Провадження № 6-146/13
у справі №760/1434/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко
В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м. Києві
Цапенко Світлани Миколаївни про
примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И В :

23.01.2014 року державний виконавець ВДВС
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві Цапенко С.М.
звернувся до суду з поданням про
примусове проникнення до квартири
АДРЕСА_1, яка належить боржнику ОСОБА_2
з метою опису і арешту даної квартири
для подальшої її реалізації в рахунок
погашення боргу.

В обґрунтування зазначив, що на
примусовому виконанні ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві
знаходиться виконавчий лист №2-513 від
28.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на
користь АТ «УкрСиббанк» боргу в
розмірі 1287206,35 грн.

30.11.2011 року державним виконавцем було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа 2-513
виданого 28.10.2011 року Подільським
районним судом м. Києва, якою надано
боржнику строк для добровільного
виконання рішення суду строком до
07.12.2011 року та накладено арешт на все
майно боржника.

Також з метою встановлення майнового
стану боржника державним виконавцем
30.11.2011 року, а згодом повторно 16.05.2012
року, направлено запити до реєструючих
органів: Адресного бюро м. Києва, УДАІ м.
Києва, БТІ м. Києва.

За результатами проведених виконавчих
дій, державним виконавцем встановлено,
що боржник ОСОБА_2 зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2, та працює в ТОВ
«Комерційна інновація». Також за
боржником зареєстровано транспортний
засіб, який постановою від 27.06.2012 року
оголошено в розшук.

Боржнику неодноразово надсилались
вимоги з'явитись на прийом до
державного виконавця для
підтвердження сплати боргу, однак на
вказані вимоги боржник не реагує.

Крім того, державним виконавцем
з'ясовано, що фактично боржник проживає
за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їй на
праві власності.

23.04.2013 року та 18.06.2013 року, державним
виконавцем здійснено вихід за адресою
проживання боржника, проте на
неодноразові дзвінки у двері ніхто не
відчинив, залишено вимогу з'явитися на
прийом до державного виконавця, про що
складено відповідні акти.

На день внесення державним виконавцем
подання до суду, борг боржником в
добровільному порядку не сплачений,
проведеними виконавчими діями рішення
суду в примусовому порядку не виконане,
у зв'язку з чим державний виконавець
просить надати йому дозвіл для
примусового проникнення до житла
боржника з метою опису і арешту даної
квартири для подальшої її реалізації в
рахунок погашення боргу.

Згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд
негайно розглядає подання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб,
за участю державного виконавця.

Державний виконавець ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві в судове
засідання не з'явився, про час та дату
розгляду справи повідомлявся. Про
причини неявки суд не повідомив. За
таких обставин суд вважає можливим
розглянути подання у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про відмову у
задоволенні подання, виходячи з
наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку визначено Законом України «Про
виконавче провадження».

Виконавче провадження у відповідності
до ст. 1 вказаного Закону як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Частиною першою ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» визначено,
що державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 11 згаданого Закону
передбачено, що у процесі здійснення
виконавчого провадження державний
виконавець має право звертатися до
суду з поданням про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або
іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або дитина,
стосовно якої складено виконавчий
документ про її відібрання.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, щодо якої є виконавчий документ
про її відібрання, при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішуються судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Статтею 30 Конституції України
закріплено принцип недоторканості
житла, відповідно до якого не
допускається проникнення до житла чи
до іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

Гарантією реалізації цього принципу є
встановлений ст. 376 ЦПК України
процесуальний порядок вирішення
питання про примусове проникнення до
житла.

Частиною другою ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний провести виконавчі дії по
виконанню рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
виконавче провадження», сторони
зобов'язані письмово повідомляти
державного виконавця про виникнення
обставин, що зумовлюють обов'язкове
зупинення виконавчого провадження,
встановлення відстрочки або
розстрочки виконання, зміну способу і
порядку виконання рішення, зміну місця
проживання чи місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

Боржник зобов'язаний у строк,
встановлений державним виконавцем,
надати достовірні відомості про свої
доходи та майно, у тому числі про майно,
яким він володіє спільно з іншими
особами, рахунки в банківських та
фінансових установах, своєчасно
з'явитися за викликом державного
виконавця, письмово повідомити
державного виконавця про майно, що
перебуває в заставі або у інших осіб, а
також про кошти та майно, належні
боржникові від інших осіб.

Особи, які беруть участь у виконавчому
провадженні, зобов'язані сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення повного і
своєчасного вчинення виконавчих дій.

У відповідності до вимог ст. 32 Закону
України «Про виконавче провадження»
заходами примусового виконання рішень
є, зокрема, звернення стягнення на
кошти та інше майно (майнові права)
боржника, у тому числі якщо вони
перебувають в інших осіб або належать
боржникові від інших осіб.

Порушуючи питання про проникнення
житла боржника ОСОБА_2 - квартири
АДРЕСА_1 з метою її опису і арешту для
подальшої реалізації в рахунок
погашення боргу, державний виконавець
виходить з того, що виконання рішення
суду можливе лише шляхом реалізації
житла боржника, так як іншого майна, на
яке може бути звернуто стягнення в ході
проведення виконавчих дій не виявлено.
Між тим на думку суду зазначені
обставини не підтверджуються
матеріалами подання.

В силу положень ст. 10 ЦПК України,
державний виконавець повинен довести
ті обставини, на які він посилається як
на підставу своїх вимог.

Судом встановлено, що на виконанні ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві
знаходиться виконавчий лист виданий
28.10.2011 року Подільським районним судом
м. Києва за рішенням у справі №2-513/11 про
стягнення з ОСОБА_2, солідарно з ОСОБА_3
та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованості в розмірі 1287206,35 грн.
Рішення суду на час розгляду справи не
виконане боржником.

30.11.2011 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа №2-513/11, якою боржнику
надано строк для добровільного
виконання рішення суду до 07.12.2011 року та
накладено арешт на все майно божника.

Згідно п. 4.1.1 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року,
державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк.

Як вбачається з матеріалів подання,
вказана постанова боржнику не вручена,
про що свідчить копія конверту,
повернутого на адресу ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві з
відміткою «за закінченням терміну
виконання».

Таким чином суд приходить до висновку
про безпідставність посилань
державного виконавця на те, що боржник
ухиляється від виконання обов'язків у
виконавчому провадженні покладених на
нього законом, зокрема, виконання
рішення суду у добровільному порядку,
оскільки факт обізнаності останнього
про відкриття виконавчого провадження
не підтверджений належними доказами.

Судом також встановлено, що державним
виконавцем, виходячи з того, що рішення
суду не виконане боржником добровільно
у термін до 07.12.2011 року, розпочато
примусове виконання рішення суду у
справі №2-513/11.

Відповідно до п. 1.5 Інструкції,
державний виконавець уживає
заходів примусового виконання, якщо
боржник не виконує добровільно
рішення у встановлений виконавцем
строк відповідно до статті 24 Закону.

Заходами примусового виконання рішень
є: звернення стягнення на грошові кошти
боржника; звернення стягнення на інші
види майна боржника; звернення
стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; вилучення в боржника й
передача стягувачеві певних предметів,
зазначених у рішенні; відібрання
дитини;інші заходи, передбачені
рішенням.

Частиною другою ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження» визначено,
що стягнення за виконавчими
документами звертається в першу
чергу на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах.

Відповідно до п. 1.5 Інструкції,
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його виявленні (шляхом
надіслання запитів до органів
державної податкової інспекції,
банків, дорожньої автомобільної
інспекції, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату тощо),
описі, арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Так 30.11.2011 року одночасно з відкриттям
виконавчого провадження державним
виконавцем направлено запити до
Адресного бюро м. Києва, ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва, УДАІ м.
Києва, БТІ м. Києва. Доказів на
підтвердження вручення даних запитів
адресатам матеріали подання не
містять.

16.05.2012 року державним виконавцем
повторно направлено запити до БТІ м.
Києва, Адресного бюро м. Києва,
Головного управління земельних
ресурсів КМДА.

З відповіді УДАІ в м. Києві від 13.06.2012
року державним виконавцем встановлено,
що за боржником ОСОБА_2 зареєстровано
автомобіль марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1.

З відповіді ДПІ у Солом'янському районі
м. Києві від 25.06.2012 року державним
виконавцем встановлено, що боржник
ОСОБА_2 працює в ТОВ «Комерційна
інновація».

Відповідно до відповіді ГУЗР КМДА,
земельних ділянок на праві власності
за ОСОБА_2 не зареєстровано.

Також згідно довідки форми 3 виданої
ТОВ «Перший український експертний
центр», та відомостей отриманих на
запит з Реєстраційної служби ГУЮ у м.
Києві, боржнику ОСОБА_2 належить на
праві власності квартира АДРЕСА_1
Згідно довідки АБ м. Києві, ОСОБА_2
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою від 27.06.2012 року державним
виконавцем оголошено розшук
транспортного засобу з державним
номерним знаком НОМЕР_1, між тим даних
про спрямування даної постанови до
виконання матеріали подання не
містять.

18.03.2013 року державним виконавцем
повторно оголошено розшук
транспортного засобу з державним
номерним знаком НОМЕР_1. Вказана
постанова прийнята на виконання
підрозділом ДАІ 18.04.2013 року. Даних про
виконання вказаної постанови,
реалізацію вказаного транспортного
засобу матеріали подання не містять.

23.04.2013 року державним виконавцем
здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1. Як
вбачається з акту державного
виконавця, виходом за вказаною адресою
встановлено, що на неодноразові
дзвінки двері ніхто не відчинив,
залишено вимогу з'явитися на прийом до
державного виконавця.

03.06.2013 року державним виконавцем
направлено боржнику вимогу 18.16.2013 року
о 19 год. 00 хв. надати можливість
державному виконавцю безперешкодно
ввійти до квартири АДРЕСА_1 з метою
опису квартири та проведення
експертної оцінки майна. Вказана
вимога боржнику не вручена, про що
свідчить копія долученого до
матеріалів подання конверту,
повернутого на адресу ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві з
відміткою «за закінченням терміну
виконання».

Згідно акту від 18.06.2013 року, виходом
державного виконавця за адресою:
АДРЕСА_1, встановлено, що на
неодноразові дзвінки, двері ніхто не
відчинив, залишено вимогу з'явитися на
прийом до державного виконавця.

Таким чином суд приходить до висновку,
що боржник ОСОБА_2 не перешкоджала
державному виконавцю в доступі до
належній їй на праві власності
квартирі, оскільки докази про належне
її сповіщення про час та місце
проведення вказаних виконавчих дій
матеріали подання не містять.

Вищевикладене свідчить про невжиття
державним виконавцем всіх можливих та
необхідних заходів для примусового
виконання рішення суду про стягнення
боргу і недоведеність умисного
ухилення боржника від сплати боргу за
виконавчим документом, ігнорування
вимог державного виконавця, у зв'язку з
чим у задоволенні подання слід
відмовити.

Керуючись ст.30 Конституції України, ст.
ст. 12, 25, 32 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 60, 376 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м. Києві
Цапенко Світлани Миколаївни про
примусове проникнення до квартири, яка
належить ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення чи протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали,
постановленої без участі особи, яка її
оскаржує.

Суддя :