Справа № 335/8062/13-ц 2/335/126/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді
Апаллонової Ю.В.

при секретарі
Франчук Г.В.

за участю: представника відповідача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Запоріжжя
цивільну справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Лігал
Едвайс» до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
абразивний комбінат» про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Лігал Едвайс» звернулося до суду
із позовом до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
абразивний комбінат» про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
предмет застави.

У позовній заяві зазначало, що 17 липня
2008 року між Акціонерним комерційним
банком «Європейський» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний Договір №К/35/0701 на
надання кредитної ліній без права
відновлення.

30 вересня 2008 року між Акціонерним
комерційним банком «Європейський» та
ОСОБА_3 був укладений Додатковий
договір до кредитного Договору №К/35/0701.

Відповідно до умов кредитного Договору
(з наступними змінами та доповненнями)
АКБ «Європейський» надав кредит
Позичальнику у сумі 400 000,00 дол. США на
строк з 17.07.2008 року по 16.07.2016 року під 17%
річних, а Позичальник зобов'язався
повернути отримані кошти та сплатити
проценти за користування кредитом та
виконати інші свої зобов'язання у
повному обсязі у строки, передбачені
кредитним договором.

АКБ «Європейський» в повному обсязі
виконав свої зобов'язання за кредитним
Договором щодо надання кредиту.

17 липня 2008 року для забезпечення
зобов'язань за кредитним Договором між
АКБ «Європейський» та ОСОБА_2, був
укладений іпотечний договір, згідно з
умовами якого в забезпечення
зобов'язань за кредитним договором в
іпотеку було надане: нерухоме майно, що
належить до нежитлового фонду а саме:
спортивний манеж в літ. А, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Також, для забезпечення зобов'язань за
кредитним Договором №К/35/0701, 17.07.2008 року
між АКБ «Європейський» та ОСОБА_3, був
укладений Договір застави рухомого
майна, згідно з умовами якого в
забезпечення зобов'язань за кредитним
договором ОСОБА_2 в заставу було надане:
рухоме майно і обладнання.

30 вересня 2008 року для забезпечення
зобов'язань за Додатковим договором до
кредитног Договору №К/35/0701 між АКБ
«Європейський» та ОСОБА_2, був
укладений іпотечний договір, згідно з
умовами якого в забезпечення
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_2 в іпотеку було надане нерухоме
майно, що належить до нежитлового фонду
а саме: будівля, яка знаходиться :
адресою: АДРЕСА_3.

25 березня 2009 року між АКБ
«Європейський» та ПАТ «КБ
«Володимирський» був укладено Договір
про відступлення прав вимоги (купівлі -
продажу боргових зобов'язань) за
кредитними договорами. Відповідно до
умов цього договору кредитор за
кредитним договором №К/35/0701 17.07.2008 року,
змінюється з АКБ «Європейський» на АТ
«КБ «Володимирський».

15 травня 2009 року між АКБ «Європейський»
та АТ «Комерційний банк
«Володимирський» були укладені
договори про заміну іпотекодержателя
(відступлення права вимоги) за
іпотечними договорами від 17.07.2008 року
та від 30.09.2008 року відповідно, котрі
були укладені між АКБ «Європейський» з
одної сторони, та ОСОБА_2 з другої
сторони (р.н. 2706, 2594).

Також, 15.05.2009 року між АКБ
«Європейський» та ПАТ «КБ
«Володимирський» було укладено
договір про заміну заставодержателя
(відступлення права вимоги) за
Договором застави рухомого майна від
17.07.2008 року (р.н. 2708) який було укладено
між АКБ «Європейський» з однієї
сторони, та ОСОБА_2 з другої
сторони.Таким чином, на підставі
договорів відбулась зміна
іпотекодержателя/заставодержателя
іпотекодержателем/заставодержателем
ПАТ «КБ «Володимирський».

В подальшому, згідно п. 3.4. Договору
застави майнових прав №28/ПЮ/09/76/3 від
25.08.2011 року, укладеного між ПАТ «КБ
«Володимирський» та ТОВ "Юридична
компанія «Лігал Едвайс», в рамках
позасудового звернення стягнення на
заставлене майно та в порядку ст.ст.
512-519 Цивільного кодексу України, ст. 23
Закону України «Про заставу», було
укладено Договір №09/11/48 від 29.08.2011 року
про відступлення прав вимоги за
Договором застави майнових прав
№28/ПЮ/09/76/3 від 25.08.2011 року та Додатковий
Договір до нього від 30.08.21 за яким до
Позивача перейшли права вимоги на
загальну суму 3 292 454,84 грн.

