Справа № 686/4100/14-ц
УХВАЛА

04 березня 2014 року

Хмельницький міськрайоний суд у
складі: головуючої - судді Демінської
А.А., з участю секретаря судового
засідання Підвальної Є.З., розглянувши
заяву Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» про забезпечення вище
вказаного позову. В порядку
забезпечення позову заявник просить
накласти арешт на грошові кошти та все
рухоме та не рухоме майно відповідачів
в межах суми заборгованості за
кредитом, тобто 17621,52 доларів США (140795,94
грн. в еквіваленті до національної
валюти).

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що в задоволенні клопотання
позивача слід відмовити, оскільки ним
не конкретизовано, на які саме об'єкти,
що перебувають у власності
відповідачів, слід накласти арешт.

При цьому суд враховує п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 N 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», де вказано, що,
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець. Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

При цьому зазначення позивачем у своїй
заяві такого виду забезпечення позову,
як накладення арешту на все рухоме та
нерухоме майно відповідачів, фактично
позбавляє суд можливості вирішити всі
вище перелічені питання та врахувати
інтереси не лише кожної із сторін по
справі, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв'язку із
застосуванням відповідних заходів.

За таких обставин суд вважає, що в
задоволенні клопотання про
забезпечення позову позивачеві слід
відмовити.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству комерційному банку
«ПРИВАТБАНК» у забезпеченні його
позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п»яти днів з дня її отримання
Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Хмельницької
області через Хмельницький
міськрайонний суд.

Суддя: