АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/399/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Нізік О.В. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Волошина М.П.

при секретарі - Філіпповій К.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
18 вересня 2013 року, по справі за позовом
Комунального підприємства
«Дніпроводоканал» Дніпропетровської
міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості на
користь Комунального підприємства
«Дніпроводоканал» Дніпропетровської
міської ради по оплаті послуг
водопостачання та водовідведення , -

ВСТАНОВИЛА:

КП «Дніпроводоканал» ДМР у лютому
2013 року звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості на користь КП
«Дніпроводоканал» ДМР по оплаті послуг
водопостачання та водовідведення.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
18 вересня 2013 року позовні вимоги КП
«Дніпроводоканал» ДМР задоволено
частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП
«Дніпроводоканала» ДМР заборгованість
по оплаті послуг водопостачання і
водовідведення станом на 01 лютого 2013
року у сумі 7041 грн. 37 коп., також
стягнуто з відповідачів з кожного
окремо судовий збір пропорційно
задоволеним позивним вимогам у сумі 28
грн. 67 коп. на користь позивача /а.с. 70-73/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить змінити рішення та ухвалити
нове, яким стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість по оплаті
послуг водопостачання та
водовідведення станом на 01 лютого 2013
року у сумі 1066 грн. 83 коп., судовий збір 28
грн. 67 коп. на користь позивача,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права /а.с. 79-80/.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду
залишити без змін, з наступних підстав.

Надання послуг з водопостачання
та водовідведення здійснюється у
відповідності до положень Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», а також Правил надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630, якими
чітко визначений порядок надання
послуг, порядок їх обліку, оплати, права
та обов'язки споживача і виконавця, а
також інші питання.

За вимогами ч.1 ст.68 ЖК України,
наймач повинен своєчасно вносити плату
за комунальні послуги. Крім того,
відповідно до ч.2 ст.22 ЗУ «Про питну воду
та питне водопостачання», споживачі
питної води зобов'язані своєчасно
вносити плату за використану питної
води відповідно до встановлених
тарифів на послуги централізованого
водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ч.2 ст. 19 ЗУ «Про питну
воду та питне водопостачання» договір
про надання послуг з питного
водопостачання укладається
безпосередньо між підприємством
питного водопостачання або
уповноваженою ним юридичною чи
фізичною особою і споживачем,
визначеним у частині першій цієї
статті.

Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630
зазначено, що розрахунковим періодом
для оплати послуг є календарний місяць.
Плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, якщо договором не
встановлено інший строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 зареєстровані та
проживають за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 14-17/.

Між КП «Дніпроводоканал» та
відповідачами встановилися фактичні
відносини з приводу надання послуг,
згідно Рішення Дніпропетровської
міської ради №526 від 20.04.1995р. про
розподіл платні за надання населенню
комунальних послуг, споживачам,
переданим на обслуговування КП
«Дніпроводоканал», абоненту ОСОБА_2
відкритий особовий рахунок. Позивач
надає послуги водопостачання та
водовідведення споживачам - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за адресою:
АДРЕСА_1, де основним квартиронаймачем
є ОСОБА_2, на ім'я якої відкритий
особовий рахунок НОМЕР_1 /а.с. 5/.

Згідно наданого до суду позивачем
розрахунку суми заборгованості
відповідачів за послуги
водопостачання і водовідведення, за
період з 1999 року по 01 лютого 2013 року
складає 11761 грн. 21 коп.

Частинами 1, 3 Закону України „ Про
житлово-комунальні послуги" у разі
порушення виконавцем умов договору
споживач має право викликати його
представника для складення та
підписання акта-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо. Акт-претензія
складається споживачем та
представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.

Представником відповідача надана
заява про застосування строку позовної
давності, посилаючись на положення ч. 4
ст. 267 ЦК України, сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

За таких обставин суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково.

Приведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2
про те, що суд не дав оцінки наданих нею
доказам не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки вони зводяться до
переоцінки доказів та незгоди з
висновками суду по їх оцінці, та
особистого тлумачення апелянтом норм
матеріального права.

Щодо посилань ОСОБА_2 на те, що між
сторонами відсутній договір про
надання відповідних послуг, та
відсутні докази надання цих послуг, то
їх не можна прийняти до уваги через те,
що статтями 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання.

Таким чином, необхідність укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг
передбачена законом і його укладання
визначено як обов'язок, а не право
сторін.

Але сама по собі відсутність
письмового договору між сторонами не
може бути підставою для відмови в
позові про стягнення заборгованості за
фактично надані послуги.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які б могли
призвести до скасування або зміни
рішення суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 308 ЦПК України,
колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 18 вересня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Судді :