30 серпня 2011 року між ПАТ «КБ
«Володимирський» та Позивачем були
укладені договори про заміну
іпотекодержателя та заставодержателя
(відступлення права вимоги за
іпотечними договорами від 17.07.2008 року
та від 30.09.2008 року, та Договором застави
рухомого майна від 17.07.2008 року
відповідно, котрі були укладені між АКБ
«Європейський» з одної сторони та
ОСОБА_2 з другої сторони.

Про заміну кредитора Позивач направив
ОСОБА_3 два повідомлення про
відступлення права вимоги, та усунення
порушення умов кредитного Договору та
про можливе звернення стягнення на
предмет іпотеки та застави у випадку
невиконання кредитором зобов'язань за
кредитним договором.

Позивачу стало відомо, що право
власності на один з предметів іпотеки,
а саме: будівля, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3 за договором
купівлі-продажу від 29.02.2012 року
(реєстровий №313) перейшло до ПАТ
«Запорізький абразивний комбінат» () .

Однак, згідно ст. 23 Закону України «Про
іпотеку» ПАТ «Запорізький абразивний
комбінат» набув статус іпотекодавця і
має всі його права і несе всі його
обов'язки за іпотечним договором.

23 листопада 2009 року Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя за позовом ПАТ «КБ
«Володимирський» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за Договором
кредиту на надання кредитної лінії без
права відновлення, судом прийняте
рішення про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «КБ «Володимирський»
заборгованості за кредитним Договором
№К/35/0701 в сумі 3 277 455,8 грн. в тому числі
за рахунок вищенаведених предметів
іпотеки та заставленого майна.

Посилаючись на зазначене, просив суд в
рахунок погашення заборгованості в
сумі 3 292 454,84 з яких: 2 954 339,68 грн. -
заборгованість за кредитом і в тому
числі прострочена заборгованість; 336
161,66 грн. - заборгованість за
простроченими процентами; 1 953,50 -
витрати Заставодавця на сплату
Держмита та інформаційно-технічне
забезпечення процесу) за кредитним
Договором №К/35/0701 від 17.07.2008 року -
звернути на користь ТОВ "Юридична
компанія «Лігал Едвайс» стягнення на
предмети іпотеки та застави, які
належать ОСОБА_2, а саме: нерухоме майно,
що належить до нежитлового фонду а
саме: спортивний манеж в літ. А і площею
2212, 3 кв.м., який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2: рухоме майно і обладнання:
Холодильний агрегат, холодильною
потужністю 280 кВТ, з гідромодулем,
модель SP 1000 LITRI, заводський №00920530, інв.№
00004;сушилку для ковзанів з озоновою
дезінфекцією та стерилізацією, на 30 пар
ковзанів інв.№00001; Машину для обробки
та підготовки льоду WM 1700 mini, завод. №3799,
інв. №00005; Систему холодильних
трубопроводів льодового поля, інв.
№00002; Механічний станок для заточки
ковзанів, модель ШВО, завод.№1525, інв.
№00006; Повітреопорна конструкція 66*33*10,5
інв. №00003, в складі: купол двошаровий,
елементи кріплення до фундаменту,
освітлювальне обладнання, два шлюзи,
аварійні двері, вентиляційна
установка-2шт. №-7.5 кВт,
повітря-нагнітаюча аварійна установка,
в складі: дизельний агрегат «YANMAR» -1шт.,
пристрій автоматичного управління -1шт.
В рахунок погашення заборгованості в
сумі 3 292 454,84 грн., з яких: 2 954 339,68 грн. -
заборгованість за кредитом і в тому
числі прострочена заборгованість; 336
161,66 грн. - заборгованість за
простроченими процентами; 1 953,50 -
витрати Заставодавця на сплату
держмита та інформаційно-технічне
забезпечення процесу) за кредитним
Договором І №К/35/0701 від 17.07.2008 року -
звернути на користь ТОВ "Юридична
компанія «Лігал Едвайс» стягнення на
предмет іпотеки, який належить ПАТ
«Запорізький абразивний комбінат» а
саме: нерухоме майно, що належить до
нежитлового фонду а саме: будівля, яка
знаходиться за ; адресою: АДРЕСА_3, а
саме:будівля котельної в літ.А площею
2001, 7 кв.м.; приймальний бункер в літ.Б
площею 661,1 кв.м.;розподільний пункт в
літ.В площею 251, 4 кв.м.;дробильний корпус
в літ.Г площею 157, 5 кв.м.;розподільний
пункт в літ.Є площею 282, 2 кв.м.; допоміжна
будівля в літ.З площею 214,1 кв.м.труба
димова №1:газоходи №2:пожежний
резервуар №3;пожежний резервуар
№6;бетонна споруда №7; замощення «І».
Звернення стягнення на предмети іпотек
провести шляхом реалізації з прилюдних
торгів за ціною визначеною незалежним
оцінювачем на день реалізації, але не
нижчою за початкову ціну реалізації
предметів іпотек: 230 461,00 грн.- АДРЕСА_3; 5
912 876, 86 грн.- спортивний манеж в літ. А,
площею 2212,3 кв.м., який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2. Звернення стягнення
на предмети застави провести шляхом
реалізації з прилюдних торгів ціною
визначеною незалежним оцінювачем на
день реалізації, але не нижчою за
початкову ціну реалізації предметів
застави: 526 036, 14 грн. Судові витрати
покласти на Відповідачів.

У судове засідання 29.01.2014 року
представник позивача не з'явився, надав
заяву про розгляд справи у його
відсутність, однак у попередніх
судових засіданнях підтримав
заявлений позов у повному обсязі,
наполягав на його задоволенні на
підставах викладених у позовній заяві.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явився,
повідомлявся неодноразово належним
чином про час та місце розгляду справи,
надав суду письмові пояснення, які
приєднані до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник ПАТ
«Запорізький абразивний комбінат»
заперечував проти задоволення
позовних вимог в частині вимог до ПАТ
«Запорізький абразивний комбінат»
посилаючись на ті обставини, що до
даних правовідносин не підлягає
застосування положення вимог ст. 23
Закону України «Про іпотеку», оскільки
станом до дати та на дату набуття ПАТ
«ЗАК» права власності на спірне майно
були відсутні жодні обтяження щодо
вказаного майна і жодних доказів того,
що право власності на спірне майно
перейшло до ПАТ «ЗАК» саме від
іпотекодавця, позивачем суду не надано,
а тому ПАТ «ЗАК» не набуває перед ТОВ
«Лігал Едвайс» статусу іпотекодавця.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Судом встановлено і не заперечується
сторонами, що 17 липня 2008 року між
Акціонерним комерційним банком
«Європейський» та ОСОБА_2 був укладений
кредитний Договір №К/35/0701 на надання
кредитної ліній без права відновлення.
(а.с.11-12)

30 вересня 2008 року між Акціонерним
комерційним банком «Європейський» та
ОСОБА_3 був укладений Додатковий
договір до кредитного Договору
№К/35/0701.(а.с.13)

Відповідно до умов кредитного
Договору (з наступними змінами та
доповненнями) АКБ «Європейський» надав
кредит Позичальнику у сумі 400 000,00 дол.
США на строк з 17.07.2008 року по 16.07.2016 року
під 17% річних, а Позичальник
зобов'язався повернути отримані кошти
та сплатити проценти за користування
кредитом та виконати інші свої
зобов'язання у повному обсязі у строки,
передбачені кредитним договором.

АКБ «Європейський» в повному обсязі
виконав свої зобов'язання за кредитним
Договором щодо надання кредиту.

17 липня 2008 року для забезпечення
зобов'язань за кредитним Договором між
АКБ «Європейський» та ОСОБА_2, був
укладений іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за р.н.№ 2706, згідно з
умовами якого в забезпечення
зобов'язань за кредитним договором в
іпотеку було надане: нерухоме майно, що
належить до нежитлового фонду а саме:
спортивний манеж в літ. А, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.(а.с.14-
15)

Також, для забезпечення зобов'язань за
кредитним Договором №К/35/0701, 17.07.2008 року
між АКБ «Європейський» та ОСОБА_3, був
укладений Договір застави рухомого
майна, посвідчений приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за р.н. 2708,
згідно з умовами якого в забезпечення
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_2 в заставу було надане: рухоме
майно і обладнання: 1. Холодильний
агрегат, холодильною потужністю 280 кВТ,
з гідромодулем, модель SP 1000 LITRI,
заводський №00920530, інв.№ 00004;

2. Сушилку для ковзанів з озоновою
дезінфекцією та стерилізацією, на 30 пар
ковзанів інв.№00001;

3. Машину для обробки та підготовки
льоду WM 1700 mini, завод.№3799, інв.№00005;

4. Систему холодильних
трубопроводів льодового поля, інв.
№00002;

5. Механічний станок для заточки
ковзанів, модель ШВО, завод.№1525,
інв.№00006;

6. Повітреопорна конструкція 66*33*10,5
інв.№00003, в складі: купол двошаровий,
елементи кріплення до фундаменту,
освітлювальне обладнання, два шлюзи,
аварійні двері, вентиляційна
установка-2шт. №-7.5 кВт,
повітря-нагнітаюча аварійна установка,
в складі: дизельний агрегат «YANMAR» -1шт.,
пристрій автоматичного управління -1шт.
(а.с.20-21).

