У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в
інтересах публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк», на заочне рішення
Корюківського районного суду
Чернігівської області від 11 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 20 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду із зазначеним
позовом посилаючись на те, що на
підставі кредитного договору № Д 07-01-24
МК від 07 березня 2007 року ОСОБА_2
отримала від позивача кредит у сумі 72 000
грн зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 22% на
рік на суму залишку заборгованості з
кінцевим терміном повернення 06 березня
2012 року.

Зобов'язання за вказаним кредитним
договором забезпечені порукою згідно
договорів поруки: № 07-01-24 П від 07
березня 2007 року - укладеного між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3, № 02/МК від 01
лютого 2013 року - укладеного між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1

ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконала,
внаслідок чого утворилась
заборгованість за договором у сумі 133
754,60 грн.

У зв'язку із наведеним позивач просив
суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 заборгованість за кредитом у
розмірі 123 754, 60 грн та солідарно з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 10 000 грн.

Заочним рішенням Корюківського
районного суду Чернігівської області
від 11 липня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 20 листопада
2013 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість по
кредитному договору № Д 07-01-24 МК від 07
березня 2007 року в сумі 123 754, 60 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість по кредитному договору
№ Д 07-01-24 МК від 07 березня 2007 року в сумі
10 000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судових рішень
судів попередніх інстанцій, із
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції, мотивуючи
свої вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування судових рішень суду першої
та апеляційної інстанцій відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Задовольняючи позовні вимоги частково
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що ОСОБА_2
своїх зобов'язань за кредитним
договором № Д 07-01-24 МК від 07 березня 2007
року не виконала, внаслідок чого
утворилась заборгованість. Разом з тим
позивачем доказів на підтвердження
пред'явлення вимоги до поручителя
ОСОБА_3 протягом шести місяців не
надано, з огляду на що порука у
відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України
припинилась.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки судом першої та апеляційної
інстанцій не було допущено
неправильного застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в
інтересах публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк», відхилити.

Заочне рішення Корюківського
районного суду Чернігівської області
від 11 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Чернігівської
області від 20 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
Кузнєцов М.І. Наумчук