Справа № 2-925/12
УХВАЛА

30 січня 2014 року Кам'янобрідський
районний суд м. Луганська у складі:

головуючого - судді Котлярової
І.Ю.,

при
секретарі - Сульянові В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську,
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа служба у справах
дітей Кам'янобрідської районної у м.
Луганську ради про визнання права
власності та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про усунення перешкод у
розпорядженні будинком шляхом
виселення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кам'янобрідського
районного суду м. Луганська
знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у
справах дітей Кам'янобрідської
районної у м. Луганську ради про
визнання права власності та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод у розпорядженні будинком
шляхом виселення.

29.01.2014 року позивачка звернулась до
суду з заявою про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на 1/3 частину
будинку який розташований за адресою:
АДРЕСА_1 , мотивуючи це тим, що даний
будинок є спірним і справа знаходиться
в стадії судового розгляду. 20.01.2014 року
ОСОБА_2 отримав необхідні документи для
продажу будинку і має намір продати
будинок до вирішення справи судом за її
позовом про визнання право власності
на 1/3 частину спірного будинку, що не
дасть ОСОБА_1 змоги у разі задоволення
її позову, реалізувати право власності
на 1/3 частину спірного будинку і вона
залишиться з малолітньою дитиною
ОСОБА_3 без будь якого житла в зимовий
період.

Суд дослідивши матеріали вважає заяву
про забезпечення позову такою, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

За змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу України
єдиною підставою для забезпечення
позову є відповідне клопотання у формі
мотивованої заяви осіб, що беруть
участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у
провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у
справі.

У заяві про забезпечення позову,
відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в
обов'язковому порядку вказуються
причини, у зв'язку з якими потрібно
забезпечити позов, тобто
обґрунтування, чому незастосування
заходів по забезпеченню може
ускладнити або унеможливити виконання
рішення суду.

Як вбачається із матеріалів заяви про
забезпечення позову, вона не цілком
відповідає вимогам зазначеної норми
закону, оскільки позивачем не наведено
обґрунтування, чому незастосування в
даному випадку заходів по забезпеченню
позову може ускладнити або
унеможливити виконання можливого
рішення суду. Крім того, позивачкою не
надано жодних доказів в підтвердження
того, що відповідач має намір
розпорядитись зазначеним майном з
метою його продажу.

Крім того, дана цивільна справа
перебуває в провадженні суду з 19.06.2012
року, за час розгляду справи ОСОБА_2 або
його представником жодного разу не
було зазначено про наміри щодо
відчуження спірного будинку.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами. Однак, позивачкою в заяві не
зазначено об'єктивної оцінки вартості
майна на яке вона просить накласти
арешт.

Відповідно до п. 4 постанови Пленум
Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не
повинні перешкоджати господарській
діяльності юридичної особи або
фізичної особи, яка здійснює таку
діяльність і зареєстрована відповідно
до закону як підприємець. Вирішуючи
питання про забезпечення позову, суд
має брати до уваги інтереси не
тільки позивача, та й інших осіб, права
яких можуть бути порушені у зв'язку із
застосуванням відповідних заходів.

В заяві про забезпечення позову
позивачка зазначає, що відповідач
ОСОБА_2 має намір на відчуження
спірного будинку, однак не надає жодних
доказів в підтвердження цього факту.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про необґрунтованість заяви, у зв'язку
з чим у її задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1
про забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа служба у справах дітей
Кам'янобрідської районної у м.
Луганську ради про визнання права
власності та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про усунення перешкод у
розпорядженні будинком шляхом
виселення.

Ухвалу може бути оскаржено до
апеляційного суду Луганської області
через Кам'янобрідський районний суд м.
Луганська. Апеляційна скарга на ухвалу
суду подається протягом п'яти днів з
дня проголошення ухвали. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ
І.Ю.
Котлярова