№ справи:121/8446/13 Головуючий суду першої
інстанції:Цалко А.А. №
провадження:22-ц/190/613/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Підлісна І. А.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Підлісної І.А.,
суддів:Белинчук Т.Г. Ісаєва Г.А. при
секретарі:Урденко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення судових
витрат, за апеляційною скаргою ОСОБА_9
на рішення Ялтинського міського суду
АР Крим від 20 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до
ОСОБА_9 з позовом про стягнення
судових витрат у сумі 5431 грн 36 коп. Свої
позовні вимоги обґрунтувала тим, що
під час розгляду справи за позовом
ОСОБА_9 до них про захист особистих
немайнових прав та відшкодування
моральної шкоди вони сплатили судовий
збір та плату за касові операції
банку; витрати на правову допомогу,
витрати, що пов'язані з їх явкою до суду
та явкою представників. Рішенням
Апеляційного суду АРК від 3.04.2013 року
було скасовано рішення Ялтинського
міського суду АРК від 28.01.2013 року про
часткове задоволення позову ОСОБА_9 та
ухвалене нове рішення про відмову в
позову повністю.

Рішенням Ялтинського міського
суду АР Крим від 20 листопада 2013 року
позов ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
задоволено. Стягнено з ОСОБА_9 на
користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 суму в
розмірі 5431 грн. 36коп. Стягнено з ОСОБА_9
на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
судові витрати у справі у вигляді
судового збору в розмірі 543 грн. 14 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та відмовити в задоволенні
позову. Вказує, що відповідно до ч 1 ст 88
ЦПК України судові витрати між
сторонами розподіляються при
ухваленні судом рішення по суті на
користь будь - якої із сторін. Якщо
судом не було вирішено питання про
судові витрати, це є підставою для
ухвалення додаткового рішення (ст. 220 ЦК
України). Розмір цих витрат підлягає
доведенню заінтересованою особою.
Задовольняючи позов, суд першої
інстанції також не звернув увагу, що
Законом України «Про граничні розміри
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справ» передбачено,
перелік видів правової допомоги, та
граничні розміри їх відшкодування.
Адвокат приймав участь у судових
засіданнях, загальною тривалістю 1 год
20 хв. Розрахунок затрат робочого часу
на надання правової допомоги матеріали
справи не містять.

Заслухавши суддю - доповідача,
вислухавши осіб, що з'явились до суду,
дослідивши матеріали теперішньої
справи та цивільної справи №2/121/61/13,
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга є обґрунтованою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
особа, яка зазнала збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Відповідно
до ч 1 ст. 88 ЦПК України стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Суд першої інстанції
встановив, що сума судових витрат,
понесених позивачами під час розгляду
цивільної справи за позовом ОСОБА_9 до
них, становить 5431 грн 36 коп.

Колегія суддів вважає такий висновок
суду першої інстанції недостатньо
обґрунтованим.

З матеріалів теперішньої справи та
оглянутих в засіданні суду матеріалів
цивільної справи за позовом ОСОБА_9
вбачається, що рішенням Ялтинського
міського суду АР Крим від 28 січня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про захист особистих
немайнових прав і відшкодування
моральної шкоди задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_6 припинити незаконне
втручання в особисте та сімейне життя
ОСОБА_9 та членів її родини - сина
ОСОБА_11; зобов'язано ОСОБА_6 припинити
збирання будь-якої інформації, що
стосується особистого та сімейного
життя ОСОБА_9 та членів її родини - сина
ОСОБА_11; зобов'язано ОСОБА_6 демонтувати
камеру відео спостереження з місця
загального користування - коридору
будинку АДРЕСА_1. В частині позовних
вимог про стягнення моральної шкоди в
сумі 5000грн. відмовлено. Стягнено з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 судові
витрати у сумі 321,90грн. (а.с. 77-79).

Рішенням Апеляційного суду АР Крим від
3 квітня 2013 року рішення Ялтинського
міського суду АР Крим від 28 січня 2013
року скасовано. У задоволенні позову
ОСОБА_9 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
захист особистих немайнових прав та
відшкодування моральної шкоди
відмовлено (а.с. 9-10).

24 травня 2013 року ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_7 звернулися до Ялтинського
міського суду АРК з заявою про
ухвалення додаткового рішення у справі
№2/121/61/13 стосовно стягнення на їх
користь судових витрат (а.с. 80-81).

08.07.2013 року ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8
подали заяву про залишення без
розгляду їх заяви про ухвалення
додаткового рішення (а.с. 82).

Ухвалою Ялтинського міського
суду АР Крим від 8 липня 2013 року заяву
ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 про прийняття
додаткового рішення у цивільній справі
за позовною заявою ОСОБА_9 до ОСОБА_7,
ОСОБА_6, ОСОБА_8 про захист немайнових
прав і відшкодування моральної шкоди
залишено без розгляду (а.с. 83).

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України
якщо суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

Таким чином, питання про судові
витрати вирішуються судом, який
розглядає справу, в судовому акті, яким
закінчується розгляд справи по суті,
або в ухвалі.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

У разі не вирішення судом питання
про судові витрати суд, що ухвалив
рішення, за заявою осіб, які беруть
участь у справі, чи з власної
ініціативи має ухвалити додаткове
рішення (п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК). Рішення суду
щодо визначення розміру судових витрат
окремо від рішення суду можуть бути
оскаржені в апеляційному порядку
відповідно до п.9 ч.1 ст. 293 ЦПК України.

Стаття 22 ЦК України передбачає
відшкодування збитків як негативний
наслідок самого правопорушення.
Відшкодування збитків є способом
захисту цивільних прав і інтересів,
який відноситься до мір цивільно -
правової відповідальності. В даному
випадку судові витрати є наслідком
процедури судового провадження, та не
пов'язані безпосередньо з порушенням
ОСОБА_9 цивільних прав позивачів.

Тобто, понесені позивачами
витрати відносяться до категорії
судових розходів, які підлягають
відшкодуванню відповідно до ст. 88 ЦПК
України, і не можуть бути пред'явлені
до стягнення шляхом подачі цивільного
позову. Судові розходи не є збитками,
шкодою, які можуть бути відшкодовані
на підставі ст. 1166 ЦК України.

Провадження у цій справі було
відкрито за вимогою про стягнення
судових витрат, яка не підлягає
правовому захисту в іншому
провадженні, ніж провадження, в якому
повинно було розглядатися таке питання
(п.6 ч.1 ст. 214, п.4 ч.1 ст. 215 ЦПК), що є фактом,
який підтверджує неправомірність
виникнення цивільного процесу у цьому
випадку (п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст. 310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Керуючись статтями 303, 304, 310, 313, 314,
315, 317 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити.

Рішення Ялтинського міського суду
АР Крим від 20 листопада 2013 року
скасувати та закрити провадження у
справі з підстав п 1 ч 1 ст 205 ЦПК
України.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді:

Підлісна І.А. Белинчук
Т.Г. Ісаєв Г.А.