У х в а л а

іменем україни

19 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Висоцької В.С.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення кредитної заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 23 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду із вказаним позовом,
в якому просило суд ухвалити рішення,
яким стягнути із ОСОБА_4 на користь
банку заборгованість за кредитним
договором в розмірі 40 859 грн 95 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідно до укладеного договору №
б/н від 12 жовтня 2004 року ОСОБА_4 отримав
кредит у розмірі 10 тис. грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Оскільки, ОСОБА_4 не виконував
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором, утворилась заборгованість
яку банк просить стягнути із боржника.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 04
листопада 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
відмовлено у задоволенні позовних
вимог у зв'язку із спливом строку
позовної давності.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 23
грудня 2013 року рішення
Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 04
листопада 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 40 859 грн 95 коп. Вирішено
питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржуване судове рішення
суду апеляційної інстанції та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що банком
було пропущено строк позовної давності
та не подано клопотання про його
поновлення, а представником
відповідача заявлено клопотання про
застосування строків позовної
давності.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
суд апеляційної інстанції виходив із
відсутності підстав для застосування
строків позовної давності та наявності
правових підстав для задоволення
позовних вимог банку.

Матеріали справи та доводи касаційної
скарги не свідчать про порушення
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 23
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Колодійчук В.М., Висоцька
В.С.,
Фаловська І.М.