У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю «Юнітекс
ЛТД», третя особа з самостійними
вимогами - товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова
комунікаційна група», про визнання
договору позики дійсним, стягнення
боргу та визнання права власності за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» на ухвалу апеляційного
суду Луганської області від 14 січня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 20 липня 2009 року
між ним і ТОВ «Фінансова комунікаційна
група» та ТОВ «Юнітекс ЛТД» укладено
договір позики, згідно з яким він та ТОВ
«Фінансова комунікаційна група»
передали ТОВ «Юнітекс ЛТД» 1 млн. грн.
Відповідач ухилився від нотаріального
посвідчення договору і не повернув всю
суму боргу. З урахуванням зазначеного,
позивач просив визнати укладений
договір позики дійсним та стягнути з
ТОВ «Юнітекс ЛТД» на його користь
заборгованість за указаним договором у
розмірі 100 тис. грн., а на решту суми була
угода про зміну способу виконання.

У листопаді 2009 року ТОВ
«Фінансова комунікаційна група»
звернулась до суду із самостійними
вимогами про визнання за ним права
власності на нерухоме майно, нежитлові
будівлі, що розташовані за адресою: м.
Київ, вул.
Дегтярівська, 25а, які належать ТОВ
«Юнітекс ЛТД», згідно з рішенням
Постійно діючого Третейського суду при
асоціації «Правовий захист»
від 30 березня 2009 року. В
обґрунтування самостійних вимог ТОВ
«Фінансова комунікаційна група»
послалась на те, що 7 листопада 2009 року
між сторонами укладено угоду про зміну
способу і порядку виконання договору
позики від 20 липня 2009 року,
відповідно до умов якої ТОВ «Юнітекс
ЛТД» передає ТОВ «Фінансова
комунікаційна група» указане нерухоме
майно, а ОСОБА_3
зобов'язується повернути грошові кошти
у розмірі 100 тис. грн протягом трьох діб.

Рішенням Брянківського міського
суду Луганської області від 17
листопада 2009 року позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволені. Визнано дійсним
договір позики від 20 липня 2009 року,
укладений між ТОВ «Фінансова
комунікаційна група» та ОСОБА_3 і ТОВ
«Юнітекс ЛТД». Стягнуто з ТОВ «Юнітекс
ЛТД» на користь ОСОБА_3 100 тис. грн.

Позовні вимоги ТОВ «Фінансова
комунікаційна група» задоволено.
Визнано

за ТОВ «Фінансова комунікаційна група»
право власності на нерухоме майно,
нежитлові будівлі, що розташовані за
адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 25а.

Ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 14 січня 2013 року відмовлено
ПАТ КБ «Надра» у прийнятті заяви про
поновлення строку на апеляційне
оскарження та апеляційної скарги на
рішення Брянківського міського суду
Луганської області від 17 листопада 2009
року і повернуто їх заявнику.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Надра»,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу апеляційного суду та
направити справу для продовження
розгляду до апеляційного суду
Луганської області.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відмовляючи в прийнятті заяви ПАТ КБ
«Надра» про поновлення строку на
апеляційне оскарження рішення
міського суду та залишаючи без
розгляду його апеляційну скаргу,
апеляційний суд виходив із того, що
банк не має права, передбаченого ст. 292
ЦПК України, на оскарження указаного
рішення, оскільки цим судовим рішенням
суд не вирішував питання про права та
обов'язки заявника.

Погодитись із висновком апеляційного
суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Обгрунтовуючи клопотання про
поновлення строку на апеляційне
оскарження рішення та подаючи
апеляційну скаргу, ПАТ КБ «Надра»
посилалось на те, що воно не було
залучено до участі у справі, а
оскаржуваним рішенням Брянківського
міського суду Луганської області від 17
листопада 2009 року вирішено питання про
права ПАТ КБ «Надра», яке є
іпотекодержателем майнового комплексу
нежитлових приміщень за адресою: м.
Київ, вул. Дегтярівська, 25а
згідно з договором іпотеки від 4 лютого
2008 року, тобто до ухвалення судового
рішення, право власності на які визнано
оскаржуваним судовим рішенням за ТОВ
«Фінансова комунікаційна група».

Проте апеляційний суд у порушення
вимог ч. 1 ст. 292 ЦПК України на зазначене
уваги не звернув, доводів ПАТ КБ
«Надра» належним чином не перевірив та
прийшов до передчасного висновку, що
ПАТ КБ «Надра», не має права
апеляційного оскарження рішення
Брянківського міського суду
Луганської області від 17 листопада 2009
року, оскільки ухвалене рішення суду
безпосередньо впливає на права та
обов'язки іпотекодержателя.

За таких обставин в силу вимог п. 2
ч. 1 ст. 342 ЦПК України ухвала судді
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд для вирішення питання
про відкриття апеляційного
провадження за апеляційною скаргою ПАТ
КБ «Надра» на рішення Брянківського
міського суду Луганської області від 17
листопада 2009 року.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 14 січня 2013 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до апеляційного суду для
вирішення питання про відкриття
апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко