АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Шиманського В.Й.

при секретарі:
Іванову Ф.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою
через представника ОСОБА_2, на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 07 жовтня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, яка є
законним представником
неповнолітнього ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и л а :

у березні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду позовом до ОСОБА_1, у якому просила
стягнути заборгованість у розмірі 35
968,50 грн. та 3 % річних від простроченої
суми, що складає 3 198,73 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що
11.03.2003 року вона надала в борг ОСОБА_5 7 000
доларів США, які останній зобов`язався
повернути до 11.04.2003 року. 02.04.2006 року
ОСОБА_5 надав їй другу розписку, у якій
підтвердив наявність боргу у розмірі 10
000 доларів США, які він зобов`язався
повернути до 11.12.2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Як кредитор
спадкодавця вона звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
повернення боргу спадкоємцями
померлого. Спадкоємцями померлого
стали його дружина ОСОБА_6 та син -
ОСОБА_4, законним представником якого є
його мати ОСОБА_1 До складу спадщини
увійшло таке майно: двокімнатна
квартира АДРЕСА_1, земельна ділянка з
будинком в АДРЕСА_3, 1/3 частина квартири
АДРЕСА_2.

02.12.2009 року спадкоємці надали розписки,
у яких визнали борг померлого і
зобов`язалися його повернути. ОСОБА_6
борг у розмірі 5 500 доларів США
повернула. ОСОБА_1 визнала борг у
розмірі 4 500 доларів США та
зобов`язалася повернути його до 01.04.2010
року, проте цих зобов`язань не виконала.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 07.10.2013 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь позивачки 39 558,90 грн.

__________________________________________

Справа № 22-ц-796/1220/2014

Головуючий у суді першої інстанції
Гуменюк А.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції Махлай Л.Д.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач через представника подала
апеляційну скаргу, у якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про відмову в позові.
Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з`ясування обставин справи. А
саме, суд не витребував спадкову справу
та не перевірив наявність звернення у
шестимісячних термін з

вимогами до спадкоємців, не витребував
оригінал боргової розписки, не
встановив вартості спадкового майна та
не зазначив курс НБУ, згідно з яким
перевів зобов`язання в іноземній
валюті до національної валюти. Крім
того, вважає, що судом помилково до
спірних правовідносин застосовано ст.
625 ЦК України, оскільки боргових
зобов`язань спадкоємець перед
позивачкою не мав.

Апелянт та її представник ОСОБА_2
підтримали апеляційну скаргу та
просили її задовольнити.

Позивач просила апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін,
посилаючись на його законність та
обґрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
11.03.2003 року позивач надала в борг ОСОБА_5
7 000 доларів США, які він зобов`язався
повернути до 11.04.2003 року.

02.04.2006 року ОСОБА_5 розпискою
підтвердив, що не повернув ОСОБА_3 борг,
отриманий по розписці від 11.03.2003 року у
розмірі 7 000 доларів США та зобов`язався
повернути 10 000 доларів США до 31.12.2007
року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

Зі свідоцтва про право на спадщину за
законом від 01.12.2009 року, яке видане
ОСОБА_6 вбачається, що свідоцтво про
право на спадщину на 1/6 частину
квартири АДРЕСА_2 видано ОСОБА_4.

Із свідоцтва про народження
вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
сином ОСОБА_5, а ОСОБА_1 є його матір`ю, а
відтак є законним представником
неповнолітнього.

02.12.2009 року ОСОБА_6 надала позивачці
розписку, у якій визнала борг померлого
спадкодавця у розмірі 5 500 доларів США
та зобов`язалася погасити цей борг до
01.07.2010 року.

Згідно з розпискою від 02.12.2009 року
ОСОБА_1, як опікун неповнолітнього
спадкоємця ОСОБА_4 визнала борг
спадкодавця у розмірі 4 500 доларів США
та зобов`язалася погасити цей борг за
рахунок спадкового майна,
переоформивши 1/6 частину квартири
АДРЕСА_2 до 01.04.2010 року на ім`я ОСОБА_3

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач не виконала взяті на себе
зобов`язання.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають
встановленим у справі обставинам та
нормам матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
син ОСОБА_5 - ОСОБА_4 прийняв спадщину
після смерті батька у вигляді 1/6
частини квартири АДРЕСА_2 та даний факт
не оспорюється.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов`язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

На час смерті спадкодавець мав боргові
зобов`язання перед позивачкою у
розмірі 10 000 доларів США.

Згідно з ч. 2 ст. 1281 ЦК України
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред`явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги.

ОСОБА_3 у визначений даною нормою строк
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про наявність заборгованості
спадкодавця перед нею та просила
врахувати цю заборгованість при
розподілі спадкового майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що з
такою заявою позивач не зверталася
спростовуються поясненнями Шостої
київської державної нотаріальної
контори та долученою до цих пояснень
копію заяви позивачки від 04.06.2009 року
(а.с. 72, 73).

Доводи апелянта про те, що ці докази
сфальсифіковані доказами не
підтверджені.

Оригінал розписки, виданою ОСОБА_1, у
якій вона визнала борг спадкодавця у
розмірі 4 500 доларів США надано
позивачкою у суді апеляційної
інстанції та долучено до матеріалів
справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що зазначена
розписка написана під примусом
доказами не підтверджені.

З пояснень позивачки вбачається, що
оригінал розписок ОСОБА_5 було
повернуто при отриманні розписок від
спадкоємців.

Крім того, копії розписок ОСОБА_5
направлені до суду разом з поясненнями
Шостою київської державною
нотаріальною конторою, що свідчить про
наявність оригіналів таких розписок на
час подачі позивачкою заяви до
нотаріальної контори.

Оскільки з часу прийняття спадщини
відповідач борг не повернула, суд
першої інстанції правильно застосував
до спірних правовідносин ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач не має грошових зобов`язань
перед позивачкою колегія суддів вважає
надуманими, оскільки з часу прийняття
спадщини обов'язок виконати грошове
зобов`язання перейшов до спадкоємців.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці
зобов`язані задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов`язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Відповідач не відмовилася від
прийняття спадщини. Зі свідоцтва про
право на спадщину за законом, яке
видано ОСОБА_6, та яка сплатила
позивачці частину боргу спадкодавця,
свідоцтво про право на спадщину на 1/6
частину квартири АДРЕСА_2 видано і
ОСОБА_4

Будь - яких доказів про те, що розмір
спадкового майна у грошовій оцінці
менше розміру заборгованості
відповідач ні в суд першої інстанції,
ні при розгляді апеляційної скарги не
надала. А тому доводи апеляційної
скарги в цій частині колегія суддів не
приймає до уваги.

Розмір заборгованості у гривневому
еквіваленті взято судом першої
інстанції на час ухвалення рішення та
такий розмір відповідачкою не
спростований.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
законне та обґрунтоване і не може бути
скасоване з підстав, викладених у
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухваланабирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді