Справа № 373/3683/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
Переяслав - Хмельницький міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези
Я.І.,

при секретарі Ткалі
І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Переяслав -
Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про стягнення суми-

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом,
просить стягнути із відповідача 84800
гривень 00 коп., сплачених за купівлю
силового сухого трансформатору, та
судові витрати по справі. Посилається
на те, що у серпні 2013 року звернувся до
інтернет-магазину з метою покупки
силового сухого трансформатора. По
телефону домовився з відповідачем про
ціну, строки поставки товару і форму
оплати. Відповідач направив йому
гарантійний лист від 02 серпня 2013 року,
згідно якого зобов"язувався поставити
трансформатор не пізніше 21 серпня 2013
року за умови здійснення передоплати у
розмірі 60 % вартості трансформатора у
сумі 52 800 грн. на картковий рахунок
відповідача у ПАТ КБ „ПриватБанк".
Також надіслав копію свідоцтва
платника єдиного податку, копію витягу
та копію виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 19 лютого 2013 року.
Перевіривши ці дані на офіційному
сайті державного підприємства
„Інформаційний ресурсний центр", він
переконався у легітимності діяльності
ФОП ОСОБА_203 серпня 2013 року здійснив
передоплату у розмірі 52 800,00 грн. на
картковий рахунок, який був зазначений
у гарантійному листі. 21 серпня 2013 року
відповідач зателефонував йому і
повідомив, що поставка товару
затримується через перевізника, йому
необхідно знайти нового перевізника,
просив сплатити суму у розмірі 32 000,00
грн., а він натомість зробить йому
знижку у розмірі 3 200 грн., пообіцяв
здійснити поставку через два дні після
оплати. 29 серпня 2013 року позивач
перерахував на рахунок відповідача 32 000
грн., виконавши свої зобов"язання у
повному обсязі. Відповідач поставку
трансформатора не здійснив. 17 вересня
2013 року позивач на адресу відповідача
направив претензію з вимогою здійснити
поставку товару, але відповідач на неї
не відреагував, поставку товару не
здійснив.

Представники позивача ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, що брали участь в судовому
засіданні в режимі відеоконференції,
проведення якої забезпечувалося
Орджонікідзевським районним судом м.
Харкова, позов підтримали і просять
його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_6 позов не визнали, заперечують
проти його задоволення. Відповідач
зазначив, що трансформатор було
поставлено позивачу, 3 вересня 2013 року
товар було передано перевізникові
ОСОБА_7, який і доставив його в м. Харків.
Безпосередньо ОСОБА_1 телефонував йому
і сказав, що трансформатор отримав.
Однак через декілька днів позивач
хотів повернути трансформатор,
оскільки придбав інший. Де на даний час
знаходиться трансформатор, не знає.

Третя особа ОСОБА_3 вважає, що позов не
підлягає до задоволення, оскільки він
особисто 3 вересня 2013 року погрузив
трансформатор на автомобіль
перевізника ОСОБА_7, з яким було
укладено договір перевезення вантажу
та надано накладну. З Харкова ОСОБА_7
зателефонував і сказав, що відвантажив
трансформатор вантажоодержувачу.

Судом встановлено наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 30 січня 2014 року
ОСОБА_2 здійснює економічну діяльність
за основним КВЕДом 47.91. „ Роздрібна
торгівля, що здійснюється фірмами
поштового замовлення або через мережу
Інтернет".

Такі ж дані містяться і на сайті
Державного підприємства
„Інформаційно-ресурсний центр".

Представники позивача зазначили, а
відповідач ОСОБА_2 не заперечив, що
через інтернет - магазин шляхом
телефонних перемовин та надіслання
опитувального листа ОСОБА_1 замовив
силовий сухий трансформатор, напругою
6/0,4кВ та потужністю 400 кВА, оплативши
його вартість 84800 гривень. Факт
перерахунку коштів підтверджується
ОСОБА_1 на ім.'я ОСОБА_2 підтверджується
банківськими чеками 03.08.2013 та 29.08.2013. При
цьому, сторони визнали, що дані кошти
були переказані на картковий рахунок
ОСОБА_2 як фізичної особи, а не як ФОП.

З гарантійного листа від 02.08.2013
вбачається, що ФОП ОСОБА_2
зобов'язується поставити
трансформатор напругою 6/0,4кВ та
потужністю 400 кВА ОСОБА_1

Згідно договору комерційного
представництва № 090212 від 09.02.2012, ФОП
ОСОБА_2 є комерційним представником ФОП
ОСОБА_3 Комерційне представництво
згідно цього договору виявляється в
здійсненні комерційним представником
юридичних дій від імені ФОП ОСОБА_3
відносно реалізації продукції, що
виготовляється і доставляється силами
підприємства (ФОП ОСОБА_3) в межах
України, а також будь-якої іншої
продукції, що не виключена із обороту,
доставку і реалізацію якої вважають
доцільною для отримання прибутку. З
договору вбачається, що обов'язок
поставляти продукцію покладено на
підприємство (ФОП ОСОБА_3).

Згідно виписки та витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_3
зареєстрований як фізична
особа-підприємець.

Відповідно до договору перевезення
вантажу від 03.09.2013, перевізник ФОП
«ОСОБА_7» бере на себе зобов'язання
доставити автомобільним транспортом
довірений йому відправником ФОП
«ОСОБА_3» вантаж - трансформатор сухий
ТС-400/6/0,4 з місця відправлення, яким є м.
Каховка, до пункту призначення , яким є
м. Харків, і видати вантаж
уповноваженій на одержання вантажу
особі ОСОБА_1 працівнику ПП «КЄМ» в м.
Харків.

З накладної № 3/09 від 03.09.2013 вбачається,
що ПП «ОСОБА_3» відпустив ПП КЄМ ОСОБА_1
через ПП «ОСОБА_7» трансформатор ТС 400.

Свідок ОСОБА_7 показав суду, що вже
близько п'яти років займається
перевезеннями вантажів. 3 вересня 2013
року у м. Каховка він отримав від ОСОБА_3
трансформатор, уклав договір
перевезення даного вантажу до м.
Харкова для видачі ОСОБА_1 та накладну
на товар. У м. Харкові по вул. Грецькій
трансформатор було вивантажено. Він
віддав накладну особі, яка отримувала
товар. Після цього зателефонував
ОСОБА_2, сказав, що товар передано за
призначенням. Кошти за здійснення
перевезення вантажу в розмірі 1000
гривень отримав на картковий рахунок,
що належить йому як фізичній особі, а не
як фізичній особі-підприємцю. Акт
виконаних робіт оформлено не було,
оскільки оплата роботи проводилася
готівкою, а не безготівковим способом.
Також свідок зазначив, що паспорта
особи, яка отримала трансформатор у м.
Харкові, не перевіряв.

Відповідно до ст. 243 ЦК України,
комерційним представником є особа, яка
постійно та самостійно виступає
представником підприємців при
укладенні ними договорів у сфері
підприємницької діяльності.
Повноваження комерційного
представника можуть бути підтверджені
письмовим договором між ним та особою,
яку він представляє, або довіреністю.

Відповідно до ст. 633 ЦК України,
публічним є договір, в якому одна
сторона - підприємець взяла на себе
обов'язок здійснювати продаж товарів,
виконання робіт або надання послуг
кожному, хто до неї звернеться.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 699 цього Кодексу,
пропозиція товару в рекламі, каталогах,
а також інших описах товару, звернених
до невизначеного кола осіб, є публічною
пропозицією укласти договір, якщо вона
містить усі істотні умови договору.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 704 цього
Кодексу, якщо договір роздрібної
купівлі-продажу укладено з умовою про
доставку товару, продавець
зобов'язаний у встановлений договором
строк доставити товар за місцем,
указаним покупцем, а якщо місце
передавання товару покупцем не
вказане, - за місцем проживання
фізичної особи - покупця або за місцем
знаходження юридичної особи - покупця.
Договір роздрібної купівлі-продажу з
умовою про доставку товару покупцеві є
виконаним з моменту вручення товару
покупцеві, а у разі його відсутності -
особі, яка пред'явила квитанцію або
інший документ, що засвідчує укладення
договору або оформлення доставки
товару, якщо інше не встановлено
договором, актами цивільного
законодавства або не випливає із суті
зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 664 ЦК України,
якщо з договору купівлі-продажу не
випливає обов'язок продавця доставити
товар або передати його у
місцезнаходження, обов'язок продавця
передати товар покупцеві вважається
виконаним у момент здачі товару
перевізникові або організації зв'язку
для доставки покупцеві.

Проаналізувавши докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
обов'язку ОСОБА_2 доставити
трансформатор у конкретно визначене
позивачем місце чи за його місцем
проживанням, визначено не було. Отже,
обов'язок ОСОБА_2 передати товар було
виконано у момент здачі його
перевізникові ОСОБА_7

За таких обставин суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212 - 214, 218
ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про стягнення суми -
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Складання рішення в повному
обсязі вчинено 31 березня 2014 року.

Суддя Я. І. Керекеза