Справа № 202/578/14-ц
Провадження 2/0202/2014/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 березня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі
Фісун К.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовною заявою позовною заявою ОСОБА_1
до Державного закладу «
Дніпропетровська медична академія
Міністерства охорони здоров'я
України» про визнання незаконною
затримку у видачі інформації про
заробітну плату та зобов'язання надати
інформацію , -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2014 року позивачка звернулася
до суду із позовною заявою до
відповідача Державного закладу «
Дніпропетровська медична академія
Міністерства охорони здоров'я
України» про визнання незаконною
затримку у видачі інформації про
заробітну плату та зобов'язання надати
інформацію. В обґрунтування своїх
позовних вимог позивачка в своїй
позовній заяві посилалася на те, що
04.12.2013 року вона направила відповідачу
датований попередньою датою запит про
надання їй розрахункових листів про
заробітну плату за весь час роботи у
відповідача. Для відповіді на цей
запит відповідач не потребував ні в
яких відомостях, крім тих які є у нього.
Цей запит відповідач отримав 06 грудня
2013 року. Однак на день подачі позову
відповідач не надав їй ніякої
відповіді, що порушує право позивачки
на отримання інформації про роботу і
суттєво ускладнює захист її прав.
Просила суд: визнати порушення зі
сторони відповідача по відношенню до
позивачки ст.20 Закону України « Про
звернення громадян» і ст.49 КЗпП
України; зобов'язати відповідача
надати позивачці розрахункові листи
про заробітну плату за весь час роботи
у відповідача.

Позивач та представник позивача
ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали у повному обсязі,
наполягаючи на їх задоволені з
наведених у позові підстав.

Представники відповідача, діючі на
підставі доручення в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала в
повному обсязі. Вказали, що всі вимоги
Позивача безпідставні, надумані та
необґрунтовані, а докази нікчемні. В
цілому відсутній і сам предмет спору
оскільки норми ЗУ «Про звернення
громадян» Відповідач не порушив, так
як, відповідач на Запит направив на
адресу Відповідача у строк
передбачений законодавством України
відповідь. У Позивача відсутні законні
підстави для заявлення таких вимог, як
визнання порушення та зобов'язання
видачі документів, так як зобов'язати
можливо лише особу яка ухиляється від
виконання в добровільному порядку, а
оскільки відповідачем надано
відповідь та направлені копії
розрахункових листів, то такий
прецедент відсутній і не підтверджений
жодними доказами по справі.

Крім того, зазначили, що Позивач
щомісяця, в день отримання заробітної
плати отримувала у бухгалтерії
розрахункові листи, впродовж всього
терміну роботи. Просили суд відмовити
ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог в
повному обсязі.

Свідок ОСОБА_2, представник позивача,
який був допитаний як свідок, вказав,
що він вже на протязі року зайнятий
трудовими спорами ОСОБА_1 Він звернув
увагу на те, що згідно з розрахунковими
листами здійснюється незаконне
утримання із заробітної плати ОСОБА_1
Для підрахування всієї суми
незаконного утримання із заробітної
плати він запропонував позивачці
витребувати розрахункові листи за
весь період роботи її у відповідача. В
грудні 2013 року в його присутності з
Головпоштамту ОСОБА_1 направила запит
до відповідача. Запит був направлений з
повідомленням про вручення. Інформація
на сьогодні нею не отримана.

Суд, вислухавши сторони, допитавши, як
свідка ОСОБА_2 дослідивши матеріали
справи, матеріали цивільної справи
вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом
№624-о з 01.09.2010 року була переведена на
посаду доцента кафедри фтизіатрії на
умовах строкового трудового договору
по 31.08.2011 року. Наказом №519-о від
29.07.2011року з 01.09.2011 року ОСОБА_1
продовжено роботу на умовах
строкового трудового договору по 31.08.2014
року.

ОСОБА_1 03 грудня 2013 року
звернулася з запитом до Державного
закладу «Дніпропетровська медична
академія Міністерства охорони
здоров'я України» про видачу їй «копій
розрахункових листів за весь час
роботи в установі, з розшифровкою всіх
виплат і вирахувань, а також з
поясненням чому заборгованість по
заробітній платі за 2012 рік вказується
як « аванс», а не заборгованість за
минулий період 2111 грн. Якщо це аванс, то
пропонує пояснити, яким чином виконано
рішення суду. І якщо це виконання
рішення суду, то чому це названо
авансом?.» Запит надійшов до
Державного закладу « Дніпропетровська
медична академія Міністерства
охорони здоров'я України» та
зареєстровано 06.12.2013 року №81 ( а.с.28).

Відповідно до листа Державного
закладу « Дніпропетровська медична
академія Міністерства охорони
здоров'я України» від 19.12.2013 року №3547
наданого ОСОБА_1 надіслані копії
розрахункових листів та надання
роз'яснення згідно Закону України «
Про звернення громадян» ( а.с.18), що
підтверджується журналом вихідної
кореспонденції (а.с.33).

В судовому засіданні встановлено,
що відповідь на запит було направлено
звичайним листом.

Відповідно до ст.19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Відповідно до ст.49 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний видати працівникові на
його вимогу довідку про його роботу на
даному підприємстві, в установі,
організації із зазначенням
спеціальності, кваліфікації, посади,
часу роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «
Про звернення громадян» громадяни
України мають право звернутися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст.20 Закону України « Про
звернення громадян» звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1, щомісячно в день отримання
заробітної плати в бухгалтерії
установи надавалися розрахункові
листи, тобто розрахункові листи за
весь період роботи нею були особисто
отримані, що і підтверджується
численними позовними заявами поданими
позивачкою до Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська з
долученими до позовів розрахунковими
листами за різний період її роботи у
відповідача. Крім того в судовому
засіданні встановлено, що оскільки між
сторонами тривалий конфлікт, то
відповідачем були направлені
позивачу копії розрахункових листів.
Відповідно до ст.49 КЗпП України,
відповідач повинен надати на вимогу
працівника окреслене коло відомостей
(про роботу, з зазначенням фаху,
кваліфікації, посади; про час роботи і
розмір заробітної плати), та не
передбачено видачу копій
розрахункових листів.

Виходячи із вищевикладеного, оцінюючи
докази в їх сукупності та враховуючи,
що діючим законодавством не
передбачено такої форми звернення
громадян, як «запит», та приймаючи до
уваги те, що запит ОСОБА_1 був
розглянутий відповідачем, як
звернення громадян і був розглянутий
своєчасно в 15-ти денний термін на
підставі Закону України «Про звернення
громадян» шляхом надання їй відповіді
у вигляді листа від 19.12.2013 року за №3547,
що підтверджується письмовими
доказами по справі, тому суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, дії відповідача
відповідали нормам діючого
законодавства і не порушували прав та
законних інтересів позивачки, а тому
вимушений в позові відмовити.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Керуючись: Законом України « Про
звернення громадян» ст. ст. 24,49, 232, 233
КЗпП України, ст. ст. 3,7,11, 27, 31, 59, 60, 61, 81, 88,
212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1
до Державного закладу
«Дніпропетровська медична академія
Міністерства охорони здоров'я
України» про визнання незаконною
затримку у видачі інформації про
заробітну плату та зобов'язання надати
інформацію - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Л.П. Слюсар