У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Луспеник Д.Д.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 31 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 23 січня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа -
Друга Черкаська державна нотаріальна
контора про визнання договору
дарування недійсним та визнання права
власності на 1/2 частку квартири,

в с т а н о в и в:

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його
батько - ОСОБА_3, який був
зареєстрований та постійно проживав за
адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцями після
його смерті за законом являлися він та
дружина померлого - ОСОБА_6 Після смерті
батька він у встановлений законом
строк звернувся до Другої Черкаської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини. Однак
дізнався, що 6 березня 2007 року між його
батьком та ОСОБА_6 було укладено
договір дарування відповідно до умов
договору його батько подарував своїй
дружині квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_6
померла у ІНФОРМАЦІЯ_1 року. При цьому
позивач зазначав, що його батько з 1976
року, після отриманої тяжкої
черепно-мозкової травми, захворів на
хронічну судинно-мозкову
недостатність, внаслідок чого у 1996 році
його було визнано інвалідом 3-ї групи, з
2001 року - інвалідом 2-ї групи, а з 2006 року
інвалідом 1-ї групи. Стан здоров'я
хворого батька постійно погіршувався,
у зв'язку із чим позивач вважає що його
батько на момент укладення договору
дарування квартири від 6 березня 2007
року не міг усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними.

Ураховуючи викладене, позивач просив
визнати договір дарування від 6 березня
2007 року недійсним та визнати за ним
право власності на Ѕ частину квартиру
АДРЕСА_1.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 31 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 23 січня 2014 року, позов ОСОБА_3
задоволено. Визнано договір дарування
квартири, укладений 6 березня 2007 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 недійсним. Визнано
за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину
квартири АДРЕСА_1

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та передати справу на новий судовий
розгляд.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності зазначених судових
рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа - Друга Черкаська державна
нотаріальна контора про визнання
договору дарування недійсним та
визнання права власності на 1/2 частку
квартири за касаційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 31 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 23 січня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ Д.Д. Луспеник