З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:
судді Бондаря В.Я.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів,
Позивач звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_2, в якому просила суд
стягнути на її користь неустойку за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 3 043 (три тисячі сорок три)
гривень 92 копійки та судові витрати.
При цьому посилалась на те, що 13 грудня
2012 року Приморським районним судом м.
Одеси ухвалено рішення по справі
№2-1522/6850/12, відповідно до якого з
відповідача на користь позивача
стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини
з усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 21.03.2012 року і до
смерті позивача, а також додаткові
витрати на її утримання у розмірі 203, 25
гривень, судові витрати у розмірі 85, 21
гривень. 01 липня 2013 року Приморським
районним судом м. Одеси був виданий
виконавчий лист № 1522/6850/12 на виконання
зазначеного рішення суду. Постановою
державного виконавця Семенової К.О. від
16.07.2013 року відкрите виконавче
провадження № 39116070 по примусовому
виконанню рішення суду. Однак
зобов'язання по сплаті аліментів
відповідач належним чином не виконує,
тому у останнього станом на 01 серпня 2013
року утворилась заборгованість у
розмірі 10 125, 77 гривень. Таким чином, за
розрахунками позивача сума неустойки,
яку відповідач зобов'язаний сплатити
на її користь, складає 3 043, 92 гривень.
Представник позивача у судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити у
повному обсязі, проти заочного
розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини неявки у суд не
повідомив, про час та місце розгляду
справи був належним чином сповіщений,
тому суд вважає за можливе, у
відповідності до ст. 224 ЦПК України,
розглянути позов за його відсутністю
та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
Судом встановлено, що рішенням
Приморським районним судом м. Одеси від
13 грудня 2012 року по справі №2-1522/6850/12 з
відповідача на користь позивача
стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини
з усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 21.03.2012 року і до
смерті позивача, а також додаткові
витрати на її утримання у розмірі 203, 25
гривень, судові витрати у розмірі 85, 21
Однак відповідач належним чином
обов'язки по сплаті аліментів не
здійснює, у зв'язку з чим у останнього
виникла заборгованість по виплаті
аліментів, яка згідно
довідки-розрахунку, складеної
державним виконавцем Семеновою К.О. від
02.09.2013 року, станом на 01 серпня 2013 року
складає 10 125, 77 гривень.
Згідно ч.1 ст.196 СК України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
передбачена ст. 196 СК
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням
аліментів банками. В інших випадках
стягується неустойка за весь час
прострочення сплати аліментів.
Згідно розрахунку, наданого позивачем,
розмір неустойки (пені) за прострочення
сплати аліментів за період з 21.03.2012 року
по 01.08.2013 року складає 3 043, 92 гривень.
Доказів, які б спростовували доводи
позивачки, суду не надано, відповідачем
також не надані заперечення проти
розрахунку суми пені, наданого
позивачем, у зв'язку з чим суд
користується саме її розрахунком як
Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід
Крім того, у відповідності до ч.1 ст. 79
ЦПК України, судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.3 ч.3 даної статті, до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать витрати сторін та їх
представників, що пов'язані з явкою до
суду.
Згідно до ч. 1 ст. 85 ЦПК України, витрати,
пов'язані з переїздом до іншого
населеного пункту сторін та їх
представників, а також найманням житла,
Таким чином, судом приймаються до уваги
доводи представника позивача, що
внаслідок невиконання відповідачем
обов'язків по сплаті аліментів, він
поніс додаткові витрати, пов'язані з
неодноразовим переїздом з м. Києва до м.
Одеси для явки у судові засідання, які,
відповідно до ст. 88 ЦПК України,
підлягають стягненню з відповідача на
На підставі викладеного і керуючись,
ст.ст. 10,60, 81, 88, ч. 3 ст. 209, ст.ст. 213-215, 218,
224-226 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
неустойку за прострочення сплати
аліментів у розмірі 3 043 (три тисячі
сорок три) грн.. 92 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 302 (триста дві)
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 229, 52 грн..
Рішення суду може бути переглянуте за
заявою відповідача, якій не приймав
участі при розгляді справи, поданої
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, яки брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
В.Я. Бондар