АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/774/14/14
інстанції -Трещова В.В.
Доповідач - Григорченко Е.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів -Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Мельниковій В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 30 січня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, та за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3
про відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з апеляційною
скаргою на рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
30 січня 2013 року, де ставить питання про
його скасування та ухвалення нового,
яким відмовити у первісному позові та
задовольнити його позов, посилаючись
на те, що рішення ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального
права.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 30 січня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені
частково, з ОСОБА_1 стягнено на користь
ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної
шкоди 94021,33 грн., у відшкодування
моральної шкоди 1000 грн. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.
В задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
24 серпня 2010 року близько 13-00 годин в м.
Дніпропетровську по вул.
Паторжинського, в районі буд. 21, ОСОБА_1,
керуючи автомобілем Тойота-Прадо д/н
НОМЕР_1, виїжджаючи з дворового проїзду
на проїзну частину вул. Паторжинського,
не надав дороги автомобілям, які
рухались по ній, у результаті чого
допустив зіткнення з автомобілем
Субару-Імпреза д/н НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_3, яка рухалася
по вул. Паторжинського з боку вул.
Жуковського в напрямку вул. О.Гончара.

Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ
серії НОМЕР_3 автомобіль Субару-Імпреза
д/н НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 /а.с. 8/.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 11 лютого 2011
року визнано відповідача ОСОБА_1 винним
у скоєнні зазначеної ДТП /а.с.22/.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобілю, який належить
ОСОБА_2, завдані технічні пошкодження,
що підтверджується довідкою УДАІ /а.с.
7/.

Згідно висновку експертного
дослідження № 1105/10/10 від 12 листопада 2010
року про оцінку вартості матеріальної
шкоди, загальна сума завданої позивачу
майнової шкоди становить 102 754,03 грн.
/а.с. 9-10, 11/.

У лютому - березні 2011 року позивачем за
власні кошти було відновлено
автомобіль. На його відновлення ним
було витрачено грошові кошти в сумі 91
776,39 грн. /а.с.13-19/.

Враховуючи понесені позивачем витрати
на проведення відповідних досліджень,
сума завданої майнової шкоди складає 91
776,39 + 800 + 1444,80 = 94 021,19 грн.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2,
стягнувши з відповідача на користь
позивача у відшкодування майнової
шкоди зазначену суму.

При вирішенні питання щодо позовних
вимог про відшкодування моральної
шкоди ОСОБА_2, суд першої інстанції,
враховуючи обставини справи,
розумність та справедливість. прийшов
до висновку про часткове задоволення
позовних вимог в цій частині.

Встановивши, що зазначена
дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини ОСОБА_1, суд першої інстанції
прийшов до висновку про відмову у
зустрічному позові.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, апеляційний суд не находить
підстав для задоволення скарги та
скасування рішення суду з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права
та обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку. Висновки суду
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

При вище наведених обставинах справи,
суд першої інстанції, відповідно до ст.
ст. 1166, 1167, 1188 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 61
ЦПК України, прийшов до обґрунтованого
висновку, що шкода, заподіяна винними
діями ОСОБА_1, тому стягнув з нього на
користь позивача у відшкодування
матеріальної і моральної шкоди
зазначені суми.

Приведені в апеляційній скарзі доводи,
що дорожньо - транспортна пригода
сталася саме з вини ОСОБА_3, не можуть
бути підставою для скасування рішення
суду, оскільки відповідно до ст. 10 ЦПК
України, відповідач ОСОБА_1 повинен був
довести за допомогою належних та
допустимих доказів, з урахуванням
положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу,
зазначені ним обставини.

Проте докази, які б підтверджували вину
ОСОБА_3 у скоєнні ДТП, суду не надані.

Посилання представника відповідача
ОСОБА_1, на те, що згідно висновку
транспортно-трасологічної та
автотехнічної експертизи, призначеної
апеляційним судом, в ДТП є також і вина
ОСОБА_3, не можуть бути прийняті до
уваги та бути підставою для скасування
рішення суду, оскільки зазначений
висновок експертизи не є категоричним
/т. 2 а.с. 4-24/, та не спростовує висновків
суду щодо вини ОСОБА_1 в ДТП, вина якого
встановлена постановою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
11 лютого 2011 року, яка на цей час є чинною
/а.с. 22/.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК
України, не підлягають доказуванню
факти, встановлені вироком у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення.

Отже, вина встановлена постановою суду
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення,
відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, є
обов'язковою для суду при розгляді цієї
цивільної справи.

Доводи апелянта, що суд не повно
з'ясував обставини справи, не призначив
транспортно-трасологічну та
автотехнічну експертизу експертизу, не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду, оскільки питання щодо
призначення зазначеної експертизи
було вирішено апеляційним судом.

Допущені судом порушення вимог норм
процесуального права, на які
посилається позивач в даному випадку
не вплинули на законність правильного
по суті рішення суду.

Інші доводи, приведені в апеляційній
скарзі, не можуть бути підставою для
скасування рішення суду, оскільки
зводяться до іншої оцінки фактичних
обставин справи, яка відрізняється від
зробленої судом першої інстанції
оцінки і висновків суду не
спростовують.

Суд першої інстанції розглянув справу
у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11,
60 ЦПК України про змагальність сторін
та диспозитивність цивільного
судочинства, в межах заявлених вимог та
на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 30 січня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

СУДДІ: