Справа № 2218/9996/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

06.03.2014

Хмельницький міськрайонний суд в
складі:

головуючої - судді Сарбея О.Ф.,

за
участю секретаря Беднарської А.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Хмельницькому справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: Агрофірма «Проскурів»,
ОСОБА_3, про виселення,

встановив:

04 травня 2012 року позивач звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення,
посилаючись на те, що вона є власником
житлового будинку АДРЕСА_1 згідно
договору купівлі-продажу від 12.09.2007
року. На даний час вона не може
користуватись своєю власністю,
оскільки у спірному будинку
зареєстрований та проживає відповідач
ОСОБА_2

У зв'язку з наведеним, ОСОБА_1 просить
суд зобов'язати ОСОБА_2 та членів його
сім'ї звільнити незаконно зайнятий
будинок АДРЕСА_1.

До участі у справі в якості третіх осіб
було залучено Агрофірму «Проскурів» та
ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала.

Третя особа ОСОБА_3 та представник
третьої особи Агрофірми «Проскурів» в
судове засідання не з`явились, про час
та місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, жодних заяв чи
заперечень до суду не подавали.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином. Клопотань про відкладення
розгляду справи від нього не надійшло.
У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК
України суд за згодою представника
позивача вважає можливим розглянути
справу на підставі наявних в ній даних
та доказів в порядку заочного розгляду.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши обставини справи суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановленні судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Ухвалою Апеляційного суду
Хмельницької області від 25.12.2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
агрофірми «Проскурів», ОСОБА_3, ОСОБА_1,
третя особа - виконавчий комітет
Хмельницької міської ради, про
визнання договорів купівлі-продажу
житлового будинку недійсними,
встановлено, що за договором
купівлі-продажу від 18.01.1992 року, АФ
«Проскурів» придбала спірний житловий
будинок. В червні 1993 року відповідач
ОСОБА_2 з дружиною вселилися у житловий
будинок АДРЕСА_1, де ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народилася дочка, яку було
зареєстровано за цією ж адресою.

16 січня 2004 року АФ «Проскурів» і ОСОБА_3
уклали договір купівлі-продажу, за
умовами якого АФ «Проскурів» продала, а
ОСОБА_3 купив спірний житловий будинок.
В подальшому ОСОБА_3 за договором
купівлі-продажу від 20.09.2007 року, продав
житловий будинок позивачу ОСОБА_1

Зазначені обставини визнані сторонами
та підтверджуються наявними у справі
письмовими доказами.

Відповідач ОСОБА_2 з сім'єю вселився у
житловий будинок з порушенням
установленого законом порядку.

Оскільки ОСОБА_2 з сім'єю самоправно
зайняли жиле приміщення і продовжують
незаконно користуватися ним, тому
передбачені чинним законодавством
гарантії захисту права на житло на них
не поширюються.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Конституцією (ст.41) України та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася
17.07.1997 року відповідно до закону №
475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК
України).

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути,
зокрема, житло - житловий будинок,
садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК
України).

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання в право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК
України з урахуванням положень ч. 1 ст.
405 ЦК України, члени сім'ї власника
житла, які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

Зазначені висновки не суперечать
нормам ст. 47 Конституції України, ст. 9
ЖК України, ст. 311 ЦК України,
враховуючи, що право на житло
(користування ним, усунення перешкод у
користуванні ним) підлягає захисту
лише у випадку порушення прав особи.

Таким чином з урахуванням викладеного,
суд дійшов об'єктивного та
обґрунтованого висновку про те, що
відповідач ОСОБА_2 з сім'єю
безпідставно проживає в будинку
АДРЕСА_1, та законних перешкод для їх
виселення немає.

Судовий збір по справі стягується з
відповідача на користь позивача згідно
вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 379, 386, 391 ЦК
України, ст.ст. 64, 150, 156 ЖК України, ст.ст.
10, 60, 88, 209, 212-215, ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 та членів його сім'ї
звільнити незаконно зайнятий будинок
(висилитись з будинку) АДРЕСА_1.

Копію заочного рішення не пізніше 3
днів з дня його проголошення направити
рекомендованим листом із
повідомленням відповідачу.

Письмова заява відповідача про
перегляд заочного рішення може бути
подана протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня його проголошення
до апеляційного суду Хмельницької
області.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя