Єдиний унікальний номер 0522/7751/12
Номер провадження 22-ц/775/958/2014
Головуючий у 1 інстанції:
Доповідач: Лісовий О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого ЛІСОВОГО О.О.,

Суддів: КІЯНОВОЇ С.В., ІВАНОВОЇ А.П.

При секретарі ГАНЖЕЛА М.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку

цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Калінінського районного
суду м. Донецька від 12 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та
розподіл спільного майна подружжя -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька від 12 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 17 грудня
1983 року у відділі реєстрації актів
цивільного стану Калінінського
районного управління юстиції м.
Донецька, актовий запис № 1304, які мають
неповнолітню дитину - розірвано.

Розділено придбане в період шлюбу
нерухоме майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3
частини квартири, розташованої за
адресою АДРЕСА_1, загальною площею 77 кв.
м., житловою площею 50,90 кв. м, а за ОСОБА_1
визнано право власності 1/3 частини
квартири розташованої за адресою
АДРЕСА_1, загальною площею 77 кв. м.,
житловою площею 50,90 кв. м.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2
про визнання автомобілів марки Lexus RX-300,
державний номер НОМЕР_1, та Lexus RX-350
державний номер НОМЕР_2 спільним
майном подружжя та зобов'язання
ОСОБА_1 виплатити позивачці грошову
компенсацію ? вартості цих автомобілів
- відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
витрати по оплаті судового збору за
позовом про розподіл майна у сумі 107
гр. та ? частину витрат на юридичну
допомогу адвокату по справі у сумі 1500
грн. а всього, в сумі 1714 грн. 60 коп.

В задоволені інших позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційних скаргах:

- ОСОБА_1 просить рішення суду
змінити, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити частково позовні вимоги
ОСОБА_2: в частині визнання права
власності на квартиру, а саме визнати
за ним право власності на ? частини
квартири розташованої за адресою
АДРЕСА_1, загальною площею 77 кв. м.,
житловою площею 50,90 кв. м., в частині
судових витрат - розподілити судові
витрати між сторонами пропорційно
частковому задоволенню позовних вимог,
так як судом було ухвалено рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

- ОСОБА_2 просить рішення суду
змінити, ухвалити нове рішення, яким
визнати спільним майном подружжя
автомобілі марки Lexus RX-350,2006 року
випуски, а також Lexus RX-300, 2004 року
випуску, а також сплатити грошову
компенсацію ? вартості цих
автомобілів, в частині судових витрат -
зобов'язати ОСОБА_1 сплатити в повному
обсязі грошову компенсацію за
понесені судові витрати у розмірі 5236,02
грн.

Позивачка ОСОБА_2 звернувшись до суду
із вказаним позовом, який в подальшому
уточнювала, зазначила, що з
відповідачем по справі вона
знаходилася у зареєстрованому шлюбу з
17 грудня 2983 року, від шлюбу має
неповнолітню доньку ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає з нею.

За період сумісного життя з
відповідачем вони придбали у власність
чотирьохкімнатну квартиру,
розташовану за адресою АДРЕСА_1,
загальною площею 77 кв. м., житловою
площею 50,90 кв. м та автомобілі марки Lexus
RX-350, 2006 року випуску державний номер
НОМЕР_2 та марки Lexus RX-300, 2004 року випуску
державний номер НОМЕР_1.

Оскільки у серпні 2012 року їй стало
відомо, що її чоловік має іншу жінку, їх
шлюбні відносини фактично припинилися,
сім'я розпалася, тому просила шлюб
розірвати, та розділити сумісне нажите
майно, а саме розділити квартиру,
визнавши за нею право власності на 2/3
частини, оскільки з нею проживає
неповнолітня донька, та розділити
автомобілі, стягнувши з відповідача
половину їх вартості, оскільки на
початку серпня 2012 року відповідач
дізнавшись про розлучення продав
зазначені автомобілі.

Заслухавши доповідача, позивачку
та її представника, які в судовому
засіданні апеляційного суду 18 лютого
2014 року підтримали доводи своєї
апеляційної скарги, заперечуючи проти
апеляційної скарги відповідача,
представника відповідача, яка просила
задовольнити апеляційну скаргу
відповідача, заперечуючи проти
апеляційної скарги позивачки,
дослідивши матеріали справи
апеляційний суд вважає, що апеляційні
скарги як позивачки так і відповідача
задоволенню не підлягають за таких
підстав:

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції в частині розподілу
квартири, апеляційний суд виходить з
наступного:

Відповідно до вимог ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором, а згідно з ч. 3 ст. 70 СК
України передбачено, що за рішенням
суду частка майна дружини, чоловіка
може бути збільшена, якщо з нею, ним
проживають діти.

Як вбачається з матеріалів
справи та встановлених судом першої
інстанції обставин, сторони
зареєстрували шлюб 17 грудня 1983 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Калінінського районного
управління юстиції м. Донецька, актовий
запис №1304. (а.с 14).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с.10)

Відповідно до договору купівлі -
продажу квартири від 16 листопада 2000
року, посвідченого нотаріально, в
період сумісного життя з відповідачем,
позивачка ОСОБА_2 придбала у
власність чотирьохкімнатну квартиру,
розташовану за адресою АДРЕСА_1,
загальною площею 77 кв. м., житловою
площею 50,90 кв. м., зазначений договір
оформлено належно чином і
зареєстровано в КП «БТІ м. Донецька», що
підтверджено копією договору та копією
технічного паспорту на зазначену
квартиру(а.с.11,12-13).

Таким чином, судом чотирьохкімнатна
квартира розташована за адресою
АДРЕСА_1, загальною площею 77 кв. м.,
житловою площею 50,90 кв. м., яка була
куплена ОСОБА_2 в період шлюбу з ОСОБА_1
є сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
придбаною в період шлюбу.

Оскільки з позивачкою проживає
неповнолітня дитина, батьком якої є
відповідач, суд правильно прийняв
рішення про збільшення частки майна
дружини, а саме визнав за нею право
власності на 2/3 частини квартири, тому
доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 були
предметом розгляду у суді першої
інстанції, висновків суду в частині
розділу квартири вони не спростовують.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час сумісного життя сторони придбали
два автомобілі: Lexus RX-350, 2006 року випуску
державний номер НОМЕР_2 та Lexus RX-300, 2004
року випуску державний номер НОМЕР_1.

Погоджуючись з рішенням суду про
відмову у задоволенні позову про
визнання вказаних автомобілів
спільним сумісним майном подружжя та
зобов'язання відповідача сплатити на
користь позивачки ? частину вартості
автомобілів, апеляційний суд виходить
з наступного:

Вказані автомобілі придбані у 2004 та 2006
роках, тоб-то під час знаходження
сторін у зареєстрованому шлюбі, а тому
були спільним майном подружжя.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 65 СК
України передбачено, що дружина,
чоловік розпоряджається майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік має право на звернення до суду
з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Як вбачається з матеріалів справи
04.08.2012 року Lexus RX-350, 2006 року випуску
державний номер НОМЕР_2 було знято з
обліку ОСОБА_1 і на підставі
довідки рахунку ДПІ №364756 від 04.08.2012
року ТОВ « ВСГ - ТРАНСКОМ» продано
зазначений автомобіль ОСОБА_5, і у той
же день автомобіль було переоформлено
на її ім'я./а.с.77/, а автомобіль марки Lexus
RX-300, 2004 року випуску державний номер
НОМЕР_1,09.08.2012 року було знято з обліку
ОСОБА_1 і на підставі довідки рахунку
ДПІ №620013 від. 09.08.2012 року було продано
автомобіль ОСОБА_6 і 10.08.2012 року
переоформлено зазначений автомобіль
на його ім'я.

Таким чином судом встановлено, що на
момент подання позову ОСОБА_2 до суду
24.09.2012 року, автомобілі були продані
відповідачем іншим особам, в період
шлюбу, тому вважається, що відповідач
розпоряджається майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя за взаємною згодою, у суду
відсутні підстави, для визнання
зазначеного автомобіля спільним
майном подружжя, оскільки право
власності на вказані автомобілі
зареєстровано за іншими особами,
позивачка у своїх позовних вимогах не
просила суд визнати недійсним
договори про відчуження автомобілів,
крім того позивачка відповідно до
вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не надала до
суду доказів того, що вона не
отримувала від відповідача гроші за
продані автомобілі.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України апеляційний суд -

У Х В А
Л И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Калінінського районного суду
м. Донецька від 12 грудня 2013 року
залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: