Номер провадження 22-ц/775/1110/2014
Головуючий першої інстанції Леонов
Доповідач: Зайцева С.А.
„28" січня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
Головуючого: Маширо О.П.
Суддів: Зайцевої С.А., Баркова В.М.
При секретарі: Сачко І.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах
ОСОБА_4 на рішення Кіровського
районного суду м. Донецька від 12 грудня
2013 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Відділу державної
виконавчої служби Кіровського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, третя особа: ОСОБА_2 про
звільнення від сплати заборгованості
Рішенням Кіровського районного суду м.
Донецька від 12 грудня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ВДВС Кіровського районного управління
юстиції у м. Донецьку, третя особа:
ОСОБА_2 про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_4 просить рішення суду
скасувати,ухвалити нове , яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі з тих підстав,що судом першої
інстанції неповно з*ясовано обставини,
що мають значення для справи,висновку
суду не відповідають обставинам справи
та судом порушено вимоги
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача ОСОБА_1
підтримала доводи апеляційної скарги.У
судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_4,ОСОБА_3,ОСОБА_2,представник ВДВС
Кіровського районного управління
юстиції у м.Донецьку не
з*явилися,належним чином були
повідомлені про час і місце розгляду
справи,шляхом отримання 21 січня 2014 року
телефонограм,зареєстрованих у журналі
телефонограм №1 за №№
187,188,190,191(а.с.120-121,123-124) та судової
повістки (а.с. 145-147). ОСОБА_2 надала
заперечення на апеляційну скаргу
(а.с.125-142).

Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справ, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи , не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю - доповідача,
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої
доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Торезького міського суду
Донецької області від 09 червня 2008 року
з ОСОБА_4 на користь опікуна ОСОБА_3
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 у
розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів,
але не менш 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Згідно перевірених квитанцій про
переказ грошових коштів на ім*я
опікуна ОСОБА_3 позивачем сплачувалися
аліменти на утримання доньки не у
повному обсязі ,у зв*язку з чим ВДВС
Кіровського районного управління
юстиції у м.Донецьку нарахована
заборгованість по аліментам з 11
вересня 2008 року по 01 травня 2013 року у
розмірі 10 678 грн. 11 коп. Спір про розмір
заборгованості за аліментами
відсутній.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд
першої інстанції виходив з того, що
наведені позивачем обставини - тяжке
матеріальне становище та стан здоров'я
сина, зокрема те, що останній перебуває
на диспансерному обліку та потребує
стаціонарного лікування з приводу
бронхіальної астми не є тими
обставинами які дають підставу для
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам. Позивачу було відомо про
відкриття провадження за виконавчим
листом про стягнення з нього аліментів.
Він періодично сплачував аліменти,
самостійно визначаючи їх розмір,
сплачував аліменти регулярно. ОСОБА_4
не надав доказів, що заборгованість за
аліментами виникла саме у зв'язку з
його витратами на лікування сина
ОСОБА_6 чи іншою обставиною, що має
істотне значення. Що стосується вимог
позивача про припинення стягнення 50 %
від заробітку позивача в рахунок
погашення заборгованості по аліментам,
залишивши стягнення аліментів по
виконавчому листу, наданому на
підставі рішення Торезького міського
суду Донецької області від 09 червня 2008
року, то відповідно ст. 74 Закону
України «Про виконавче провадження» за
наявності заборгованості по аліментах
державний виконавець здійснює її
стягнення відповідно до положень тієї
ж статті.

Такий висновок суду є
обґрунтованим та відповідає
обставинам справи. Норми матеріального
права застосовані правильно.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України - за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.

Часткове звільнення від сплати
заборгованості аліментів - це,по суті
,зменшення розміру установленої
заборгованості,яка виникла на певному
періоді аліментного зобов*язання.
Повне звільнення від сплати
заборгованості за аліменти - це
звільнення платника від усієї
заборгованості, яка утворилась з
поважним причин і не з вини платника
аліментів . Останній зобов*язаний
надати суду докази і довести , що
заборгованість утворилася з поважних
причин, які мали для нього, його сім*ї
істотне значення . Задовольнити такий
позов -це право ,а не обов*язок суду.

Враховуючи наведене ,
апеляційний суд вважає, що з*ясувавши
в достатньо повному об*ємі обставини
справи , перевіривши доводи та давши їм
належну правову оцінку,надавши належну
правову оцінку зібраним доказам ,суд
першої інстанції ухвалив рішення , що
відповідає вимогам закону . Висновки
суду достатньо обгрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами .

Приведені в апеляційній
скарзі доводи,які були предметом
дослідження суду першої інстанції
зазначені висновки суду не
спростовують, зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду.

Відповідно до ст.212 ЦПК України
, виключне право оцінки доказів
належить суду ,який має оцінювати
докази за своїм внутрішнім
переконанням ,що грунтується на
всебічному,повному, об*єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів в їх
сукупності,керуючись законом .

При вирішенні справи судом першої
інстанції правильно застосовані
норми матеріального права,порушень
норм процесуального права, які б могли
привести до неправильного вирішення
справи, апеляційним судом не
встановлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,315 ЦПК України,
апеляційний суд -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє
в інтересах ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Донецька від 12 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути
подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий :

Судді: