Справа № 201/2099/14ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа комунальне
підприємство «Житлово -експлутаційне
підприємство № 3» Дніпропетровської
міської ради про визначення порядку
користування квартирою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом
про визначення порядку користування
квартирою. В обґрунтування своїх
позовних вимог позивач посилається на
те, що квартира АДРЕСА_1, згідно
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 19 червня 2013 року № 9-741
належить їй та відповідачу на праві
спільної сумісної власності по ?
частині кожному. Загальна площа
спірної квартири становить 51,1 кв.м., та
складається з 2-х кімнат житловою
площею 14,8 кв.м. та 12,3 кв.м., а також кухня
№2 - площею 8,3 кв.м., коридор № 1 - площею
9,4 кв.м., комора № 5 - площею 0,6 кв.м., ванна
№ 6 - площею 2,7 кв.м., туалет № 7 - площею 1,2
кв.м., крім того квартира обладнана
балконом площею 1,8 кв.м. В квартирі
ніхто не зареєстрований, у сторін
постійно виникають сварки стосовно
оплати комунальних послуг та порядку
користування квартирою, тому позивач
просить суд визначити право
користування квартирою виділивши
позивачу житлову кімнату № 3 - площею 14,8
кв.м., а відповідачу житлову кімнату № 4
- площею 12,3 кв. м. у спільному
користування залишити кухню, коридор,
комору, ванну, туалет. Окрім того
позивач просить суд зобов'язати
відповідача укласти з КП «ЖЕП-3»
Дніпропетровської міської ради
договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкової
території.

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені у позовній заяві,
просили їх задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи в судове
засідання не з*явився просив слухати
справу за відсутності їх представника.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що заявлені позовні
вимоги є обґрунтованими та такими що
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 є власником ? частини кв.
АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом від 09 червня 20136 року /а.с. 8/.

Загальна площа спірної квартири
становить 51,1 кв.м., та складається з 2-х
кімнат житловою площею 14,8 кв.м. та 12,3
кв.м., а також кухня №2 - площею 8,3 кв.м.,
коридор № 1 - площею 9,4 кв.м., комора № 5 -
площею 0,6 кв.м., ванна № 6 - площею 2,7 кв.м.,
туалет № 7 - площею 1,2 кв.м., крім того
квартира обладнана балконом площею 1,8
кв.м., що підтверджується технічним
паспортом виготовленим станом на 28
серпня 2009 рік /а.с. 12-15/.

Як пояснили в судовому засідання
позивач та представники, у сторін
постійно виникають сварки стосовно
користування спірною квартирою, що
унеможливлює їх спільне користування
спірною квартирою.

Відповідно до ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним; ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні; особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом; примусове
відчуження об'єктів права власності
може бути застосоване лише як виняток з
мотивів суспільної необхідності на
підставі і в порядку, встановлених
законом, та за умови попереднього та
повного відшкодування їх вартості.

Об'єкт права власності (спірна
квартира) є житловим приміщенням, тому
режим мешкання в ньому регламентується
відповідними нормами Житлового
кодексу України, зокрема, нормами глави
6 розділу ІІІ Житлового кодексу
України, а також нормами глав 23, 26, 28, 29
Цивільного кодексу України стосовно
правовідносин щодо спільної власності
на квартиру.

Відповідно до ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності квартиру, користуються нею
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не
може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Згідно ст. 319 ЦК України усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі. Діяльність
власника може бути обмежена чи
припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України
при здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб.

Згідно п.п. 10, 13 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, затверджених постановою
КМУ від 24.01.2006 року № 45, мешканці
квартири, житлового приміщення у
гуртожитку, в яких проживає два і
більше співвласники, наймачі (орендарі)
зокрема:мають рівні права на
користування підсобними приміщеннями
і обладнанням; встановлюють за
узгодженням порядок використання
підсобних приміщень, а також
черговість їх прибирання; розподіляють
за узгодженням загальні витрати на
оплату житлово-комунальних та інших
послуг. За умови відсутності по
квартирного (по кімнатного) обліку та
відсутності згоди між мешканцями
квартири, житлового приміщення у
гуртожитку щодо оплати
житлово-комунальних та інших послуг,
плата розподіляється за послуги з
утримання житлових будинків і споруд
та прибудинкових територій - за
встановленими тарифами відповідно до
опалювальної та загальної площі
приміщення, яким користується власник,
співвласник, наймач (орендар). Спори, що
виникають під час користування
приміщеннями житлових будинків,
розв'язуються шляхом проведення
переговорів між учасниками спору або в
судовому порядку.

Згідно ст. 47 ЖК України норма жилої
площі в Українській РСР встановлюється
в розмірі 13,65 квадратного метра на одну
особу.

Частиною 2ст. 358 ЦК України
передбачено, що кожен із співвласників
має право на надання йому у володіння
та користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до вищезазначеного та
з огляду на санітарні норми жилої
площі, встановлені ст. 47 ЖК України, в
спірній квартирі неможливо встановити
окремий порядок користування окремими
житловими приміщеннями для мешканців
та власників цієї квартири без
порушення законних прав та інтересів
будь-кого з них.

Не може суд прийняти до уваги позицію
позивача ОСОБА_1 стосовно наполягання
на своїх позовних вимогах, оскільки
вони спростовується вищенаведеним і
нічим об'єктивно не підтверджується.
Окрім того, в ході судового засідання
встановлено, що на даний час за ОСОБА_2
право власності на ? частину спірної
квартири не зареєстровано.

Враховуючи вищевикладене суд не
знаходить підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1, оскільки її
позовні вимоги про визначення порядку
користування квартирою згідно
вказаного позивачем порядку
користування спірною квартирою не
ґрунтуються на вимогах закону.

Судові витрати розподілити на підставі
ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа комунальне
підприємство "Житлово-експлуатаційне
підприємство № 3" Дніпропетровської
міської ради про визначення порядку
користування квартирою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С.О. Демидова