У х в а л а

іменем україни

20 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Євтушенко О.І., Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа -
комунальне підприємство «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості»,
про визнання права власності,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану
представником ОСОБА_6, на рішення
апеляційного суду Одеської області від
25 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання
за ним право власності на нежиле
приміщення НОМЕР_3 загальною площею 107,8
кв.м, розташоване по АДРЕСА_1.

Посилався на те, що 25 травня 2006 року в м.
Одесі, на виконання договору позики,
укладеного між позивачем та
відповідачем, ОСОБА_4 передав
відповідачу грошову суму в розмірі 60 000
доларів США, що на момент укладення
договору було еквівалентно 303 000
гривень, для придбання нерухомого
майна. Згідно домовленості сума боргу
була визначена в умовних одиницях
(доларах США). На підтвердження цього
відповідачем була надана розписка.
Відповідно до розписки відповідач
отримав у позивача гроші строком на
п'ять років, за які придбав:

- нежиле приміщення НОМЕР_2 загальною
площею 47 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1
на підставі договору купівлі-продажу
від 7 липня 2006 року зареєстрованого в КП
ОМБТІ та РОН 09 серпня 2006 року за № 220 в
книзі 54 неж-195;

- нежиле приміщення НОМЕР_1 загальною
площею 47,3 кв.м, що розташоване по
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 07 липня 2006 року
зареєстрованого в КП ОМБТІ та РОН 09
серпня 2006 року за №220 в книзі 54неж-196.

Згідно технічного паспорту, зробленого
після реконструкції, площа нежилого
приміщення НОМЕР_2 стала 47,2 кв.м;
нежилого приміщення НОМЕР_1 - 60,6 кв.м
Таким чином, загальна площа приміщень
після реконструкції в одне ціле
самостійне приміщення склала 107,8 кв.м

Відповідач зобов'язався виконати
зобов'язання до 25 травня 2011 року однак,
у визначений строк він грошей не
повернув та ухиляється від виконання
свого зобов'язання. Своїми діями
відповідач завдав позивачу майнову
шкоди, оскільки, останній мав наміри
використати гроші та проценти з
користування ними. Позивач вважає, що
відповідач повинен виконати своє
зобов'язання у повному обсязі та
сплатити проценти за користування
позикою. Також позивач зазначив, що
оскільки відповідач не має фінансової
спроможності виконати свої
зобов'язання, він просить в рахунок
погашення боргу визнати за ним право
власності на нежиле приміщення НОМЕР_3
загальною площею 107,8 кв.м, що
розташоване по АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 30 листопада 2012 року позовні
вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_4
право власності на нежиле приміщення
НОМЕР_3 загальною площею 107,8 кв.м, що
розташоване по АДРЕСА_1. Рішення є
підставою для державної реєстрації в
КП «ОМБТІ та РОН» права власності на
згадане нежиле приміщення на ім'я
ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 25 листопада 2013 року рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 30 листопада 2012 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду
Одеської області від 25 листопада 2013
року, а рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 30 листопада 2012 року
залишити в силі, мотивуючи свої вимоги
неправильним застосуванням судом норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 за
договором позики від 25 травня 2006 року
взяв у ОСОБА_4 в борг 60 000 дол. США та не
повертає.

16 листопада 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом про визнання права
власності на нежитлові приміщення
НОМЕР_2 та НОМЕР_1, що розташовані в
будинку по АДРЕСА_1, які були
реконструйовані в одне ціле самостійне
приміщення загальною площею 94,3 кв.м,
присвоївши йому НОМЕР_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того є роду та такої є
якості.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
апеляційного суду Одеської області від
25 листопада 2013 року, тому що судове
рішення законне та обґрунтоване,
оскільки правовідносини сторін
регулюються нормами права, щодо
договору позики, де предметом договору
позики можуть бути грошові кошти або
інші речі, визначені родовими ознаками.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення судом норм процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 25 листопада 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третя особа - комунальне підприємство
«Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості» про визнання права
власності, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Н.А. Горелкіна
В.І. Журавель