Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/27/14
Головуючий у 1-й інстанції: Гашук К.В.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової
Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 16 липня 2013 року у справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2012 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернулося до суду з
вищевказаним позовом, який в ході
розгляду справи було уточнено. В
обґрунтування позову зазначало, що
10.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є АТ «ОТП Банк»
та ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір № ML-201/324/2007, а 04.08.2008 року -
додатковий договір № ML-201/324/2007/1 до
кредитного договору. Відповідно до
умов договору кредиту Банк надав
відповідачу кредитні кошти для купівлі
нерухомого майна в сумі 36000 доларів США
шляхом безготівкового переказу на
поточний рахунок позичальника.

За положеннями вищевказаного
кредитного договору позичальник
приймає кредит, зобов'язується
належним чином використати та
повернути Банку суму отриманого
кредиту та сплатити Банку відповідну
плату за користування кредитом і
виконати всі інші зобов'язання,
зазначені у договорі. Згідно умов
договору проценти за користування
кредитом розраховується Банком на
основі плаваючої процентної ставки у
розмірі 4,99 % річних + FIDR, повернення
відповідної частини кредиту та сплата
процентів здійснюється позичальником
10-го числа кожного календарного місяця.
Розмір платежу складав 391,76 доларів США,
а з 04.08.2008 року - 419,48 доларів США, дата
остаточного повернення кредиту - 10.08.2035
року.

18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» укладено
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю № б/н, до якого увійшов і
вищевказаний кредитний договір, що
укладений з відповідачем.

У зв'язку з невиконанням позичальником
умов кредитного договору щодо
своєчасного повернення кредитних
коштів та сплати відсотків, у
відповідача утворилась
заборгованість, яка станом на 31.12.2012
року складає: 35 637,41 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ становить 284 742
грн. 90 коп., 1 088 581 грн. 86 коп. - пеня,
нарахована відповідно до п. 4.1.1.
кредитного договору на прострочену
заборгованість в розмірі 1%.

В рахунок погашення заборгованості
внаслідок примусової реалізації
предмета іпотеки було погашено
заборгованість в розмірі 12 171,84 доларів
США, що за офіційним курсом НБУ
становить 97 289 грн. 50 коп., у зв'язку з чим
загальна сума заборгованості за тілом
кредиту становить 187 489 грн. 90 коп.

При розгляді справи, користуючись
своїм правом на зменшення розміру
позовних вимог, ТОВ «ОТП Факторинг»
зменшило розмір пені, просило стягнути
її у розмірі 709 669 грн. 22 коп.

Посилаючись на зазначені обставини,
остаточно позивач просив суд стягнути
з ОСОБА_3 на свою користь
заборгованість за кредитним договором
№ ML-201/324/2007 від 10.08.2007 року в розмірі 897
159,12 грн. та судовий збір в сумі 3219 грн.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 16 липня
2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
апеляційного розгляду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції послався на те, що
позивачем не доведені позовні вимоги,
не надано розрахунку, з якого позивач
виходив при нарахуванні
заборгованості.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, виходячи з наступного.

За ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків
доказування і подання доказів регулює
ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За ст. 11 ЦПК України про
диспозитивність цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 10.08.2007 року між
ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого
є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № ML-201/324/2007,
а 04.08.2008 року між цими ж сторонами
укладено додатковий договір №
ML-201/324/2007/1 до цього кредитного договору
(а.с. 4-7, 8). Відповідно до умов кредитного
договору Банк надав відповідачу в
користування кредитні кошти в сумі 36 000
доларів США на купівлю нерухомого
майна з остаточною датою повернення
кредиту 10 серпня 2035 року. Позичальник, в
свою чергу, прийняв кредит,
зобов'язався належним чином
використати та повернути Банку суму
отриманого кредиту, а також сплатити
відповідну плату за користування
кредитом і виконати всі інші
зобов'язання, зазначені у договорі.

Згідно умов кредитного договору
проценти за користування кредитом
розраховуються Банком на основі
плаваючої процентної ставки у розмірі
4,99 % річних + FIDR, повернення відповідної
частини кредиту та сплата процентів
здійснюється позичальником 10-го числа
кожного календарного місяця. Розмір
платежу складав 391,76 доларів США, а з
04.08.2008 року - 419,48 доларів США.

18 березня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю № б/н, до якого увійшов
кредитний договір, укладений між ПАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_3 Згідно додатку № 1
до договору купівлі-продажу кредитного
портфелю від 18 березня 2011 року загальна
сума основного боргу ОСОБА_3 та
загальна сума процентів у валюті
договору за кредитним договором №
ML-201/324/2007 від 10.08.2007 року складала 36768,13
доларів США (а.с. 12-22).

Суд першої інстанції вірно виходив із
того, що при розгляді справи про
дострокове стягнення з позичальника
заборгованості за кредитним договором,
позивач, крім іншого, повинен довести,
що право позикодавця на дострокове
стягнення з позичальника кредитних
коштів настало, а також загальну суму
заборгованості за кредитним договором,
яка підлягає стягненню з позичальника.

До уточненої позовної заяви ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» було додано
розрахунок заборгованості станом на
31.12.2012 року (а.с. 73), із якого не можна
встановити правильність нарахування
заборгованості за кредитним договором
№ ML-201/324/2007, як по кредиту, так і по пені.

Більш того, з наданих відповідачем
квитанцій вбачається, що ОСОБА_3
проводилися численні оплати в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором, які у розрахунку не
відображені (а.с. 103-119).

У зв'язку з чим, ухвалою
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 15.05.2013 року було
витребувано від ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» повний (детальний) розрахунок
заборгованості відповідача за
кредитним договором № ML-201/324/2007,
виписку з особового рахунку № НОМЕР_1,
відкритого на ім'я ОСОБА_3 на підставі
кредитного договору № ML-201/324/2007, а також
акт приймання-передачі кредитного
портфелю (права вимоги до ОСОБА_3), що є
додатком № 2 до Договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.03.2011 року, укладеного між ПАТ «ОТП
«Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
(а.с. 98).

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було
надано: довідку про погашення
заборгованості ОСОБА_3 за вищевказаним
кредитним договором за період з 18.03.2011р.
по 05.07.2013р.; розрахунок заборгованості
без деталізації платежів, які
надходили від відповідача в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором, цей розрахунок зроблений
станом на 05.07.2013р., тоді як в уточненій
позовній заяві ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» (після подання якої позовні
вимоги Банком не змінювалися) просить
стягнути заборгованість з відповідача,
станом на 31.12.2012 року (а.с. 124-125, 126).

Отже, наданий Банком розрахунок не може
бути підтвердженням наявності
заборгованості у розмірах, заявлених
позивачем. За таких підстав, позивач не
довів загальний розмір вимог та всі
його складові, що підлягають до
стягнення.

З огляду на викладене, враховуючи, що
позивачем не надано повного
(детального) розрахунку до заявленого
позову з зазначенням періодів
виникнення заборгованості, сум, які
вносилися позичальником на погашення
кредитних зобов'язань з відхиленням
від графіку погашення кредиту тощо,
тоді як позичальник посилався на те, що
він виконував обов'язки за договором,
та, якщо і має заборгованість, то вона є
значно меншою ніж заявлено у позові,
суд дійшов вірного висновку щодо
відмови у позові за недоведеністю.

На неодноразові пропозиції суду та на
виконання ухвали від 15.05.2013 року
позивачем так і не було надано
відповідних розрахунків.

В апеляційній скарзі апелянтом не
спростовані висновки суду першої
інстанції щодо неможливості
задоволення заявлених вимог з огляду
на ненадання доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки є
повторенням обставин, якими позивач
обґрунтовував свої позовні вимоги,
всебічна оцінка яким була дана судом
першої інстанції, і зводяться лише до
особистої незгоди з висновками суду
щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в
апеляційній скарзі, були предметом
дослідження суду першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом повно і всебічно
з'ясовані обставини справи, що мають
для неї значення, висновки
відповідають цим обставинам і набутим
доказам, характер правовідносин між
сторонами судом визначений правильно,
рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування або зміни
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 16 липня 2013 року по
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: