УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 27 березня 2014
року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та усунення
перешкод у користуванні власністю; за
зустрічним позовом ОСОБА_7, ОСОБА_6 до
ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу квартири недійсним, за
касаційною скаргою ОСОБА_7, ОСОБА_6 на
рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 05 лютого 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 16 травня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом, у якому зазначала, що
15 жовтня 1998 року на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного на
Краматорській універсальній баржі
«Примус» вона придбала у відповідачів
квартиру АДРЕСА_1. Договір укладений у
простій письмовій формі, але 13 квітня
1999 року зареєстрований у БТІ м.
Краматорська. Оскільки відповідачі
продовжують проживати у квартирі, чим
перешкоджають розпоряджатися її
правом власності, просила визнати
договір купівлі-продажу дійсним та
зобов'язати відповідачів усунути
перешкоди у користуванні спірною
квартирою шляхом їх виселення.

У грудні 2012 року ОСОБА_7, ОСОБА_6
звернулися до суду із зустрічним
позовом, у якому просили визнати
договір купівлі-продажу від 15 жовтня 1998
року недійсним у зв'язку з порушенням
форми його укладення.

Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 05 лютого
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 16 травня 2013 року, позов ОСОБА_4
задоволено. Визнано договір
купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7, ОСОБА_6
та ОСОБА_4, зареєстрований у БТІ м.
Краматорська 13 квітня 1999 року за № 1698/П
дійсним. Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у
користуванні власністю шляхом
виселення ОСОБА_7, ОСОБА_6 із квартири
АДРЕСА_1. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_7, ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовити, їх зустрічний позов
задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що 15 жовтня 1998 року
на Краматорській універсальній біржі
«Примус» у простій письмовій формі
укладено договір купівлі-продажу № 159,
згідно з яким ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_7
та ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1. 13 квітня 1999
року вказаний договір зареєстровано у
БТІ м. Краматорська.

Згідно зі ст. 227 ЦК України у редакції 1963
року, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин, договір
купівлі-продажу житлового будинку
(квартири) повинен бути нотаріально
посвідчений, якщо хоча б однією із
сторін є громадянин.

Недодержання цієї вимоги тягне
недійсність договору (стаття 47 цього
Кодексу). Договір купівлі-продажу
жилого будинку підлягає реєстрації у
виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України у
редакції 1963 року, якщо одна зі сторін
повністю або частково виконала угоду,
що потребує нотаріального посвідчення,
а друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. У цьому
разі наступне нотаріальне оформлення
угоди не вимагається.

Суди правильно дійшли висновку, що
сторони досягли згоди з істотних умов
договору, що передбачені ст. 224 ЦК
України у редакції 1963 року, покупець
виконала свої обов'язки і сплатила
кошти за квартиру, але ОСОБА_7 та ОСОБА_6
ухиляються від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу,
тому позов ОСОБА_4 має бути задоволено
відповідно до вимог ст. 227, ч. 2 ст. 47 ЦК
Української РСР 1693 року.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанції
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції та ухвалу суду апеляційної
інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 05 лютого
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 16 травня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А.,
Журавель В.І.