Справа № 731/1011/13-ц Провадження №
22-ц/795/79/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Павлов В. Г. Доповідач - Скрипка А. А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року м. ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки
А.А.суддів:Лакізи Г.П., Шевченка В.М.при
секретарі:Руденко О.М.за участю:ОСОБА_5,
ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Варвинського районного
суду Чернігівської області від 22
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зменшення розміру
аліментів, - третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні позивача - ОСОБА_7,

в с т а н о в и в:

13.11.2013року ОСОБА_5 звернувся з даним
позовом до ОСОБА_6, в якому просив
зменшити розмір аліментів, які
стягуються з нього на користь
відповідача на підставі рішення
Варвинського районного суду
Чернігівської області від 22.07.2009 року
на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
з 40% всіх видів заробітку( доходу)
щомісячно до 20 % всіх видів заробітку
(доходу) щомісячно. В обґрунтування
заявлених позовних вимог ОСОБА_5
вказував, що рішенням Варвинського
районного суду Чернігівської області
від 22.07.2009 року з нього стягнуто
аліменти на користь відповідача ОСОБА_6
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 40% всіх
видів заробітку (доходу) щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
11.06.2009 року до досягнення дитиною
повноліття. Позивач зазначав, що на
даний час його матеріальний стан
суттєво змінився, оскільки 15.10.2011року
він зареєстрував шлюб з ОСОБА_7, і від
цього шлюбу він також має дитину - дочку
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження. Згідно
рішення Варвинського районного суду
Чернігівської області від 25.06.2013 року
позивач сплачує аліменти на утримання
дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження в
розмірі 1/4 частки всіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, починаючи з
23.05.2013року до досягнення дитиною
повноліття. Позивач вказує, що на
утримання сина ОСОБА_11 він сплачує
щомісячно аліменти в розмірі 2 228 грн. 77
коп., загальний розмір аліментів на
утримання двох неповнолітніх дітей
становить 65 % його заробітку, що ставить
його в скрутне матеріальне становище.
За даних обставин позивач просив на
підставі статей 182, 192 Сімейного кодексу
України зменшити розмір аліментів, які
він сплачує на користь відповідача на
утримання сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження з 40% до 20% всіх видів
заробітку ( доходу) щомісячно.

Рішенням Варвинського районного суду
Чернігівської області від 22 листопада
2013 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зменшення розміру
аліментів, - третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні позивача - ОСОБА_7,
відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
оскаржуване рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення вимог його
позову в повному обсязі. Доводи
апеляційної скарги зазначають, що
оскаржуване рішення суду є незаконним,
його ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції
не надав належної оцінки тим
обставинам, що позивач 15.10.2011року
вдруге одружився, тобто, його сімейний
стан змінився, і рішенням Варвинського
районного суду Чернігівської області
від 25.06.2013 року з нього на користь
ОСОБА_7 було стягнуто аліменти на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 всіх
видів заробітку починаючи з 23.05.2013 року.
На думку апелянта, вказана обставина є
підставою для задоволення вимог його
позову про зменшення розміру аліментів
на користь колишньої дружини ОСОБА_6 на
утримання сина ОСОБА_11. Апелянт звертає
увагу на те, що колишня дружина має
змогу працевлаштуватись і також брати
участь в утриманні дитини, разом з тим,
його друга дружина ОСОБА_7 не працює,
оскільки здійснює догляд за їх
дитиною-дочкою ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_4
народження. Апелянт вказує, що висновок
суду про створення ним штучних підстав
для звернення до суду з позовом про
зменшення аліментів є безпідставним та
суперечить принципам об'єктивності та
неупередженості, оскільки сімейний
стан апелянта на даний час змінився, і
він не має можливості на утримання сина
ОСОБА_11 сплачувати аліменти в розмірі 2
228 грн. 77 коп. Також апелянт ОСОБА_5
зазначає, що загальний розмір
аліментів, які він сплачує на утримання
двох неповнолітніх дітей, становить 65 %
його заробітку, що призводить до
скрутного матеріального становища та є
підставою для застосування ч.1 статті 192
Сімейного кодексу України, і
відповідно, зменшення розміру
аліментів на утримання сина ОСОБА_11 з 40
% до 20 % всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно. Апелянт вказує, що 30% від
розміру прожиткового мінімуму станом
на 01.12. 2013 року на одну дитину віком від 6
до 12 років з розрахунку за один місяць
становить 385 грн. 50 коп., разом з тим, він
на утримання сина ОСОБА_11 сплачує 2 228
грн. 77 коп. щомісячно, і вказані суми не
є співмірними.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_6 просить апеляційний суд в
задоволенні скарги вимог апеляційної
скарги відмовити, оскільки вона є
необґрунтованою, і залишити без змін
рішення Варвинського районного суду
Чернігівської області від 22.11.2013року.

В судове засідання апеляційного суду
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
позивача - ОСОБА_7, належним чином
повідомлена про час і місце розгляду
справи (а.с. 51), не з'явилась,
представивши суду заяву з проханням
розглянути справу без її участі ( а.с. 55).
Відповідно до приписів ч.2 статті 305 ЦПК
України, неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що на підставі п.4 ч. 1 статті 309 ЦПК
України апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а оскаржуване
рішення суду, - скасуванню, з ухваленням
апеляційним судом нового рішення по
суті заявлених позовних вимог, яким
позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
зменшення розміру аліментів, - третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору на стороні
позивача - ОСОБА_7, задовольнити
частково. Зменшити розмір аліментів,
стягнутих рішенням Варвинського
районного суду Чернігівської області
від 22.07.2009 року (справа № 2-252/2009) з
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, уродженця смт. Варви
Чернігівської області на користь
ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 40% до 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходу) щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, починаючи з
13.11.2013року до досягнення дитиною
повноліття.

В ході судового розгляду даної справи
встановлено і вказані обставини
підтверджуються її матеріалами, що
рішенням Варвинського районного суду
Чернігівської області від 22.07.2009 року з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 стягнуто
аліменти на утримання сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 40% всіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, починаючи з
11.06.2009 року до досягнення дитиною
повноліття ( а.с. 5-6).

15.10.2011року позивач уклав шлюб з ОСОБА_7
Рішенням Варвинського районного суду
від 25.06.2013 року з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої
дитини - доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2
стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки
всіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 23.05.2013
року до досягнення дитиною повноліття.
Рішення набрало законної сили (а.с.7-8).

Як вбачається з вимог заявленого
позову (а.с.2-4), ОСОБА_5, обґрунтовуючи
позовні вимоги з посиланням на статтю
192 Сімейного кодексу України, як
підставу для зменшення розміру
аліментів, які стягуються з нього
відповідно до рішення Варвинського
районного суду Чернігівської області
від 22.07.2009 року у розмірі 40 % всіх видів
заробітку (доходів) щомісячно на
користь відповідача на утримання сина
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилається на
зміну свого матеріального та сімейного
стану. Зокрема, позивач посилається на
народження у нього ІНФОРМАЦІЯ_4 доньки
ОСОБА_9 від шлюбу з ОСОБА_7 Рішенням
Варвинського районного суду від 25.06.2013
року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 на
утримання неповнолітньої дитини -
доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуто
аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи з 23.05.2013 року до досягнення
дитиною повноліття. У зв'язку з
наведеними обставинами позивач
посилається на погіршення свого
матеріального стану, що в свою чергу
унеможливлює виконання зобов'язання по
сплаті аліментів в розмірі 40% всіх
видів заробітку (доходу) щомісячно на
утримання сина ОСОБА_11, відповідно до
рішення Варвинського районного суду
Чернігівської області від 22.07.2009 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції
виходив з того, що доводи позивача про
погіршення його матеріального
становища, що унеможливлює сплату
аліментів в розмірі 40% всіх видів
заробітку (доходу) щомісячно на користь
відповідача на утримання сина ОСОБА_11,
враховуючи відсутність у позивача
заборгованості по сплаті аліментів, є
непереконливими. Суд зазначив, що у
позивача наявна можливість сплачувати
аліменти у вказаному розмірі, з огляду
на його працездатний вік, за умови
відсутності інших доказів в
обґрунтування зміни сімейного стану та
погіршення матеріального стану. Суд
також вказав, що є беззаперечним факт
проживання позивача з ОСОБА_7 однією
сім'єю.

Апеляційний суд вважає, що
заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги відносно того, що
висновки оскаржуваного рішення суду
першої інстанції не узгоджуються з
нормами матеріального права, які
регламентують спірні правовідносини
та фактичними обставинами справи.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу
України визначено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Апеляційний суд вважає, що висновок
суду першої інстанції відносно того, що
відсутні підстави для застосування
приписів вказаної норми права,
оскільки матеріальний та сімейний
стан позивача ОСОБА_5 залишився
незмінним, є невірним по суті та
спростовується матеріалами справи.

З рішення Варвинського районного суду
Чернігівської області від 25.06.2013 року
вбачається, що 15.10.2011 року між позивачем
та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб, від
якого вони мають неповнолітню дитину -
доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8). На
утримання дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4
вказаним рішенням суду першої
інстанції з ОСОБА_5 було стягнуто
аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, починаючи з
23.05.2013 року до досягнення дитиною
повноліття.

Обгрунтовуючи вимоги позову, ОСОБА_5,
зазначав, що його сімейний стан
змінився, що призвело до зміни його
матеріального стану і не дає
можливості сплачувати аліменти в
розмірі 40% всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно на утримання сина ОСОБА_11, що
становить 2 228 грн. 77 коп. Позивач також
вказував, що загальний розмір
аліментів, який він сплачує на
утримання своїх двох неповнолітніх
дітей, становить 65 % його заробітку, що
призводить до його скрутного
матеріального становища.

Відповідно до довідки про доходи від
08.11. 2013року (а.с. 13), ОСОБА_5 працює в СТОВ
''Дружба - Нова'', за період з 01.06.2013року
по 31.10. 2013року розмір нарахованої йому
заробітної плати складає 33 556 грн. 78 коп.

Дружина позивача - ОСОБА_7 не працює,
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох років,
додаткових джерел матеріального
забезпечення не має. Відповідач ОСОБА_6
працює у ПП '' Укрторг'' , відповідно до
даних довідки про доходи ( а.с.54),
загальна сума її доходу за період з
09.07.2013року по 31.12.2013року становить 6946
грн.96коп.

Також предметом дослідження
апеляційного суду були довідки про
стан здоров'я дитини ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14,53), згідно яких
дитині рекомендовано масаж, санаторно -
курортне оздоровлення.

На думку апеляційного суду,
встановлені в ході судового розгляду
даної справи обставини, а саме,
народження у позивача від шлюбу з
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 другої дитини-дочки
ОСОБА_9, яка також потребує
матеріального утримання як і перша
дитина - син ОСОБА_11, має рівні з нею
права на батьківське піклування та
утримання, свідчать про зміну
матеріального та сімейного стану
платника аліментів. На утримання сина
ОСОБА_11 позивач сплачує аліменти в
розмірі 40 % ( 2/5 частини) всіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, на
утримання дочки ОСОБА_9 позивач сплачує
аліменти в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно до приписів статті 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним, обґрунтованим, справедливим.
Виходячи з принципу розумності і
справедливості, приймаючи до уваги
з'ясовані по справі обставини, на які
сторони посилались як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
виходячи з приписів ч.1 статті 192
Сімейного кодексу України, апеляційний
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_5 підлягають частковому
задоволенню. Зокрема, апеляційний суд
вважає за необхідне зменшити розмір
аліментів, стягнутих рішенням
Варвинського районного суду
Чернігівської області від 22.07.2009 року
(справа № 2-252/2009) з ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
уродженця смт. Варви Чернігівської
області на користь ОСОБА_6 на утримання
сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 40% до 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи з 13.11.2013року до досягнення
дитиною повноліття.

Керуючись статтями: 182,192 Сімейного
кодексу України, статтями: 303, 304, 307; п.4
ч.1статті 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Варвинського районного суду
Чернігівської області від 22 листопада
2013 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
зменшення розміру аліментів, - третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору на стороні
позивача - ОСОБА_7, задовольнити
частково.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих
рішенням Варвинського районного суду
Чернігівської області від 22.07.2009 року
(справа № 2-252/2009) з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
уродженця смт. Варви Чернігівської
області на користь ОСОБА_6 на утримання
сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 40% до 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи з 13.11.2013року до досягнення
дитиною повноліття.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: