Провадження № 2-р/182/2/14
У Х В А Л А

Іменем України

10.02.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді:Троян Н.А.при
секретарі: Смиковій Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Нікополя заяву
начальника Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Неклеса М.М. та
старшого державного виконавця Крайняк
М.С. про роз"яснення рішення,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду від 13.01.2014 року
частково був задоволений позов ОСОБА_4
до ДП „Придніпровська залізниця,
Відокремленого структурного
підрозділу Нікопольське моторвагонне
депо ДП „Придніпровська залізниця" про
поновлені на роботі, стягненні
заробітку за час вимушеного прогулу та
моральної шкоди.

30.01.2014 року від начальника
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції та
державного виконавця надійшла заява
про роз"яснення рішення суду.

Державний виконавець зазначив, що
йому не зрозуміло рішення в частині
поновлення позивача на роботі на
умовах безстрокового трудового
договору та в частині стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, зокрема: пропонує навести в
рішенні розрахунки, з яких суд виходив
при визначенні сум, що підлягають
стягненню.

При цьому державний виконавець
посилається на рішення
Конституційного Суду України від
09.07.1998 року №12-рп/98 та Закон України
„Про залізничний транспорт" державний
виконавець, так само як і відповідач,
вважає, що посада провідника
пасажирського вагону (МВРС) підпадає
під дію постанови Кабінету Міністрів
України від 15 липня 1997 року № 764 „Про
затвердження переліку категорій та
посад працівників залізничного
транспорту, які працевлаштовуються за
контрактною формою трудового
договору", якою передбачено обов"язкове
укладення контракту з провідниками.

Просить роз"яснити рішення в
частині поновлення на роботі на умовах
безстрокового трудового договору,
зокрема: яким чином має бути виконано
рішення суду та пропонує навести в
рішенні розрахунки, з яких суд виходив
при визначенні сум, що підлягають
стягненню.

Сторони в судове засіданні не
з"явилися, від позивача надійшла заява
про слухання справи у її відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК
України якщо рішення суду є
незрозумілим для осіб, які брали участь
у справі, або для державного виконавця,
суд за їхньою заявою постановляє
ухвалу, в якій роз"яснює своє рішення,
не змінюючи при цьому його змісту.

Розглянувши заяву начальника
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції та
державного виконавця про роз"яснення
рішення суд, вважає, що у задоволені
заяви необхідно відмовити, оскільки
резолютивна частина рішення суду є
зрозумілою.

Як вбачається з матеріалів
справи суд ухвалив рішення про
поновлення позивача на роботі та
стягненні середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в сумі 39 603 грн. 79
коп. та моральної шкоди в сумі 2 000 грн.

З огляду на повноваження та
компетенцію державного виконавця суть
виконавчої дії є зрозумілою -
поновлення конкретної особи на
конкретному підприємстві, на
конкретній посаді та стягнення
конкретної суми, розрахунок якої є в
мотивованій частині рішення.

Суд вирішує справу за своїм
внутрішнім переконанням на підставі
норм матеріального та процесуального
права.

Жодної незрозумілості у
виконанні рішення суду не вбачається,
доводи, на які посилається державний
виконавець, можуть бути предметом
апеляційного оскарження. Рішення суду
може роз"яснюватися виконавцю лише по
суті способу виконання, а не мотивів
його прийняття.

На підставі викладеного і керуючись ст.
221 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити начальнику Кіровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Неклеса М.М. та
старшому державному виконавцю Крайняк
М.С. у задоволенні заяви про
роз"яснення рішення Нікопольського
міськрайонного суду від 13.01.2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. А. Троян