У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Кагарлицької районної державної
адміністрації, управління держкомзему
у Кагарлицькому районі, ГУ
Держземагенства в Київській області
про визнання недійсним державного акту
на право власності на земельну ділянку
та скасування його реєстрації; за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
Кагарлицької міської ради про визнання
рішення міської ради незаконним та
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно та
скасування його реєстрації за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Київської області
від 2 жовтня 2013 року,

встановила:

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, Кагарлицької
районної державної адміністрації,
управління держкомзему у
Кагарлицькому районі, ГУ
Держземагенства в Київській області
про визнання недійсним державного акту
на право власності на земельну ділянку
та скасування його реєстрації.

Не погодившись з позовом, ОСОБА_4
звернулася до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_3, Кагарлицької
міської ради про визнання рішення
міської ради незаконним та скасування
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно та скасування його
реєстрації

Рішенням Кагарлицького районного суду
Київської області від 14 червня 2013 року
позов ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано розпорядження Кагарлицької
районної державної адміністрації від 5
березня 2002 року в частині передачі у
власність ОСОБА_4 земельної ділянки
площею 3,36 га для товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Кагарлицької міської ради.

Визнано недійсним та скасовано
державний акт на право власності на
земельну ділянку від 28 березня 2002 року,
виданий Кагарлицькою районною
державною адміністрацією ОСОБА_4 на
земельну ділянку площею 3,36 га для
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Кагарлицької міської ради.

Скасовано реєстрацію вказаної
земельної ділянки, що належить ОСОБА_4

Зустрічний позов ОСОБА_4 залишено без
задоволення.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 2 жовтня 2013 року рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_3
скасовано та в цій частині ухвалено
нове рішення про відмову в задоволенні
позову. У іншій частині рішення
місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на
неповідомлення її апеляційним судом
про час та місце розгляду справи та
порушення судом норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з
наступних підстав.

Розглядаючи справу в апеляційній
інстанції за відсутності ОСОБА_3, суд
вважав, що вона повідомлена про час та
місце розгляду справи належним чином.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 ст. 305 ЦПК України
апеляційний суд відкладає розгляд
справи в разі неявки у судове засідання
особи, яка бере участь у справі, щодо
якої немає відомостей про вручення їй
судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними.

Частиною 1 ст. 158 ЦПК України
встановлено, що розгляд судом
цивільної справи відбувається в
судовому засіданні з обов'язковим
повідомленням осіб, які беруть участь у
справі.

Повідомлення учасників процесу про час
і місце розгляду справи проводиться
відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК
України.

Про належне повідомлення особи про
дату розгляду справи може свідчити
розписка.

Зазначена вимога закону залишилася
поза увагою суду апеляційної
інстанції.

Так, апеляційний суд 18 липня 2013 року
закінчив підготовку апеляційного
розгляду справи та призначив справу до
розгляду на 2 жовтня 2013 року (а.с.161).

З матеріалів справи вбачається, що
справа розглядалась судом за
відсутності ОСОБА_3, при цьому доказів
того, що остання була належним чином
повідомлена про час і місце розгляду
справи, немає, оскільки у справі
відсутні розписки про одержання нею
судових повісток або відомостей про
відмову в їх отриманні.

Згідно з положеннями ст. 74 ЦПК України
судові виклики здійснюються судовими
повістками про виклик, які разом із
розпискою надсилаються поштою
рекомендованим листом із
повідомленням або через кур'єрів за
адресою, зазначеною стороною. Особи,
які беруть участь у справі, можуть бути
повідомлені або викликані в суд
телеграмою, факсом чи за допомогою
інших засобів зв'язку, які забезпечують
фіксацію повідомлення або виклику.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено,
що судові повістки, адресовані
фізичним особам, вручаються їм під
розписку.

При повідомленні або виклику до суду
телеграмою, факсом чи за допомогою
інших засобів зв'язку необхідною
умовою є забезпечення фіксації такого
повідомлення або виклику. Вважається
недостатнім наявність у справі лише
довідки секретаря судового засідання
(чи іншої уповноваженої особи) про
повідомлення особи, яка бере участь у
справі, зокрема телефонограмою, так як
слід забезпечити фіксацію такого
повідомлення та його отримання.
Підтвердженням цьому може служити
наявність у справі відповідної
телефонограми, яка б за змістом
відповідала вимогам ст. 75 ЦПК України.
Крім того, мають міститися дані про
особу, яка надіслала телефонограму, і
детальні дані про особу, яка її
прийняла та за яким телефоном.
Зазначена телефонограма має бути
зареєстрована в суді, а у справі має
бути відповідний витяг із журналу
телефонограм.

Ураховуючи викладене, наявні в
матеріалах справи лише копія листа та
телефонограма про виклик ОСОБА_3 до
суду за відсутності розписки про
отримання вказаного листа та
відповідної фіксації телефонограми, не
можна визнати підтвердженням
належного повідомлення останньої про
час і місце розгляду справи (а.с.162,163).

Апеляційний суд, порушивши положення
глави 7 ЦПК України (судові виклики і
повідомлення), ч. 1 ст. 158 ЦПК України, ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, яка є частиною
національного законодавства та згідно
з якою кожна людина при визначенні її
громадянських прав і обов'язків має
право на справедливий судовий розгляд.

За таких обставин рішення апеляційного
суду не може вважатися законним й
обґрунтованим та в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК
України підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий розгляд до
апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 2 жовтня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В. С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О. В. Умнова

І.М. Фаловська