Справа № 2/420/247/13
Провадження № 22ц/782/272/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Гаврилюка
В.К.

суддів: Коротенка Є.В.,
Околота Г.М.

при секретарі : Ковальчук С.
С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
та її представника ОСОБА_2

на рішення Новопсковського районного
суду Луганської області від 18 грудня
2013 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2014 року позивач звернулася
із зазначеним позовом до суду,
посилаючись на те, що відповідачі 21
липня 2012 року та 9 листопада 2012 року
завдали їй тілесних ушкоджень, а тому
просила стягнути з відповідачів 630 грн.
в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди та 5000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням суду першої інстанції у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати рішення суду, як незаконне та
необґрунтоване, постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, зазначає, що
судом неповно встановлені обставини,
що мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, а тому просить ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі.

Особи, які не з'явилися до судового
засідання вважаються повідомленими
про час і місце розгляду справи у
відповідності до вимог ч.ч. 1-5 ст. 74 ЦПК
України.

Вислухавши доповідь судді,
розглянувши справу у межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів вважає апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України законним і обґрунтованим є
рішення, коли суд виконав всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені у судовому засіданні.

На підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб. Згідно зі ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. Крім того,
згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на основу своїх
вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом згідно акту
судово-медичного дослідження №104 від
26.07.2012 року у ОСОБА_1 діагностовано
синці грудної клітини праворуч,
лопатки зліва, лівого плеча і правого
стегна. Згідно акту судово-медичного
дослідження №159 від 14.11.2012 року у ОСОБА_1
діагностовано садно лівого лобового
бугра. З епікризу історії хвороби
№4692/1155 вбачається, що ОСОБА_1
знаходилася на стаціонарному
лікуванні в Новопсковському РТМО з
09.11.12 р. по 19.11.2012 р. з діагнозом: струс
головного мозку. Забита рана
волосистої області голови. Відповідно
до копій фіскальних чеків на придбання
ліків було витрачено 632 грн. 35 коп.
Допитані свідки пояснили, що позивач їм
повідомляла, що її сусіди ОСОБА_4 побили
її але особисто вони не бачили, як
відповідачі завдавали тілесні
ушкодження позивачці ОСОБА_1.

У відповідності зі ст.1167 ГК України
моральна шкода, заподіяна фізичній або
юридичній особі неправомірними діями
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

У чинність ст.23 ЦК України моральна
шкода полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

У відповідності зі статтею 1195 ЦК
України фізична або юридична особа,
яка завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід), втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення
професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого
харчування, санаторно - курортного
лікування, придбання ліків,
протезування, стороннього догляду
тощо.

Таким чином, закон вимагає від позивача
надання суду доказів того, що саме
відповідачі заподіяли їй тілесні
ушкодження і внаслідок цього, вона
зазнала фізичний біль та страждання.

Зазначених обставин позивач не довела,
чим не виконала вимоги ст.10 ЦПК України,
відповідно до якої кожна сторона
повинна довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України,
яка передбачає обов'язки доказування і
подання доказів, позивачем не доведено
належними та допустимими доказами
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог, а саме: що саме
відповідачі завдали їй тілесні
ушкодження та їх дії знаходились у
причинному зв'язку з наявними у неї
тілесними ушкодженнями.

Суд дав належну оцінку вказаним
обставинам і дійшов обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта
про незаконність та необґрунтованість
рішення суду слід вважати такими, що не
заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, порушень процесуального
законодавства при розгляді справи та
прийнятті рішення не встановлено, тому
підстав для скасування рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новопсковського районного
суду Луганської області від 18 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :