АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/121/14
Головуючий 1 інст.: Бондаренко В.В.
Справа № 2-651/10
Категорія: «договірні правовідносини»
Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Швецової Л.А.,

Даниленко В.М.,

при секретарі - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на заочне рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 03 лютого
2010 року по справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року ПАТ «ПроКредит
Банк» звернувся до суду з названим
позовом, в обґрунтування якого
зазначав, що між ним та ОСОБА_3 07 вересня
2007 року було укладено кредитний
договір № 2.23466. На забезпечення
виконання своїх зобов'язань за
вказаним договором того ж дня
позивачем було укладено договір поруки
з ОСОБА_2 , а 25 вересня 2007року - з ОСОБА_4
Оскільки ОСОБА_3 взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором
належним чином не виконала, позивач
просив стягнути солідарно з
відповідачів суму заборгованості за
цим договором у розмірі 52324,42 грн., а
також понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 523,24 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 120
грн.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Харкова від 03 лютого
2010 року вищевказані позовні вимоги
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь
позивача суму заборгованості у розмірі
52324 грн. 42 коп., а також судові витрати у
розмірі 643 грн. 24 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Харкова від 06 вересня 2013 року заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
від 03 лютого 2010 року залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила заочне
рішення скасувати і постановити нове
рішення, яким у задоволенні позову ПАТ
«ПроКредит Банк» відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
та ухвали в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
наступного.

Ухвалюючи заочне рішення про
задоволення позову ПАТ «ПроКредит
Банк», суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач ОСОБА_3 не виконала
умови укладеного 07 вересня 2007 між нею
та позивачем кредитного договору, що є
підставою для стягнення в солідарному
порядку з ОСОБА_3 та поручителів
ОСОБА_4, ОСОБА_2 виниклої у зв'язку з цим
заборгованості, оскільки такі наслідки
передбачені законом та укладеними між
сторонами договорами кредиту та
поруки.

З матеріалів справи вбачається, що 07
вересня 2007 року між ПАТ «ПроКредит
Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір № 2.23466, відповідно до умов
якого остання отримала кредит у
розмірі 50000 грн. під 22% річних на строку
до 36 місяців і зобов'язалася
здійснювати своєчасне погашення
кредиту, сплачувати інші, передбачені
договором платежі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
закону. Нормами ст. ст. 610 - 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають передбачені
законом або договором наслідки.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України ,якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися порукою.

Судовим розглядом також встановлено,
що з метою належного виконання ОСОБА_3
взятих на себе за договором кредиту
зобов'язань, 07 вересня 2007 року між ПАТ
«ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 , а 25
вересня 2007 року - ОСОБА_4, були укладені
договори поруки, за якими останні
зобов'язалися солідарно з
позичальником(ОСОБА_3) відповідати
перед банком в повному обсязі за
належне виконання ОСОБА_3 зобов'язань
за кредитним договором.

Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків.

Встановивши, що відповідач ОСОБА_3
взятих на себе за кредитним договором
зобов'язань щодо своєчасного
повернення грошових коштів належним
чином не виконала, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позову ПАТ «ПроКредит
Банк» та стягнення виниклої
заборгованості в розмірі 52324,42 грн. Але
стягуючи солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 суму боргу, суд першої
інстанції не врахував вимог ст. 554 ЦК
України в частині того , що боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Оскільки з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено
окремі договори поруки ( а.с. 19 ; 21), то
кожен поручитель окремо відповідає
солідарно з боржником ОСОБА_3 за
невиконання обов'язків, передбачених
кредитним договором , що також
передбачено п.п. 2.1 договорів поруки. Ні
законом , ні договорами не передбачено
солідарну відповідальність
поручителів між собою.

На підставі наведеного , судова колегія
вважає за необхідне змінити рішення
суду в частині стягнення солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь
позивача суму заборгованості у розмірі
52324 грн. 42 коп.,вказавши: «Стягнути з
ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_4 та солідарно
з ОСОБА_2 на користь публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» суму заборгованості у розмірі 52324
грн. 42 коп.».

Відповідно до ч.1 ст. 541 ЦК України
солідарний обов'язок виникає у
випадках, встановлених договором або
законом.

Оскільки ні договором , ні законом не
передбачено солідарна
відповідальність щодо відшкодування
судових витрат , то судова колегія
вважає за необхідне змінити рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 на користь позивача судових
витрат , вказавши : « Стягнути з ОСОБА_3
,ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» судові витрати у розмірі
643грн.24коп. по 214 грн. 41 коп. з кожного
окремо».

Доводи апеляційної скарги , щодо
неповідомлення ОСОБА_2 про час і місце
розгляду справи не є підставою для
скасування заочного рішення суду. Крім
того , відповідно до вимог ст. 228 ЦПК
України заочне рішення суду може бути
переглянуте судом , що його ухвалив , за
письмовою заявою відповідача , чим і
скористалась апелянт ОСОБА_2

Посилання апелянта на те , що договір
поруки (а.с.21) нею не підписувався ,
оскільки біля її підпису на договорі
поруки не вказано прізвище ,ім'я та по
батькові апелянта ,судова колегія не
приймає до уваги. В суді апеляційної
інстанції ОСОБА_2 не спростовувала
того , що підписувала договір поруки ,
але не знайомилась з його змістом.
Доказів , на підтвердження доводів
апеляційної скарги матеріали справи не
містять.

Щодо вимоги представника апелянта
ОСОБА_5 про необхідність постановлення
окремої ухвали відносно Ленінського
районного суду м.Харкова , то судова
колегія вважає , що це право , а не
обов'язок апеляційного суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Харкова від 03 лютого 2010 року

року змінити.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства « ПроКредит
Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 солідарно з
ОСОБА_4 та солідарно з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» суму заборгованості у
розмірі 52324 грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ,ОСОБА_4, ОСОБА_2
на користь публічного акціонерного
товариства «ПроКредит Банк» судові
витрати у розмірі 643грн.24коп. по 214 грн. 41
коп. з кожного окремо.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :