Номер провадження № 22-ц/785/1718/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гончаренко В.М.,
Короткова В.Д.

з участю секретаря - Грубіян Г.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про стягнення заборгованості
за договором кредиту та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»,
треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання договору кредиту недійсним та
договору іпотеки розірваним та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Банк Форум», треті особи - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору
поруки недійсним, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 03 вересня 2013
року,-

встановила:

У квітні 2012 року позивач ПАТ «Банк
Форум» звернувся до суду з позовом про
стягнення заборгованості за договором
кредиту і в обґрунтування позовних
вимог посилався на те, що 20 березня 2008
року між Акціонерним комерційним
банком «Форум», правонаступником якого
з 19.04.2010 року є Публічне акціонерне
товариство «Банк Форум» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № 0048/08/08-N,
за яким відповідач отримав кредитні
кошти в сумі 75 000,00 дол. США терміном
погашення до 18 березня 2033 року, зі
сплатою 12,5 % річних.

20.03.2008 року в забезпечення виконання
кредитних зобов'язань відповідача між
Банком та відповідачем ОСОБА_2 був
укладений Іпотечний договір,
відповідно до якого в іпотеку було
передано двокімнатну квартиру під
номером АДРЕСА_1 , яка належить
іпотекодавцю на праві власності .

У забезпечення виконання відповідачем
зобов'язань за Кредитним договором,
Банком було укладено: з ОСОБА_3 -
Договір поруки № 064/08/08-Р; з ОСОБА_4
договір поруки № 066/08/08-Р ; з ОСОБА_5 -
Договір поруки № 065/08/08-Р.

Відповідачем ОСОБА_2, були отримані
кошти, проте свої зобов'язання за
договором кредиту по своєчасному
погашенню кредиту не виконував вчасно ,
тому станом на 07 червня 2012 року
виникла заборгованість на суму 91134,82
доларів США, що згідно офіційного курсу
НБУ станом на 07.06.2012 року еквівалентно
728 395,05 гривень та 29134,26 гривень пені.

Позивач з урахуванням уточнень
позовних вимог , остаточно просив
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 суму
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 91134,82 доларів США, що згідно
офіційного курсу НБУ еквівалентно
728395,05 гривень, 29134,26 гривень пені, а
також судовий збір у розмірі 3219,00
гривень.

07.08.2012 року відповідач ОСОБА_2, через
представника ОСОБА_6 звернувся до суду
з зустрічним позовом до ПАТ КБ «Банк
Форум», і в обґрунтування позовних
вимог посилався на те,що під час
укладення ним з Банком договору
кредиту ,чинним законодавством не було
надано Банку права здійснювати
використання готівкової іноземної
валюти при здійсненні платежів,
відсутні індивідуальні ліцензії на
право у наданні Банком кредиту у
іноземній валюті , умови кредиту є
несправедливими, тому вважав що
договір кредиту є недійсним , а
оскільки на час укладення договору
кредиту та договору купівлі-продажу
квартири, що є об'єктом застави він не
був власником квартири ,оскільки
право власності було зареєстровано
09.04.2008 року ,ОСОБА_2 просив визнати
недійсним договір кредиту № 0048/08/08-N від
20.03.2008 року, визнати розірваним та
вважати припиненим договір іпотеки №
337 від 20.03.2008 року , зобов'язати ПАТ
«Банк Форум» прийняти у нього за
договором кредиту фактично отриману
суму у розмірі 378 750 грн.

07.08.2012 року відповідач ОСОБА_4, через
представника ОСОБА_6, звернулася до
суду з зустрічним позовом і в
обґрунтування позовних вимог
посилалася на те ,що договір поруки №
066/08/08-Р від 20.03.2008 року вона ніколи не
підписувала та про існування його їй не
було відомо. ОСОБА_4 просила визнати
недійсним договір поруки № 066/08/08-Р від
20.03.2008 року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги за первісним
позовом підтримав у повному обсязі,
просив суд їх задовольнити, у
задоволені зустрічних позовів просив
відмовити.

