441/2351/13-ц 2/441/74/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2014 року Городоцький районний
суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

при секретарі - Цап І.М.

з участю прокурора - Максимціва Б.Б.

представника органу опіки та
піклування- Мота В.І.

позивача- ОСОБА_3 М.С.

відповідача - ОСОБА_1 та його
представника - ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Городок
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про позбавлення батьківських
прав,

в с т а н о в и в:

21 листопада 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
позбавлення його батьківських прав
відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 посилаючись на ухилення
відповідача від виконання обов'язків
по утриманню і вихованню дитини.

У судовому засіданні позивачка і
представник органу опіки та
піклування Пустомитівської районної
державної адміністрації позовні
вимоги підтримали, пояснивши, що
ОСОБА_1 залишивши дитину на догляд
першої з малолітнього віку, не
займається вихованням неповнолітньої,
не цікавиться життям та навчанням
дочки. Позивачка не заперечила, що
відповідач працює, надає матеріальну
допомогу у виді аліментів на утримання
дитини, робить дарунки,час від часу
телефонує їй, проте дочка досягнувши 14
річного віку, згадуючи, що відповідач
не приймав участі у її вихованні в
малолітньому віці не бажає
спілкуватися з батьком і просила
позбавити його батьківських прав. При
цьому звертають увагу на тому, що
відповідач дуже рідко спілкується з
дочкою, тому таке є підставою для
позбавлення його батьківських прав.
Просили постановити рішення яким
задовольнити позовні вимоги. Таке
підтримала і дочка позивача та
відповідача ОСОБА_4, яка показала суду,
що не бажає, щоб її біологічний батько
був і надалі її батьком, який не
являвся на перший дзвінок в школу та не
відвідував батьківські збори,
натомість не оспорює того, що на її
запрошення батько приходив.

ОСОБА_1.(відповідач по справі ) та його
представник ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнали, не заперечуючи факту
проживання неповнолітньої дочки з
матір'ю, відповідач суду показав, що
саме через створення нової сім'ї
позивачкою, він не став втручатися в
стосунки дочки з вітчимом. Аліменти
перераховував, в телефонному режимі
спілкувався з дочкою, остання ніколи не
заявляла про необхідність ним
відвідування батьківських зборів, до
цього часу ніхто не ставив питання про
позбавлення його батьківських прав,
вважає, що дочка досягла перехідного
віку в силу якого не розуміючи своїх
дій не бажає спілкуватися з ним як
рідним батьком, безпідставно вимагає
про позбавлення його батьківських
прав.

Допитаний в судовому засіданні як
свідок ОСОБА_5 пояснив, що є вітчимом
ОСОБА_4, яка називає його батьком і
виявила бажання позбавити
батьківських прав свого рідного батька
ОСОБА_1 через неналежно приділену увагу
останнім їй в дитинстві.

Заслухавши пояснення сторін,
представника органу опіки та
піклування, прокурора, який вбачає
наявність підстав для позбавлення
відповідача батьківських прав,
допитавши свідка, дослідивши матеріали
справи, суд прийшов наступного.

Статтею 164 Сімейного кодексу України
передбачено підстави позбавлення
батьківських прав, а саме, якщо батьки
не забрали дитину з пологового будинку
або іншого закладу охорони здоров'я,
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини,
жорстоко поводяться з дитиною, є
хронічними алкоголіками або
наркоманами, вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

Згідно копії свідоцтва про народження
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками
неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.7)

Із свідоцтва про шлюб вбачається, що
ОСОБА_3 27.12.2010 року зареєструвала шлюб
із ОСОБА_5 і прийняла прізвище ОСОБА_3
(а.с.6)

Позбавлення батьківських прав є одним
із крайніх заходів сімейно- правової
відповідальності, яка настає при
винній поведінці батьків.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом про
позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав
стосовно неповнолітньої ОСОБА_4, яка
постійно проживає з нею. Проте,
доказів, які б свідчили про підстави та
про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_1 позивачем
суду не надано. Не добуті такі докази і
судом.

Представник органу опіки та піклування
Пустомитівської райдержадміністрації
посилається на безвідповідальну
поведінку відповідача до дитини,
залишення дочки матері, самоусунення
від виховання її, та волю
неповнолітньої ОСОБА_4, натомість таке
спростувала сама позивачка, що вона не
наполягала про явку відповідача на
батьківські збори, не заперечили як
позивачка так і дочка сторін в тому, що
на телефонні повідомлення відповідач
являвся. Крім того, вони ствердили, що
відповідач, веде нормальний спосіб
життя, працює, спиртних напоїв не
вживає, фізичної сили до дочки не
застосовував.

Про особу ОСОБА_1 як порядного
громадянина свідчать виключно
позитивні характеристики з місця
проживання та роботи (а.с.29,31) ,

Як пояснила дочка сторін ОСОБА_4 її
батько дійсно не застосовував до неї
ні фізичного ні морального тиску, таке
не впливало на стан її здоров'я або на
навчання, просто не проявляв до неї
уваги в такому вигляді в якому б їй
хотілося.

В судовому засіданні, ні свідок
ні позивачка не вказали на обставини,
які могли б бути підставою для
позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Висновок органу опіки та піклування
Пустомитівської районної державної
адміністрації (а.с.12) про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_1
суд не може брати як доказ на
обгрунтування позову, оскільки такий
спростовується вищенаведеними
доказами, та показаннями позивачки і
допитаної дочки сторін ОСОБА_1 які в
судовому засіданні підтвердили, що
відповідач надає матеріальну допомогу
на утримання дочки, дарував подарунки,
фізичного чи морального тиску на дочку
не чинить. Висновок було прийнято за
відсутності пояснень ОСОБА_1

Суд відхиляє твердження представника
органу опіки та піклування і прокурора
щодо постійного проживання дочки з
матір'ю та відсутності з боку
відповідача зацікавленості в дитині з
малолітнього віку її, оскільки
відповідно до принципу 6 Декларації
прав дитини від 20 листопада 1959 року,
малолітня дитина не повинна, крім тих
випадків, коли є виключні обставини,
бути розлучена зі своєю матір'ю.

В конкретному випадку, при розірванні
шлюбу позивачка залишила дитину
проживати з нею. При цьому суд враховує
рівність прав та обов'язків батьків
щодо своїх дітей, вік дітей та
прихильність до кожного з батьків,
особисті якості батьків. Як пояснив
відповідач, після укладення шлюбу
позивачкою з іншим чоловіком, він
намагався спілкуватися з дочкою, проте
остання стаючи дорослішою категорично
відмовилася від зустрічей та допомоги.
Причини такого не пояснила. Щоб не
виникало конфліктів в сім'ї за місцем
проживання дочки та в інтересах дочки
вважав за краще менше турбувати
позивачку з питань виховання спільної
дочки. Аліменти відповідач сплачує
щомісячно.

Суд відхиляє позицію дочки сторін
ОСОБА_4 про наявність підстав позбавити
ОСОБА_1 батьківських прав стосовно
неї, оскільки її пояснення дані в суді
є надуманими, та такими, що не
заслуговують на увагу, оскільки, як
вона сама ствердила, що шкоди її
інтересам чи здоров'ю не завдано, а є
просте небажання спілкуватися з
біологічним батьком.

Таким чином в сукупності зібраних
доказів суд вважає, що підстави для
задоволення позову відсутні.

При вирішенні спору суд застосовував
правові норми Сімейного кодексу
України, а саме ст.ст. 164 - 170 СК України,
Закон України "Про охорону дитинства"
від 26.04.2001 року.

Керуючись ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
позбавлення батьківських прав
відмовити.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу через Городоцький
районний суд до Львівського
апеляційного суду протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя Н. І. Яворська