31 вересня 2008 року для забезпечення
зобов'язань за Додатковим договором до
кредитного Договору №К/35/0701 між АКБ
«Європейський» та ОСОБА_2, був
укладений іпотечний договір, згідно з
умовами якого в забезпечення
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_2 в іпотеку було надане нерухоме
майно, що належить до нежитлового фонду
а саме: будівля, яка знаходиться :
адресою: АДРЕСА_3.(а.с.16-19).

25 березня 2009 року між АКБ
«Європейський» та ПАТ «КБ
«Володимирський» був укладено Договір
про відступлення прав вимоги (купівлі -
продажу боргових зобов'язань) за
кредитними договорами. Відповідно до
умов цього договору кредитор за
кредитним договором №К/35/0701 17.07.2008 року,
змінюється з АКБ «Європейський» на АТ
«КБ «Володимирський».

15 травня 2009 року між АКБ «Європейський»
та АТ «Комерційний банк
«Володимирський» були укладені
договори про заміну іпотекодержателя
(відступлення права вимоги) за
іпотечними договорами від 17.07.2008 року
та від 30.09.2008 року відповідно, котрі
були укладені між АКБ «Європейський» з
одної сторони, та ОСОБА_2 з другої
сторони (р.н. 2706, 2594).(а.с.22,23)

Також, 15.05.2009 року між АКБ
«Європейський» та ПАТ «КБ
«Володимирський» був укладений
договір про заміну заставодержателя
(відступлення права вимоги) за
Договором застави рухомого майна від
17.07.2008 року (р.н. 2708) який було укладено
між АКБ «Європейський» з однієї
сторони, та ОСОБА_2 з другої
сторони.(а.с.24)

В подальшому, згідно п. 3.4. Договору
застави майнових прав №28/ПЮ/09/76/3 від
25.08.2011 року, укладеного між ПАТ «КБ
«Володимирський» та ТОВ "Юридична
компанія «Лігал Едвайс», в рамках
позасудового звернення стягнення на
заставлене майно та в порядку ст.ст.
512-519 Цивільного кодексу України, ст. 23
Закону України «Про заставу», було
укладено Договір №09/11/48 від 29.08.2011 року
про відступлення прав вимоги за
Договором застави майнових прав
№28/ПЮ/09/76/3 від 25.08.2011 року та Додатковий
Договір до нього від 30.08.21 за яким до
Позивача перейшли права вимоги на
загальну суму 3 292 454,84 грн.(а.с.28-30).

30 серпня 2011 року між ПАТ «КБ
«Володимирський» та Позивачем були
укладені договори про заміну
іпотекодержателя та заставодержателя
(відступлення права вимоги за
іпотечними договорами від 17.07.2008 року
та від 30.09.2008 року, посвідчені приватним
нотаріусом Сумського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 за 7129, 7131,
7134, та Договором застави рухомого
майна від 17.07.2008 року відповідно, котрі
були укладені між АКБ «Європейський» з
одної сторони та ОСОБА_2 з другої
сторони.(а.с.25-27)

Про заміну кредитора Позивач направив
ОСОБА_3 два повідомлення про
відступлення права вимоги, та усунення
порушення умов кредитного Договору та
про можливе звернення стягнення на
предмет іпотеки та застави у випадку
невиконання кредитором зобов'язань за
кредитним договором: перше відправлено
27.09.2011 року, а друге відправлено 05.04.2013
року (а.с.32,33)

23 листопада 2009 року рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя за позовом ПАТ «КБ
«Володимирський» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за Договором
кредиту на надання кредитної лінії без
права відновлення, судом прийняте
рішення яким розірвано договір
кредиту №К/35/0701 на надання кредитної
лінії без права відновлення від 17.07.2008
року, укладений між акціонерним
комерційним банком «Європейський» та
ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «КБ «Володимирський»
заборгованості за кредитним Договором
№К/35/0701 в сумі 3 277 455,8 грн. в тому числі
за рахунок вищенаведених предметів
іпотеки та заставленого майна.

На виконання вказаного рішення
було видано виконавчий лист №2-3837/09 від
14.12.2009 року (а.с.31), оригінал якого
оглянуто у судовому засіданні. Згідно
відміток державного виконавця на
виконавчому документі виконання не
проводилося і оригінал виконавчого
документа повернуто стягувачеві без
виконання.

Відповідач не виконує належним
чином прийняті на себе зобов'язання за
кредитним договором і мас прострочення
строків сплати процентів та суми
кредиту які передбачено і 2.7. та а.п. 3.3.2..
3.3.8. кредитного договору.

Заборгованість ОСОБА_3 перед позивачем
складає 3292454,84 з яких: 2954 339,68 грн. -
заборгованість за кредитом і в тому
числі прострочена заборгованість; 336
161,66 грн. - заборгованість за
простроченими процентами; 1953,50 -
витрати Заставодавця на сплату
Держмита та інформаційно-технічне
забезпечення процесу та у
відповідності до п. 4.2. кредитного
договору - у разі прострочення
відповідачем строків повернення
кредиту, сплати процентів, відповідач
сплачує позивачу пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла на період прострочення, за кожний
день прострочення від суми несвоєчасно
сплаченої суми, і даний розмір
заборгованості підтверджений наданим
розрахунком, який відповідачами не
оспорюється.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості
та платності означає, що кредит має
бути поверненим позичальником банку у
визначений у кредитному договорі строк
з відповідною сплатою за його
користування.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору і одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України,
якщо договором позики встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Відповідно до ч. 6. ст. 3 Закону
України "Про іпотеку" у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно зареєстровані після державної
реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет
окремого права чи вимоги на передане в
іпотеку нерухоме майно виникає
відповідно до закону, таке право чи
вимога має пріоритет над вимогою
іпотекодержателя лише у разі його/її
виникнення та реєстрації до моменту
державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону
України "Про іпотеку" у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України
"Про іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання Позичальником
основного зобов'язання,
Іпотекодержатель має право
задовольнити свої забезпечені
іпотекою вимоги шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про
іпотеку", за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Відповідно до п. 10.4. іпотечного
договору від 17.07.2008 року у разі
невиконання і Відповідачем умов
кредитного договору Банк має право
звернути стягнення на з заставлене
майно і задовольнити за рахунок його
вартості свої вимоги в повному обсязі,
включаючи основну суму боргу (кредит)
та будь-яке збільшення цієї суми
відповідно до умов кредитного
договору, проценти за користування
кредитом, пеню та інші платежі та
санкції, що передбачені або випливають
з кредитного договору.

Пунктом 10.4. іпотечного договору від
30.09.2008 року визначено, що у разі
невиконання відповідачем умов
кредитного договору банк має право
звернути стягнення на майно
відповідача і задовольнити за рахунок
його вартості свої вимоги в повному
обсязі, включаючи основну суму боргу
(кредит) та будь-яке збільшення цієї
суми відповідно до умов кредитного
договору, процента за користування
кредитом, пеню та інші платежі та
санкції, що передбачені або випливають
з кредитного договору,

Пунктом 10.4. договору застави
визначено, що у разі невиконання
відповідачем умов кредитною договору
банк має право звернути стягнення на
майно відповідача і задовольнити за
рахунок його вартості свої вимоги в
повному обсязі, включаючи основну суму
боргу (кредит) та будь-яке збільшення
цієї суми відповідно до умов
кредитного договору, проценти за
користування кредитом, пеню та інші
платежі та санкції, що передбачені або
випливають з кредитного договору.

За змістом ст. 38 Закону України
"Про іпотеку", ціна продажу предмета
іпотеки встановлюється за згодою між
іпотекодавцем і іпотекодержателем або
на підставі оцінки майна суб`єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна.

Стаття 39 Закону України "Про
іпотеку" передбачає, що у рішенні суду
згідно якого звернуто стягнення на
предмет іпотеки зокрема, зазначається
спосіб реалізації предмета іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ст. 41 Закону України
"Про іпотеку", реалізація предмета
іпотеки, на який звертається стягнення
за рішенням суду, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України "Про виконавче провадження", з
дотриманням вимог цього закону.

Спеціальним законом, яким визначено
підстави та порядок задоволення вимог
іпотекодержателя за рахунок предмета
іпотеки є Закон України "Про іпотеку".

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону
України "Про іпотеку" у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначаються: загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Відповідно до інформаційної довідки
з Реєстру прав власності на нерухоме
майно від 26.10.2013 року наданої на запит
суду, право власності на спортивний
манеж літ.А. зареєстровано за ОСОБА_2 з
02.04.2008 року.

Як встановлено в судовому
засіданні та доведено зібраними по
справі доказами, відповідач ОСОБА_2
умови Кредитного договору не виконує,
кредит та відсотки за користування
кредитом не сплачує, а тому суд
знаходить позовні вимоги в частині
вимог про звернення стягнення на
спортивний манеж літ.А. по АДРЕСА_2 та на
рухоме майно та обладнання
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню.

Однак як встановлено судом,
постановою Господарського суду
Запорізької області від 30.04.2010 року ФОП
ОСОБА_2 визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру, скасовано
арешт накладений ухвалою суду від
07.04.2010 року. (а.с. 50,51).

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 11.10.2011 року
припинено провадження у справі про
банкрутство фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
(у редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин)
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Відповідно до Закону фізична особа -
підприємець відповідає за
зобов»язаннями усім належним йому
майном.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону (у
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин), з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури скасовується арешт,
накладений на майно боржника,
визнаного банкрутом, чи інші обмеження
щодо розпорядження майном такого
боржника; накладення нових арештів або
інших обмежень щодо розпорядження
майном банкрута не допускається.

При цьому згоди іпотекодержателя на
відчуження предмета іпотеки за
договором, що укладається під час
ліквідаційної процедури боржника, яка
здійснюється в межах справи про
банкрутство, положеннями Закону (у
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин) не
передбачено.

Така правова позиція була висловлена у
Постанові Верховного Суду України від
26 червня 2013 року (справа № 6-58 цс 13), а
відповідно до ст.360.7 ЦПК України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Оскільки договори купівлі-продажу
нерухомого майна, що є предметом
іпотеки, були укладені арбітражним
керуючим у процесі ліквідації
іпотекодавця та на час укладення
спірних договорів судове рішення про
скасування всіх арештів майна боржника
було чинним, то в правовідносинах, що
виникли між сторонами, підлягали
застосування саме норми Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
а не Закону України «Про іпотеку».

При цьому згоди іпотекодержателя на
відчуження предмета іпотеки за
договором, що укладається в межах
справи про банкрутство, положеннями
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (у редакції,
яка була чинною на час виникнення
спірних правовідносин) не передбачено.

Позивач посилаючись на ст. 23 Закону
України «Про іпотеку» заявив вимогу до
ПАТ «Запорізький абразивний комбінат»
вважаючи, що відповідач набув статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором.

Проте ст. 23 Закону України «Про
іпотеку» не може бути застосована до
відносин які склалися між сторонами
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про іпотеку» іпотека виникає на
підставі договору, закону або рішення
суду. До іпотеки, яка виникає на
підставі закону або рішення суду,
застосовуються правила щодо іпотеки,
яка виникає на підставі договору, якщо
інше не встановлено законом. Обтяження
нерухомого майна іпотекою підлягає
державній реєстрації в порядку,
встановленому законом (ст. 4 Закону
України «Про іпотеку»).

Так, як встановлено судом і не
заперечується позивачем, право
власності на один з предметів іпотеки,
а саме: будівля, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3 за договором
купівлі-продажу від 29.02.2012 року
(посвідченим приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу Запорізької області реєстровий
№313) перейшло від ОСОБА_8 до ПАТ
«Запорізький абразивний комбінат»
(надалі -ПАТ «ЗАК»).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 23 Закону
України «Про іпотеку», лише у разі
переходу права власності (права
господарського відання) на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою. Особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статус іпотекодавця і має всі
його права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ніш
права власності на предмет іпотеки».

ОСОБА_8 від якої до ПАТ «ЗАК»
14.02.2012 року перейшло право власності на
спірне майно, не є іпотекодавцем
спірного майна, оскільки не укладала
жодних договорів іпотеки з позивачем,
не передавала в іпотеку позивачу
спірне майно для забезпечення
виконання власного зобов'язання або
зобов'язання іншої особи, як того
вимагає ст. 1 Закону України «Про
іпотеку». Реалізуючи право власника
щодо вільного володіння користування і
розпорядження майном ОСОБА_8 відчужила
дане нерухоме майно ПАТ ЗАК, про що був
укладений відповідний договір
купівлі-продажу зареєстрований у
встановленому законом порядку.

При цьому, поняття іпотекодавець
визначено у статті 1 даного Закону,
відповідно до якої «іпотекодавець -
особа, яка передає в іпотеку нерухоме
майно для забезпечення виконання
власного зобов'язання або зобов'язання
іншої особи перед іпотекодержателем.
Іпотекодавцем може бути боржник або
майновий поручитель». Таким чином, для
застосування даної правової норми і
для того, щоб зробити висновок, що ПАТ
«ЗАК», як набувача нерухомого майна, є
дійсною іпотека за договором іпотеки
від 17 липня 2008 р., укладеним між АКБ
«Європейський» та ОСОБА_2 , право
власності на предмет іпотеки має
перейти до ПАТ «ЗАК» саме і виключно
від іпотекодавця, тобто, особи, яка
передала в іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання власного
зобов'язання або зобов'язання іншої
особи перед іпотекодержателем, а не від
особи, яка не є іпотекодавцем.

З огляду на викладене, посилання
позивача на ч. ч. 1-2 ст. 23 Закону України
«Про іпотеку», як на підставу для
звернення стягнення на предмет
іпотеки, яка у даному випадку не
підлягає застосуванню, є
необгрунтованими.

Окрім того, станом до дати та на дату
набуття ПАТ «ЗАК» права власності на
спірне майно були відсутніми жодні
обтяження щодо вказаного спірного
майна. Тобто, зазначене майно не
знаходилось в іпотеці та не було
передано в іпотеку для забезпечення
виконання зобов'язання. Про що було
перевірено та повідомлена покупця ПАТ
«ЗАК» при укладенні договору купівлі
продажу від 14. 02.2012 року.

Згідно п.п.1.3. договору
купівлі-продажу від 14.02.2012 р., продавець
гарантує, що момент укладення цього
Договору майно нікому не відлучено в
спорі та під арештом забороною
відчуження не знаходиться, що
підтверджується витягом з єдиного
державного реєстру відчуження
нерухомого майна № 34902661 від 14.02.2012 року
у податковій заставі не перебуває, що
підтверджується витягом а також
відсутні будь-які обтяження третіх
осіб.

На час переходу права власності на
нерухоме майно від ОСОБА_8 до ПАТ ЗАК не
був предметом іпотеки, тому посилання
представника позивача на ст. 23 Закону
України «Про іпотеку» при
обґрунтуванні позовних вимог, є
неправильним.

Жодних доказів того, що право
власності на спірне майно перейшло до
ПАТ ЗАК саме від іпотекодавця
позивачем, в порушення приписів ч. ч. 1-2
ст. 23 Закону України «Про іпотеку» суду
не надано, а тому іпотека за договором
від 17 липня 2008 р. не є дійсною для ПАТ
«ЗАК», а сам відповідач ПАТ «ЗАК» не
набуває перед ТОВ«Лігал Єдвайс»
статусу іпотекодавця.

Позивач необґрунтовано
посилається у своїй заяві на ч. ч. 1-2 ст.
23 Закону України «Про іпотеку», як на
правову підставу для звернення
стягнення на предмет іпотеки, а
твердження позивача про те, що на
сьогодні ПАТ ЗАК є іпотекодавцями за
договором іпотеки не відповідають
фактичним обставинам справи та вимогам
зазначеного вище Закону.

Крім того, ПАТ ЗАК набув право
власності на спірне майно, яке
охороняється в силу закону, в той час,
як він не має жодних зобов'язань перед
позивачем за кредитним договором від 17
липня 2008 р., в рахунок погашення
заборгованості за яким ТОВ «Лігал
Єдвайс» просить звернути стягнення на
спірне майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Придбавши спірне майно від
особи, яка не є іпотекодавцем, на
підставі договорів купівлі- продажу
від 14.02.2013 року ПАТ ЗАК набув право
власності на дане майно і є його єдиним
власником.

Згідно з ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст.
319 ЦК України, правом власності є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд». Стаття 321 Кодексу
проголошує непорушність права
власності, відповідно до якої право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні

Стаття 386 ЦК України визначає
засади захисту права власності,
відповідно до якої держава забезпечує
рівний захист прав усіх суб'єктів права
власності. Власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Оскільки відповідач ПАТ ЗАК не є
стороною кредитного договору від 17
липня 2008 р., не є майновим поручителем
за даним договором та немає жодної
заборгованості перед позивачем по
сплаті кредиту, при продажу іпотечного
майна в процедурі банкрутства
відбувається перехід права власності,
тому вимоги позивача до ПАТ ЗАК про
звернення стягнення на предмети
іпотеки майно ПАТ ЗАК є незаконними і
необгрунтованими і в порушення ч. 1 ст.
316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, 321, 328, 386
Цивільного кодексу України спрямовані
на позбавлення права власності
відповідача ПАТ ЗАК, яке в силу ст. 321
Цивільного кодексу України є
непорушним.

На момент укладення договору
купівлі- продажу ОСОБА_8 не була
іпотекодавцем нерухомого майна і на
момент розгляду справи договір купівлі
- продажу (відповідно до прямої
вказівки ст. 12 Закону України «Про
іпотеку») будь-ким не оскаржений,тому є
дійсним.

Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь в справі.
Кожна сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Оскільки позивачем не доведено
позовні вимоги до ПАТ «ЗАК», суд вважає
необхідним в задоволенні позову до ПАТ
«ЗАК» відмовити.

Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК судовий
збір у сумі 3441,00 грн., який був сплачений
позивачем при подачі позовної заяви
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57- 61, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лігал Едвайс» до
ОСОБА_2, Публічного акціонерного
товариства «Запорізький абразивний
комбінат» про звернення стягнення на
предмет іпотеки та предмет застави
задовольнити частково.

В рахунок погашення
заборгованості в сумі 3 292 454,84(три
мільйони двісті дев'яносто дві тисячі
чотириста п'ятдесят чотири гривні, 84
копійки) гри., з яких: 2 954 339,68 грн.
заборгованість за кредитом і в тому
числі прострочена заборгованість; 336
161,66 гри заборгованість за
простроченими процентами; 1953,50 -
витрати Заставодавця на сплату
держмита та інформаційно-технічне
забезпечення процесу) за кредитним
Договором №К/35/0701 від 17.07.2008 року -
звернути на користь ТОВ "Юридична
компанія «Лігал Едвайс» (04080, м. Київ,
Подільський район, вул. Фрунзе, б. 47, стягнення на предмети
іпотеки та застави, які належать ОСОБА_2
і.п.н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(зареєстрований: АДРЕСА_1), а саме:
нерухоме майно, що належить до
нежитлового фонду а саме: спортивний
манеж літ. А. площею 2212, 3 кв.м., який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; рухоме
майно і обладнання:

1. Холодильний агрегат,
холодильною потужністю 280 кВТ, з
гідромодулем, модель SP 1000 LITRI,
заводський №00920530, інв.№ 00004;

2. Сушилку для ковзанів з озоновою
дезінфекцією та стерилізацією, на 30 пар
ковзанів інв.№00001;

3. Машину для обробки та підготовки
льоду WM 1700 mini, завод.№3799, інв.№00005;

4. Систему холодильних
трубопроводів льодового поля, інв.
№00002;

5. Механічний станок для заточки
ковзанів, модель ШВО, завод.№1525,
інв.№00006;

6. Повітреопорна конструкція 66*33*10,5
інв.№00003, в складі: купол двошаровий,
елементи кріплення до фундаменту,
освітлювальне обладнання, два шлюзи,
аварійні двері, вентиляційна
установка-2шт. №-7.5 кВт,
повітря-нагнітаюча аварійна установка,
в складі: дизельний агрегат «YANMAR» -1шт.,
пристрій автоматичного управління -1шт.

Звернення стягнення на предмети
іпотек провести шляхом реалізації з
прилюдних торгів а ціною визначеною
незалежним оцінювачем на день
реалізації, але не нижчою за початкову
ціну реалізації предметів іпотеки: 5 912
876, 86 (п'ять мільйонів дев'ятсот
дванадцять тисяч вісімсот сімдесят
шість гривень, 86 коп.)грн. - спортивний
манеж в літ. А, площею 2212,3 кв.м., який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Звернення стягнення на предмети
застави провести шляхом реалізації з
прилюдних торгів за ціною визначеною
незалежним оцінювачем на день
реалізації, але не нижчою за початкову
ціну реалізації предметів застави: 526
036, 14 ( п'ятсот двадцять шість тисяч
тридцять шість гривень, 14 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований: АДРЕСА_1)
на користь ТОВ "Юридична компанія
«Лігал Едвайс» (04080, м. Київ, Подільський
район, вул. Фрунзе, б. 47, )
у відшкодування судових витрат судовий
збір у розмірі 3441,00 грн

В частині вимог до ПАТ
«Запорізький абразивний комбінат»
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Орджонікідзевський районний суд
м. Запоріжжя шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
Ю.В.
Апаллонова