Справа № 2/489/852/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

13.03.2014 р.
м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

позивачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись
до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_6 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги
мотивувала тим, що 28.12.1999 р. вони
придбали у відповідачів квартиру
АДРЕСА_1, оформивши договір
купівлі-продажу житла на
Миколаївській універсальній товарно -
сировинній біржі. На теперішній час
позивачі не мають можливості
розпоряджатися своїм майном, оскільки
даний договір не був посвідчений
нотаріально. Продавці ніяких
претензій не пред'являють, проте від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу ухиляються.

Посилаючись на вищевикладене, позивачі
просили суд визнати вказаний договір
купівлі-продажу дійсним.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та
просили про їх задоволення.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, повідомлялись судом про
розгляд справи належним чином, причини
неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи -
Миколаївської універсальної
товарно-сировинної біржі, в судове
засідання не з`явився.

Згідно Ухвали суду проводиться
заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивачів,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва
про право власності на житло від 18.03.1999
р., зареєстрованого в ММБТІ за № 17940 від
02.10.1999 р.

28.12.1999 р. на Миколаївській
універсальній товарно-сировинній
біржі був зареєстрований Договір №
2555-Л купівлі-продажу нерухомого майна -
квартири АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_5, ОСОБА_4, яка діяла від свого
імені та від імені неповнолітнього
сина ОСОБА_6, з однієї сторони та
ОСОБА_1, ОСОБА_2 - з іншої сторони.

Претензій сторони один до одного не
мали, всі умови договору
купівлі-продажу дотримані. Проте на
даний час нотаріальне посвідчення
договору неможливе.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р.
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсним», відповідність
чи невідповідність правочину вимогам
законодавства має оцінюватись судом
відповідно до законодавства, яке діяло
на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу
укладено сторонами під час дії
Цивільного кодексу Української РСР 1963
року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого
передбачено нотаріальне посвідчення
договору купівлі-продажу житлового
будинку, якщо хоча б однією з сторін є
громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу
недодержання цієї вимоги тягне за
собою недійсність договору.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про
товарну біржу» угоди, зареєстровані на
біржі, не підлягають нотаріальному
посвідченню.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п.
4 Постанови Пленуму Верховного

Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову
практику в справах про визнання угод
недійсними», якщо угода, що потребує
нотаріального посвідчення, виконана
повністю або частково однією з сторін,
а друга сторона ухиляється від її
нотаріального посвідчення, суд за
вимогою сторони, яка виконала угоду, її
правонаступників, вправі визнати угоду
дійсною.

На час укладання договору
купівлі-продажу сторони ухилились від
його нотаріального посвідчення.

Згідно Довідки ММБТІ від 23.01.2014 р. за
вих. № 2-7022, станом на 28.12.2012 р.
власниками квартири АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що права позивачів порушено, іншим
шляхом поновити їх неможливо, отже
заявлені вимоги щодо визнання договору
купівлі-продажу квартири є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 ЗУ
«Про товарну біржу», Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
за № 9 «про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» та керуючись
ст.12, 30, 60, 88, 214, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним -
задовольнити.

Визнати Договір № 2555-Л
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_4, яка діяла
від свого імені та від імені
неповнолітнього сина ОСОБА_6, з однієї
сторони та ОСОБА_1, ОСОБА_2 - з іншої
сторони, зареєстрований 28.12.1999 р. на
Миколаївській універсальній
товарно-сировинній біржі за № 2555-Л -
дійсним.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: