АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/2688/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1059/14
Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М.
Доповідач Прядкіна О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.

Суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.

При секретарі: Нестеренко А.М.

За участю: представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та
його представника ОСОБА_4, позивача
ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє
в інтересах та за дорученням ОСОБА_6

на рішення Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 13 лютого
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3
про поділ майна, що є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя

та позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_6
про відшкодування вартості
перебудови будівлі магазину, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з вказаним позовом. Посилалась на
те, що перебувала з 15 вересня 1979р. по 19
червня 2013 року в шлюбі з відповідачем,
за цей період вони придбали рухоме і
нерухоме майно загальною вартістю 718 950
грн. У з"язку з тим, що колишнє
подружжя не дійшло згоди щодо поділу
спільного майна просила виділити їй у
власність майно на суму 356 850 грн., а
саме: 1/2 ч. житлового будинку з
господарськими будівлями за адресою
АДРЕСА_1 вартістю 160 000 грн., 1/2 ч.
земельної ділянки площею 0,22 га за
адресою АДРЕСА_1 вартістю 21 000 грн., 1/2 ч.
будівлі магазину за адресою АДРЕСА_2
вартістю 150 000 грн., 1/2 ч. автомобіля ЗІЛ
ММЗ 45064, 1992 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 вартістю 20 000 грн.,
холодильник «LG» вартістю 1500 грн.,
пральну машину «Indesit» вартістю 700
грн.,телевізор «Samsung» чорного кольору
вартістю 250 грн.,швейну машинку «Чайка»
вартістю 200 грн., електричну швейну
машинку вартістю 400 грн., газову плиту
«Гефест» вартістю 500 грн., гладильну
дошку вартістю 50 грн., стіл кухонний
білого кольору вартістю 100 грн., стіл
розкладний коричневого кольору
вартістю 100 грн., крісла 2 шт. сірого
кольору вартістю 100 грн. кожне на суму 200
грн., журнальний столик коричневого
кольору вартістю 50 грн., гарнітур
кухонний білого кольору вартістю 800
грн., гарнітур для передпокою
коричневого кольору вартістю 500 грн.,
спальний гарнітур коричневого кольору
вартістю 800 грн., шифонер коричневого
кольору вартістю 100 грн.

Відповідачу просила виділити у
власність майно на суму 362 100 грн., а
саме: 1/2 ч. житлового будинку з
господарськими будівлями за адресою
АДРЕСА_1 вартістю 160 000 грн., 1/2 ч.
земельної ділянки площею 0,22 га за
адресою АДРЕСА_1 вартістю 21 000 грн., 1/2 ч.
будівлі магазину за адресою АДРЕСА_2
вартістю 150 000 грн., 1/2 ч. автомобіля ЗІЛ
ММЗ 45064, 1992 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 вартістю 20 000 грн.,
холодильник «ОКА» вартістю 200 грн.,
телевізор «Samsung» сірого кольору
вартістю 700 грн., мікрохвильову піч
«LG» вартістю 200 грн., плеєр «LG»
вартістю 200 грн., газову плиту «Електа»
вартістю 100 грн., тумбочку під
телевізор сірого кольору зі скляними
дверцятами вартістю 400 грн., душову
кабіну білого кольору зі скляними
дверцятами вартістю 700 грн., водяну
насосну станцію вартістю 800 грн., килим
настінний зелено-коричневого кольору
вартістю 100 грн., стіл письмовий
коричневого кольору вартістю 100 грн.,
м'які меблі диван та два крісла-ліжка
синього кольору з квітами вартістю 3000
грн., гарнітур для зали коричневого
кольору вартістю 500 грн., скутер
«ХондаДіо» чорного кольору вартістю 4000
грн., шифонер коричневого кольору
вартістю 100 грн.

У січні 2014 року ОСОБА_5, як третя особа,
що заявляє самостійні вимоги щодо
предмету спору, звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про
відшкодування вартості перебудови
будівлі магазину. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що в період з
січня 2008 року по листопад 2013 року в
перебудову будівлі магазину за
адресою АДРЕСА_2 вклав значну суму
власних коштів, створивши нову
споруду магазину, вважає, що сторони
повинні йому відшкодувати вартість
переробки магазину в солідарному
порядку в сумі 574 900 грн.

Рішенням Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 13 лютого
2104 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про
поділ майна, що є об'єктом спільної
сумісної власності задоволено
частково.

Виділено ОСОБА_6 в володіння і
користування майно загальною вартістю
7200 грн., а саме: холодильник «Ока»
вартістю 200 грн., пральну машину «Indesit»
вартістю 700 грн., телевізор «Samsung»
чорного кольору вартістю 250 грн.,
мікрохвильову піч «LG» вартістю 200 грн.,
плеєр «LG» вартістю 200 грн., газову
плиту «Електа» вартістю 100 грн., швейну
машинку «Чайка» вартістю 200 грн.,
гладильну дошку вартістю 50 грн., стіл
письмовий коричневого кольору
вартістю 100 грн., стіл розкладний
коричневого кольору вартістю 100 грн.,
стіл кухонний білого кольору вартістю
100 грн., м'які меблі: диван та два
крісла-ліжки синього кольору з
квітами вартістю 3000 грн., гарнітур
кухонний (білого кольору) вартістю 800
грн., спальний гарнітур коричневого
кольору вартістю 800 грн., шифонер
коричневого кольору 2 шт. вартістю по
100 грн. на суму 200 грн., крісла 2 шт. сірого
кольору по ціні 100 грн. на суму 200 грн.

Виділено ОСОБА_3 в володіння і
користування майно загальною
вартістю 45050 грн., а саме: автомобіль
ЗІЛ ММЗ 45054, 1992 року випуску державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 40
00 грн., холодильник «LG» вартістю 1500
грн., телевізор «Samsung» сірого кольору
вартістю 700 грн., тумбочку під
телевізор сірого кольору зі скляними
дверцятами вартістю 400 грн., газову
плиту «Гефест» вартістю 500 грн.,
водяну насосну станцію вартістю 800 грн.,
килим настінний зелено-коричневого
кольору вартістю 100 грн., гарнітур для
передпокою (коричневого кольору)
вартістю 500 грн., гарнітур для зали
коричневого кольору вартістю 500 грн.,
журнальник столик коричневого кольору
вартістю 50 грн.

Відмовлено в задоволенні позову
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про відшкодування
вартості перебудови будівлі магазину.

Рішення оскаржив ОСОБА_1, який діє в
інтересах та за дорученням ОСОБА_6, в
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення та ухвалити нове, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги з
таких підстав:

Судом першої інстанції вірно
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували
в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 1979
року по 19 червня 2013 року (а.с.7,99).

Під час перебування у шлюбі сторони
придбали рухоме та нерухоме майно.

Так,17 вересня 1990р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_8
було укладено договір купівлі-продажу
незакінченого будівництва житлового
будинку в с. Потоки Кременчуцького
району Полтавської області, що
знаходиться та розташований на
земельній ділянці птахофабрики
розміром 0,12 га. Вказаний договір
посвідчено заступником голови
Потоківської сільської ради
Кременчуцького району Полтавської
області та зареєстрованого в
виконавчому комітеті Потоківської
сільської ради в реєстрі за №
98.Вказаний будинок введено в
експлуатацію 12 березня 1992р.

Згідно Державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку виданого 18 липня 1996 року
Потоківською сільською Радою на
підставі рішення 7 сесії 22 скликання
від 27 березня 1996 року передана у
приватну власність ОСОБА_3 земельна
ділянка для обслуговування житлового
будинку і господарських будівель та
для ведення особистого підсобного
господарства площею 0,22 га розташована
в с.Потоки Потоківської сільської
ради (а.с.10).

17 січня 2008 року ОСОБА_3 було придбано за
спільні кошти подружжя у Омельницького
сільського споживчого товариства
будівлю магазину літ. А площею 78,3 кв.м,
що розташований в АДРЕСА_2 (а.с.11,118).

Відмовляючи в задоволенні вимог
ОСОБА_6 щодо перелічених об"єктів
нерухомості, місцевий суд виходив з
того, що позивач не надала суду
доказів про здійснення державної
реєстрації права власності на спірний
будинок та будівлю магазину, тому
вимоги позивача щодо поділу
нерухомого майна є передчасними та
суперечать нормам матеріального права.
Відносно земельної ділянки суд
зазначив, що право власності на неї
відповідач набув внаслідок реалізації
свого права на її приватизацію.

Однак погодитись з таким висновком
суду колегія суддів не може.

Поділ спільного майна подружжя
здійснюється за правилами,
встановленими ст.22 КзпШтС, ст.ст. 60- 72 СК
України. Вартість майна, що підлягає
поділу, визначається за погодженням
між подружжям, а за їх відсутності -на
підставі висновків спеціаліста.

Кожен із подружжя має рівні права
володіння користування і
розпорядження цим майном.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня
2007 року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання.

Житловий будинок по АДРЕСА_1 введено в
експлуатацію 12 березня 1992р. та 21 грудня
1994р. БТІ виготовлено технічний
паспорт ( в 1999р. проведено
перейменування адреси з вул.Лісовій, 24
на 35) (а.с.268-275).

За нормами ЦК України в редакції 1963р.
відсутні вимоги щодо проведення
державної реєстрації права власності,
у зв"язку з чим відмова суду першої
інстанції у здійсненні поділу
вказаного будинку між подружжям з цих
підстав є безпідставною та вимоги
позивача підлягають задоволенню, у
зв"язку з чим слід визнати за кожною із
сторін право власності в рівних
частках на цей об"єкт спільної
сумісної власності подружжя.

Як вбачається з Державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку від 18 липня 1996р.у власності
ОСОБА_3 знаходиться земельна ділянка
по АДРЕСА_3 для обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель площею 0,09га та для ведення
особистого підсобного господарства
площею 0,13га, а всього 0,22 га.

Відповідно до роз'яснень постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №
7 земельна ділянка, одержана
громадянином в період шлюбу в приватну
власність шляхом приватизації, є його
особистою приватною власністю, а не
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки йдеться не про майно, нажите
подружжям у шлюбі, а про одержану
громадянином частку із земельного
фонду. Якщо на такій земельній ділянці
знаходиться будинок, будівля, споруда,
що є спільною сумісною власністю
подружжя, то у разі поділу будинку,
будівлі, споруди між подружжям та
виділу конкретної частини будинку,
будівлі, споруди до особи, яка не мала
права власності чи користування
земельною ділянкою, переходить це
право у розмірі частки права власності
у спільному майні будинку, будівлі,
споруди у відповідності до ст. ст. 120 ЗК
України, 377 ЦК України.

Таким чином, при визнанні за ОСОБА_6
право власності на ? частину житлового
будинку по АДРЕСА_1 за нею слід визнати
право власності в такій же частині на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель в розмірі 0,09га.

Підлягають також задоволенню вимоги
щодо визнання за позивачем права
власності на ? частину будівлі
магазину в АДРЕСА_2, так як станом на
час його придбання 17 січня 2008 року
ОСОБА_3 здійснення державної
реєстрації прав власності
проводилось реєстраторами бюро
технічної інвентаризації відповідно
до Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
від 18.02.2002р. Як вбачається з
технічного паспорту магазину, така
реєстрація була здійснена (а.с.254).

Факт придбання зазначеної будівлі
під час перебування сторін у шлюбі
підтверджується нотаріально
посвідченою заявою ОСОБА_6 від 17 січня
2008р., в якій вона давала згоду чоловіку
на купівлю за спільні кошти будівлі
магазину за вказаною адресою (а.с.118).

Не заслуговують на увагу посилання
відповідача на те, що сторони
припинили шлюбні відносини в 2006р., так
як зазначена обставина не була
встановлена судовим рішенням про
розірвання шлюбу від 19.06.2013р. В
описовій частині вказаного рішення
ця дата припинення шлюбно-сімейних
відносин зазначена в якості
узагальненого викладу позиції
позивача ( а.с.239).

Відносно розподілу меблів та
побутової техніки, суд першої
інстанції в рішенні зазначив, що
порядок користування цим майном уже
встановлений сторонами.

Між тим, відповідно до положень
ст.ст.10,60 ЦПК України відповідачем не
надано належних та допустимих
доказів встановлення такого порядку,
у зв"язку з чим колегія суддів
приходить до висновку про
необхідність визнання за сторонами
права власності на це майно
відповідно до переліку позивача,
виділивши у власність ОСОБА_6 майна
на 6650грн., а ОСОБА_3 - на 6700 грн.,
виходячи з принципу рівності часток.

Заперечення відповідача щодо
відсутності зазначеного майна в
наявності спростовується наданими
ОСОБА_6 доказами, зокрема, фотографіями
( а.с.40-62).

Право власності на автомобіль ЗІЛ ММЗ
45064, 1992 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1 також підлягає визнанню
в рівних частках за сторонами, так як
жодною з них не заявлено вимог про
стягнення компенсації вартості його
частки.

Не підлягають задоволенню вимоги про
розподіл скутера «ХондаДіо» чорного
кольору вартістю 4000 грн., так як цей
транспортний засіб згідно талону щодо
його реєстрації сторонам не належить,
а його власником є ОСОБА_9 ( а.с.277).

З відповідача підлягають стягненню
витрати позивача по сплаті судового
збору в сумі 1720 грн.50 коп.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ч.1,п.п.3,4,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И
Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах та за дорученням ОСОБА_6
задовольнити.

Рішення Кременчуцького
районного суду Полтавської області від
13 лютого 2014 року скасувати. Ухвалити
нове рішення.

Визнати за ОСОБА_6 та ОСОБА_3 право
власності за кожним по ? частині на :

- житловий будинок по АДРЕСА_1,

- земельну ділянку для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель 0,09га по
АДРЕСА_1,

- будівлю магазину в АДРЕСА_2

- автомобіль ЗІЛ ММЗ 45064, 1992 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1.

Розподілити спільне сумісне майно,
виділивши у власність ОСОБА_6
холодильник «LG» вартістю 1500 грн.,
пральну машину «Indesit» вартістю 700
грн.,телевізор «Samsung» чорного кольору
вартістю 250 грн.,швейну машинку «Чайка»
вартістю 200 грн., електричну швейну
машинку вартістю 400 грн., газову плиту
«Гефест» вартістю 500 грн., гладильну
дошку вартістю 50 грн., стіл кухонний
білого кольору вартістю 100 грн., стіл
розкладний коричневого кольору
вартістю 100 грн., крісла 2 шт. сірого
кольору вартістю 100 грн. кожне на суму 200
грн., журнальний столик коричневого
кольору вартістю 50 грн., гарнітур
кухонний білого кольору вартістю 800
грн., гарнітур для передпокою
коричневого кольору вартістю 500 грн.,
спальний гарнітур коричневого кольору
вартістю 800 грн., шифонер коричневого
кольору вартістю 100 грн. тумбочку під
телевізор сірого кольору зі скляними
дверцятами вартістю 400 грн., а всього
на 6650грн.

Виділити у власність ОСОБА_3
холодильник «ОКА» вартістю 200 грн.,
телевізор «Samsung» сірого кольору
вартістю 700 грн., мікрохвильову піч
«LG» вартістю 200 грн., плеєр «LG»
вартістю 200 грн., газову плиту «Електа»
вартістю 100 грн., душову кабіну білого
кольору зі скляними дверцятами
вартістю 700 грн., водяну насосну станцію
вартістю 800 грн., килим настінний
зелено-коричневого кольору вартістю 100
грн., стіл письмовий коричневого
кольору вартістю 100 грн., м'які меблі
диван та два крісла-ліжка синього
кольору з квітами вартістю 3000 грн.,
гарнітур для зали коричневого кольору
вартістю 500 грн., шифонер коричневого
кольору вартістю 100 грн., а всього на 6700
грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6
1720 грн.50 коп. витрат по сплаті судового
збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене протягом 20 днів шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
О.В. Прядкіна

Судді:
С.Б. Бутенко

О.О.Панченко