інстанції: Плахтій І.Б. Провадження №
22-ц/773/369/14 Категорія: 48 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Свистун О.В.,

суддів - Грушицького А.І.,
Завидовської-Марчук О.Г.,

при секретарі - Мельничук Т.Ю.,

за участі: позивача - ОСОБА_2,

представника
відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_3 на рішення Луцького
міськрайонного суду від 20 січня 2014
року, -

В С Т
А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 20 січня 2014 року позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 550,00 грн.
щомісячно, починаючи з 07 липня 2011 року і
до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допущено до обов'язкового
негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 243,60
грн. судового збору.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач ОСОБА_5 просить скасувати
рішення суду першої інстанції,
ухвалити нове рішення, яким зменшити
розмір аліментів до 350 грн.
покликаючись на те, що судом були
порушені норми матеріального та
процесуального права. Вказує, що
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи. Зазначає, що не
отримує жодних доходів, просить
зменшити суму аліментів з 550,00 грн. до
350,00 грн.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_1 апеляційну скаргу
підтримав, покликаючись на доводи,
викладені в ній.

Позивач ОСОБА_2 апеляційну скаргу
заперечила, оскільки вважає, що рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Просить апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Судом встановлено, що відповідач є
батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_4 і
згідно з вимогами чинного
законодавства зобов'язаний надавати
матеріальну допомогу на її утримання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з наступних підстав.

Судом правильно встановлено і це
підтверджується належними доказами,
які містяться в матеріалах справи, а
саме, що сторони є батьками ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
(а.с.6). 18 червня 2004 році між сторонами
шлюб розірвано згідно рішення Луцького
міськрайонного суду (а.с. 8).

З пояснень сторін встановлено, що
дитина проживає з позивачкою,
відповідач проживає окремо. Також з
наданих доказів вбачається, що ОСОБА_3
надавав матеріальну допомогу своїй
доньці (а.с.35-60).

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягненню нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначені розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Із ч.1 ст.184 СК України вбачається, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований,
не має стабільного доходу, однак є
фізично здоровим та працездатним.
Інших осіб, які перебувають на його
утриманні у нього немає.

Отже, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про стягнення аліментів, так
як добровільно сплачені аліменти були
незначні, та стягнув їх в твердій
грошовій сумі та визначив розмір на
підставі вимог чинного законодавства.

Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що
він може сплачувати аліменти в такій
сумі є безпідставними, оскільки ним не
надано будь-яких доказів в
підтвердження своїх доводів, що
суперечить вимогам ст. 60 ЦПК України.
Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що відповідач періодично
знаходить тимчасові роботи.

Колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, рішення ухвалено з
додержанням норм процесуального та
матеріального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319, 218
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 20 січня 2014 року у даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: