В порушення цих вимог процесуального
закону позивач не надала суду належних
та допустимих доказів, які б доводили
обставини, на які вона посилалася як на
підставу своїх вимог, зокрема, не
довела доходів (упущеної вигоди), які
вона могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене відповідачем.

За таких обставин висновок суду першої
інстанції про недоведеність вимоги про
стягнення упущеної вимоги є
правильним, відповідає вимогам закону
та матеріалам справи.

Суд вирішуючи цю вимогу вірно
встановив фактичні обставини справи,
правильно застосував матеріальний
закон, дотримався процедури розгляду
справи та вирішив спір у відповідності
з чинним законодавством.

Рішення суду в цій частині є законним
та обґрунтованим і підстав для його
зміни чи скасування немає. Доводи
апеляції висновків суду не
спростовують, а тому до уваги взяті
бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, що діє в
інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Свалявського районного суду
від 15 січня 2013 року в частині вирішення
вимоги про стягнення 99000 грн. збитків
(упущеної вигоди) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: