Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого
- судді Черновського Г.В.,

при секретарі -
Пісчанській Т.М.

за участю: представника позивача
- ОСОБА_1,

відповідача
- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди ( а. с. 1-5), який у судовому
засіданні був уточнений шляхом
збільшення розміру матеріальної шкоди.

Позивачі у позовній заяві та їх
представник у судовому засіданні в
обґрунтування позовних вимог
посилались на те, що 01 серпня 2013 року
відповідач, керуючи автомобілем
«Вольво 740, д/н НОМЕР_1, став винуватцем
дорожньо-транспортної пригоди,
внаслідок якої був пошкоджений
автомобіль, належний позивачу: «Форд
Фокус», д/н НОМЕР_2. У зв'язку із
зазначеним ПрАТ «СК «Провідна», якою
була застрахована цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3, було
виплачено останньому 50 000,00 грн.
страхового відшкодування (у межах
страхового ліміту), проте дана сума
грошових коштів не покрила вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля, належного позивачу. Крім
того, на момент скоєння даної
дорожньо-транспортної пригоди в
автомобілі «Форд Фокус», д/н НОМЕР_2,
знаходила пасажирка - ОСОБА_4 Тому
позивачі звернулись до суду з даним
позовом, в якому, з урахуванням
уточнень, просили суд стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_3 47 422,43
грн. в якості відшкодування
матеріальної шкоди, 10 000,00 грн. -
моральної шкоди та витрати по сплаті
судового збору; стягнути з відповідача
на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі
10 000,00 грн. (а. с. 1-5, 127-128).

Представник позивачів у судовому
засіданні уточнений позов підтримав та
наполягав на його задоволенні.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив суд
відмовити у їх задоволенні у повному
обсязі, посилаючись на те, що за кермом
автомобіля «Форд Фокус», д/н НОМЕР_2.,
під час дорожньо-транспортної пригоди
була жінка, а не ОСОБА_3, та даний
автомобіль їхав з перевищенням
швидкості на червоний сигнал
світлофора.

Вислухавши пояснення представника
позивачів, відповідача, покази свідків
дослідивши матеріали даної цивільної
справи, судом були встановлені
наступні факти.

Судом встановлено, що 01 серпня 2013 року о
17:30 год. водій ОСОБА_2, керуючи
автомобілем «Вольво 740» д/н НОМЕР_1,
рухався по пр. Правди в м.
Дніпропетровську з боку вул.
Новоселівської в напрямку пр.
Воронцова в районі е/о 439, у потоці
виїхав на зустрічну смугу руху, в
результаті чого здійснив зіткнення з
автомобілем «Форд Фокус», д/н НОМЕР_2,
під керуванням водія ОСОБА_3, який
рухався у зустрічному напрямку руху,
внаслідок чого автомобілі отримали
механічні пошкодження, водію ОСОБА_3 та
його пасажиру ОСОБА_4 спричинені
тілесні ушкодження, чим скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП. У зв'язку із
закінченням тримісячного строку
притягнення до адміністративної
відповідальності адміністративне
провадження у відношенні ОСОБА_2 було
закрито. Викладене підтверджується
копією постанови Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
01 жовтня 2013 року та довідкою ГУ МВС
України в Дніпропетровській області №
36/5234 від 04 вересня 2013 року (а. с. 43, 49-50).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
з приводу зазначеного пояснив суду, що
внаслідок несправності належного йому
автомобіля «Вольво 740, д/н НОМЕР_1, та
задля недопущення жертв, під час руху
по пр. ім.. газети «Правда» в м.
Дніпропетровську 01 серпня 2013 року
змушений був спрямувати автомобіль в
бік, внаслідок чого відбулось
перетинання смуги зустрічного руху, та
зіткнення з автомобілем «Форд Фокус»,
д/н НОМЕР_2, водій якого рухався на
червоне світло світлофору, що також
підтвердила свідок ОСОБА_5, зазначивши:
«машина сірого кольору їхала на
червоне світло», «люди допомагали
жінці водію вийти з машини».

Судом також було встановлено, що
внаслідок вказаної
дорожньо-транспортної пригоди позивач
ОСОБА_3 зазнав фізичних травм, вартість
його лікування коштувало 505,43 грн., що
підтверджується матеріалами справи (а.
с. 48).

З копії звіту № 06/08/13-2 від 06 серпня 2013
року про проведення оцінки вартості
збитку, спричиненого власнику
автомобіля «Форд Фокус», д/н НОМЕР_2,
надісланого ПрАТ «СК «Провідна» на
запит суду вбачається, що вартість
матеріального збитку, спричиненого
власнику автомобіля «Форд Фокус», д/н
НОМЕР_2, на час оцінки 06 серпня 2013 року
становить 96 917,00 грн. (а. с. 107-116).

Судом встановлено, що ПрАТ «СК
«Провідна» було виплачено ОСОБА_3
страхове відшкодування внаслідок
події, що мала місце 01 серпня 2013 року, 50
000,00 грн. (а. с. 45, 46), що підтвердив
представник позивачів у судовому
засіданні.

Правовідносини, які виникли між
сторонами врегульовані нормами
Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Зокрема
збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України,
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Частиною 1 ст. 1192 встановлено, що з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі або
відшкодувати завдані збитки у повному
обсязі.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 30 ЗУ
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних засобів»
транспортний засіб вважається
фізично знищеним, якщо його ремонт є
технічно неможливим чи економічно
необґрунтованим. Ремонт вважається
економічно необґрунтованим, якщо
передбачені згідно з аварійним
сертифікатом (рапортом), звітом (актом)
чи висновком про оцінку, виконаним
аварійним комісаром, оцінювачем або
експертом відповідно до законодавства,
витрати на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди. Якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено,
що обов'язок із доказування
покладається також на осіб, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси. Тобто,
процесуальними нормами встановлено як
право на участь у доказуванні, так і
обов'язок із доказування обставин при
невизнані них сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, що
випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України
встановлено, що моральна шкода завдана
фізичній особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд
враховує роз'яснення, що містяться в
постанові Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995
року № 4 (із змінами та доповненнями
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України від 25 травня 2001
року № 5), згідно з яким ця шкода
визначається залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових витрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану.

Вирішуючи вимоги позивача ОСОБА_3 щодо
відшкодування моральної шкоди суд
виходить з того, що внаслідок ДТП йому
була завдана моральна шкода, яка
полягає у втраті душевного спокою
позивача, перебуванні у стані стресу,
витраті часу та зусиль для відновлення
здоров'я, а також належного йому
транспортного засобу, враховуючи
ступінь душевних страждань, суд вважає
можливим позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково, стягнувши з
відповідача на користь позивача ОСОБА_3
у рахунок відшкодування моральної
шкоди 2 000, 00 грн.

У задоволенні вимог ОСОБА_4 про
відшкодування моральної шкоди суд
вважає за необхідне відмовити,
оскільки не вбачає підстав для
задоволення таких вимог.

Оцінюючи дослідженні у судовому
засіданні докази у їх сукупності щодо
вимог позивачів до відповідача про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, приймаючи до уваги
звіт № 06/08/13-2 від 06 серпня 2013 року про
проведення оцінки вартості збитку,
спричиненого власнику автомобіля
«Форд Фокус», д/н НОМЕР_2, яким
встановлено, що вартість матеріального
збитку, заподіяного власнику вказаного
автомобіля становить 96917,00 грн.,
вартість страхового відшкодування, яке
було виплачено позивачу страховою
компанією складає 50 000,00 грн., вартість
лікування травм ОСОБА_3, отриманих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, становить 505,43 грн., суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача ОСОБА_3 матеріальний
збиток з урахуванням отриманих ним
грошових коштів у сумі 50 00,00 грн. - 47 422,43
грн. (46 917,00+505,43), а також в рахунок
відшкодування моральної шкоди 2 000,00
грн.

При цьому суд критично оцінює
посилання відповідача на те, що за
кермом автомобіля належного ОСОБА_3 під
час дорожньо-транспортної пригоди від
01 серпня 2013 року знаходилась жінка,
оскільки такі посилання
спростовуються матеріалами справи.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди у розмірі 10 000,00 грн. суд вважає за
необхідне відмовити у їх задоволенні
як у недоведених та необґрунтованих.

На підставі викладеного, керуючись ст.
30 ЗУ «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних засобів», ст. ст. 22,
1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,
88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 47 422 (сорок сім тисяч чотириста
двадцять дві) грн. 43 коп., в рахунок
відшкодування моральної шкоди - 2 000 (дві
тисячі) грн. 00 коп., а разом - 49 422 (сорок
дев'ять тисяч чотириста двадцять дві)
грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір у сумі 494 (чотириста
дев'яносто чотири) грн. 22 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

У задоволенні вимог ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено у
апеляційний суд Дніпропетровської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення через Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой