У Х В А Л А

28.10.2014
року

м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської
області

в особі головуючого
– судді Данко В.Й.,

при
секретарі Павлюх Л.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Оноківської сільської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення ХХХІV сесії Оноківської
сільської ради VІ скликання №506 від
11.09.2014 року та зобов’язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Оноківської сільської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення ХХХІV сесії Оноківської
сільської ради VІ скликання №506 від
11.09.2014 року та зобов’язання вчинити
певні дії.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні заявив клопотання
про закриття провадження по справі, так
як згідно Постанови Пленуму ВСУ №7 від
16.04.2004 року даний спір належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Заслухавши думку позивачки, яка
заперечила проти задоволення даного
клопотання, суд приходить до
переконання, що в задоволенні
заявленого представником відповідача
клопотанні слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що спірні
правовідносини виникли у зв'язку з
прийняттям рішення ХХХІV сесії
Оноківської сільської ради VІ
скликання №506 від 11.09.2014 року в частині
відмови ОСОБА_1 на складання проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею
0,2000га для ведення особистого
селянського господарства в с. Оноківці
мкрн. «Шахта».

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України розгляд
справ, зокрема, у спорах, що виникають
із земельних відносин, належить до
компетенції судів загальної
юрисдикції в порядку цивільного
судочинства.

Чинне законодавство не дає підстав для
висновку, що спірні правовідносини не
підпадають під викладене в наведеній
нормі загальне правило і що для
вирішення такого спору законом
установлено виняток – інший судовий
порядок.

Отже, при визначенні підсудності
справи суд керується характером
спірних правовідносин прав та
інтересів, за захистом яких звернулася
позивачка. Як убачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 подано позов з метою
захисту своїх прав на земельну ділянку,
яке, на її думку, порушене їх власником -
територіальною громадою в особі
Оноківської сільської ради
Ужгородського району, внаслідок
прийняття рішення №506 від 11.09.2004 року в
частині відмови позивачці на складання
проекту землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею
0,2000га для ведення особистого
селянського господарства в с. Оноківці
мкрн. «Шахта».

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності. Вжитий у цій
процесуальній нормі термін "суб'єкт
владних повноважень" означає орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхню посадову чи
службову особу, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).
Отже, до компетенції адміністративних
судів належать спори фізичних чи
юридичних осіб з органом державної
влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою
особою, предметом яких є перевірка
правильності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів, відповідно
прийнятих або вчинених ними при
здійсненні владних управлінських
функцій.

З огляду на норми ч. 1 ст. 374 ЦК України,
частини 1, 5 ст. 60 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
власником землі у с. Оноківці є
територіальна громада, правоможності
щодо володіння, користування та
розпорядження якою від її імені та в її
інтересах здійснює Оноківська
сільська рада як орган місцевого
самоврядування.

Ст. 12 ЗК України передбачено, що до
повноважень сільських рад у сфері
земельних відносин: розпорядження
землями територіальних громад;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
викуп земельних ділянок для суспільних
потреб відповідних територіальних
громад сіл, селищ, міст; організація
землеустрою; координація діяльності
місцевих органів земельних ресурсів;
здійснення контролю за використанням
та охороною земель комунальної
власності, додержанням земельного та
екологічного законодавства; обмеження,
тимчасова заборона (зупинення)
використання земель громадянами і
юридичними особами у разі порушення
ними вимог земельного законодавства;
підготовка висновків щодо вилучення
(викупу) та надання земельних ділянок
відповідно до цього Кодексу;
встановлення та зміна меж районів у
містах з районним поділом;
інформування населення щодо вилучення
(викупу), надання земельних ділянок;
внесення пропозицій до районної ради
щодо встановлення і зміни меж сіл,
селищ, міст; вирішення земельних
спорів; вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Отже, при прийнятті рішення ХХХІV сесії
Оноківської сільської ради VІ
скликання №506 від 11.09.2014 року в частині
відмови ОСОБА_1 на складання проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею
0,2000га для ведення особистого
селянського господарства в с. Оноківці
мкрн. «Шахта» Оноківська сільська рада
діяла як власник землі.

З наведеного слід зробити висновок, що
при здійсненні повноважень власника
землі рада є не суб'єктом владних
повноважень у тому значенні цього
терміна, в якому його вжито в п. 1 ч. 1 ст.
17 КАС України, а є рівноправним
суб'єктом земельних відносин, дії якого
спрямовані на реалізацію свого права
розпоряджатися землею.

А тому, суд не вбачає публічно –
правовий спір та виходить з того, що
рішення органу місцевого
самоврядування є способом реалізації
своїх повноважень передачі у власність
громадянам земельної ділянки, і
вказаний орган у питаннях відведення
земельних ділянок виступає як
рівноправний з громадянами суб?єкт
права власності

Відповідно до положень ст.ст. 2, 3, 124, 152
ЗК України захист прав суб'єктів
земельних відносин: громадян,
юридичних осіб на земельні ділянки
органів місцевого самоврядування та
органів виконавчої влади здійснюється
шляхом визнання прав, визнання угод
недійсними, визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

Згідно положення ч.1 ст.15 ЦПК України,
суди розглядають справи в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Керуючись ст.15 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представник
відповідача ОСОБА_2 про закриття
провадження по справі – відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

ОСОБА_3