Представник позивачів за зустрічними
позовами у задоволені первісного
позову просив відмовити, зустрічні
позовні заяви просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у задоволені
первісного позову просив відмовити,
зустрічні позовні заяви просив
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 до судових засідань
не з'являвся, про час та місце слухання
справи повідомлявся належним чином.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 03 вересня 2013 року позов ПАТ
«Банк Форум» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 на користь Публічного
Акціонерного товариства «Банк Форум»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 91134,82 доларів США, що згідно
офіційного курсу НБУ станом на 07.06.2012
року еквівалентно 728395,05 (сімсот
двадцять вісім тисяч триста дев'яносто
п'ять гривень 05 копійок) та суму пені
29134,26 гривень (двадцять дев'ять тисяч
сто тридцять чотири гривні 26 копійок).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 на користь Публічного
Акціонерного товариства «Банк Форум»
судовий збір у розмірі 3219,00 гривень.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до Публічного Акціонерного
товариства «Банк Форум», про визнання
договору кредиту недійсним та договору
іпотеки розірваним відмовлено в
повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до Публічного
Акціонерного товариства «Банк Форум»,
про визнання договору поруки недійсним
задоволено.

Визнано недійсним договір поруки №
066/08/08-Р від 20.02.2008 року, укладений між
Публічним акціонерним товариством
«Банк Форум» та ОСОБА_4.

Вирішено питання про розподіл
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення Київського районного
суду м. Одеси від 03 вересня 2013 року
скасувати в частині солідарного
стягнення з нього та інших
відповідачів заборгованості за
договором кредиту та в частині відмови
у задоволенні поданого ним
зустрічного позову і в цій частині
ухвалити нове рішення яким
задовольнити поданий ним зустрічний
позов, рішення суду першої інстанції в
частині визнання договору поруки №
066/08/08-Р від 20.02.2008 року не дійсним
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази у справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
20.03.2008 року між сторонами був
укладений договір кредиту № 0048/08/08-N.

Згідно з умовами кредитного договору
Банк надав відповідачу кредитні кошти
в сумі 75 000,00 (сімдесят п'ять тисяч
доларів США 00 центів) терміном
погашення до 18 березня 2033 року, зі
сплатою 12,5 % (дванадцять цілих п'ять
десятих) процентів річних.(т.1 а.с.23-25).

В забезпечення виконання відповідачем
ОСОБА_2 зобов'язань за договором
кредиту від 20.03.2008 року , позивачем було
укладено з відповідачем ОСОБА_3 договір
поруки № 064/08/08-Р та з відповідачем
ОСОБА_5 договір поруки № 065/08/08-Р.(т.1
а.с.27,31).

Також в забезпечення виконання
кредитних зобов'язань відповідача
ОСОБА_2 , між позивачем та відповідачем
ОСОБА_2 20.03.2008 року був укладений
Іпотечний договір, посвідчений ОСОБА_7,
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу за №341,
відповідно до якого в іпотеку
Позивачеві було передано двокімнатну
квартиру під номером АДРЕСА_1, яка
належить іпотекодавцю на праві
власності на підставі Договору
купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_7,
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу 20
березня 2008 року за реєстровим №337,
зареєстрованого в Державному реєстрі
правочинів за №2770462, згідно з Витягом з
Державного реєстру правочинів за
№5629107, виданого ОСОБА_7, приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу 20 березня 2007 року
(т.1 а.с.32-35).

Надання Кредиту здійснювалось шляхом
надання готівкових коштів, що
підтверджується Заявою на видачу
готівки № 133868 від 20 березня 2008 року ( т.1
а.с.26).

Через невиконання відповідачем ОСОБА_2
умов договору кредиту № 0048/08/08-N від
20.03.2008 року , станом на 07.06.2012 року
утворилась заборгованість в розмірі
91134,82 доларів США, що згідно офіційного
курсу НБУ станом на 07.06.2012 року
еквівалентно 728 395,05 гривень та 29134,26
гривень пені, що складається з :

- поточна
заборгованість по кредиту 62500 дол. США,
що еквівалентно 499531,25 гривень;

- прострочена
заборгованість по кредиту 7630,85 доларів
США, що еквівалентно 60989,57 гривень;

- поточна
заборгованість по процентам 900,99
доларів США, що еквівалентно 7201,16
гривень;

- прострочена
заборгованість по процентам 20102,98, що
еквівалентно 160673,07 гривень;

- сума пені за
несвоєчасне погашення кредиту та
процентів 29134,26 гривень.

Задовольняючи позов та стягуючи з
відповідача на користь Банку
заборгованість за договором кредиту,
суд першої інстанції вірно виходив з
того, що у позивача виникло право
звернення з вимогою про стягнення
заборгованості в зв'язку із
невиконанням взятих за договором
зобов'язань, а відповідачі повинні
відповідати за порушення зобов'язання.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції.

Згідно з п.2.3. договору кредиту ,
позичальник повинен здійснювати
повернення кредиту частинами
щомісячно, починаючи з місяця,
наступного за місяцем отримання
кредиту в сумі не менше 250,00 (двісті
п'ятдесят) доларів США.

Відповідно до п.3.2.2 договору кредиту
Банк має право вимагати дострокового
повернення кредитних коштів та сплати
процентів за користування кредитними
коштами у випадках невиконання чи
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором ,а
також у випадку невиконання чи
неналежного виконання позичальником
та або поручителем зобов'язань за
договором ,які є забезпеченням
виконання зобов'язань.

Суд першої інстанції обґрунтовано
керувався умовами укладеного договору
кредиту, а також статтею 1054 ЦК України,
за якою банк або інша фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти позичальникові за кредитним
договором у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст.554 ЦК України ,у разі
порушення боржником зобов'язання
,забезпеченого порукою ,боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники,якщо
договором поруки не встановлено
додаткову відповідальність
поручителя.

Відповідно до п.2.1. укладених Договорів
поруки, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5,
прийняли на себе зобов'язання
відповідати в повному об'ємі за
своєчасне і повне виконання
зобов'язань ОСОБА_2 зобов'язань за
Кредитним договором №0048/08/08-N від 20
березня 2007 року.

Відповідно до п.3.1 договорів поруки №
064/08/08-Р та № 065/08/08-Р,у випадку
невиконання зобов'язань по договору
кредиту та договору поруки
відповідачі зобов'язалися відповідати
перед позивачем як солідарні
боржники.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у встановлений
законом строк.

Виходячи з розрахунку заборгованості,
відповідачем зобов'язання за
Договором, не завжди виконувались
належним чином внаслідок чого виникла
заборгованість ,яка визначена в
розрахунку заборгованості та
узгоджується з матеріалами справи .

При таких обставинах колегія суддів
дійшла висновку про те,що судом повно
досліджені обставини справи,правильно
застосовані норми матеріального права.

Стосовно доводів апеляційної скарги
щодо відсутності у позивача
індивідуальної ліцензії на видачу
позичальнику валютного кредиту ,слід
зазначити наступне, що відповідно до ч.
2 ст. 192 та ч. 3 ст. 533 ЦК України
використання іноземної валюти, в тому
числі при здійснені розрахунків на
території України за зобовязаннями,
допускається у випадках, в порядку та
на умовах, встановлених законом.
Законодавчим актом, який регулює
правовідносини у сфері валютного
регулювання і валютного контролю, є
Декрет Кабінету Міністрів України "Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю".

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність" кошти-
це гроші у національній або іноземній
валюті.

Статті 47 та 49 цього Закону визначають
операції банків із розміщення
залучених коштів від свого імені, на
власних умовах та на власний ризик як
кредитні операції, незалежно від виду
валюти, яка використовується. Вказані
операції здійснюються на підставі
банківської ліцензії.

Відповідно до ст. 5 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю" операції з валютними
цінностями здійснюються на підставі
генеральних та індивідуальних
ліцензій Національного банку України.
Операції з валютними цінностями банки
мають право здійснювати на підставі
письмового дозволу (генеральної
ліцензії) на здійснення операцій з
валютними цінностями відповідно до п. 2
ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про систему валютного
регулювання і валютного контролю".

Вимога щодо необхідності отримання
індивідуальної ліцензії на здійснення
операцій з валютними цінностями
встановлена п. в) ч. 4 ст. 5 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю", якщо терміни і
суми кредитів перевищують встановлені
законодавством межі. Однак на сьогодні
такі терміни і суми кредитів в
іноземній валюті законодавцем не
визначено.

Згідно з п. 1.5 Положення про порядок
видачі Національним банком України
індивідуальних ліцензій на
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 14
жовтня 2004 року № 483 та зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 9
листопада 2004 року за № 1429/10028,
використання іноземної валюти як
засобу платежу без індивідуальної
ліцензії дозволяється, якщо
ініціатором або отримувачем за
валютною операцією є уповноважений
банк (ця норма стосується лише тих
операцій уповноваженого банку, на
здійснення яких Національний банк
України видав йому ліцензію та
письмовий дозвіл на здійснення
операції з валютними цінностями).

Таким чином, за відсутності
нормативних умов для застосування
індивідуального ліцензування щодо
вказаних операцій єдиною правовою
підставою для здійснення банками
кредитів в іноземній валюті згідно зі
ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про систему валютного
регулювання і валютного контролю" є
наявність у банку генеральної ліцензії
на здійснення валютних операцій,
отриманої у встановленому порядку.

Виходячи з матеріалів справи
вбачається ,що Банк отримав генеральну
довіреність № 62 ,що зареєстрована
31.01.1994 р. за № 231 на право здійснювати
банківські операції визначені ч.1 та
п.5-11 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки
та банківську діяльність» та дозвіл №
62-3 ( т.1а.с.195-198) має право здійснювати
банківські операції, зокрема, надавати
кредити в іноземній валюті.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
посилання ОСОБА_2 на несправедливість
умов договору кредиту про покладання
на ОСОБА_2 Банком ризику знецінення
національної валюти як на підставу
визнання договору недійсним не
заслуговують на увагу , оскільки
відповідно до п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК
України сторони є вільними в укладенні
договорів та визначенні умов з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, вимог
розумності та справедливості, а п. 3.8
Правил надання банками України
інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затверджених постановою
Правління Національного банку України
від 10 травня 2007 року № 168 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 25 травня 2007 року за № 541/13808
встановлює, що у разі надання кредиту в
іноземній валюті банки зобовязані під
час укладення кредитного договору
попередити споживача, що валютні
ризики під час виконання зобовязань за
кредитним договором несе споживач.
Така норма запроваджена на виконання
Закону України "Про захист прав
споживачів" і виконана банком перед
укладенням оспореного позивачем
кредитного договору .

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
того,що договір кредиту від 20.03.2008 року
суперечить вимогам ст. 18 Закону України
«Про захист прав споживачів» не
заслуговують на увагу , оскільки
відповідач ОСОБА_2 при укладенні
договору кредиту , був ознайомлений з
умовами договору кредиту , погодився з
умовами кредиту та отримав кошти ,
сплачував кредит на умовах та в порядку
визначеному договором кредиту .

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність рішення
суду першої інстанції.

Задовольняючи позов ПАТ КБ « Банк
Форум» суд першої інстанції , всупереч
до вимог ст. 88 ЦПК України , при
вирішенні питання про стягнення
судових витрат помилково визначив
солідарний порядок їх стягнення з
відповідачів, тому рішення суду першої
інстанції в частині солідарного
стягнення судових витрат підлягає
зміні .

В решті рішення суду підлягає
залишенню без змін.

За таких підстав, відповідно до п.3 ч.1
ст.307 ЦПК України , апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню, а рішення Київського
районного суду м. Одеси від 03 вересня 2013
року зміні в частині стягнення судових
витрат.

Керуючись ст.ст. 303, п.3 ч.1 ст. 307, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 03 вересня 2013 року змінити в
частині стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 судових витрат.

Абзац третій резолютивної частини
рішення суду викласти в наступній
редакції :

« Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного Акціонерного товариства
«Банк Форум» судові витрати у розмірі
1073 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного Акціонерного товариства
«Банк Форум» судові витрати у розмірі
1073 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Публічного Акціонерного товариства
«Банк Форум» судові витрати у розмірі
1073 грн.»

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А. Калараш

В.М.Гончаренко

В.Д. Коротков