Справа № 149/955/13-ц Провадження №
22-ц/772/61/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Тарнавський М. В.Категорія:
57Доповідач: Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого : Якименко М.М.,

Суддів : Колоса С.С., Іващука В.А.

при секретарі : Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Апеляційного суду
Вінницької області в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Хмільницької міської ради Вінницької
області, ОСОБА_3, за участю третіх осіб -
Управління Держземагенства у
Хмільницькому районі Вінницької
області та ПП «Хмільникземлепроект»
про визнання незаконним рішення сесії
та державного акта на земельну ділянку
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 28 жовтня 2013
року,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду із вказаним позовом.

Рішенням Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 28 жовтня 2013 року позов
ОСОБА_2 було задоволено: визнано
незаконним та скасовано рішення 41
сесії 5 скликання Хмільницької міської
ради від 16 жовтня 2008 року в частині
затвердження технічної документації
із землеустрою, передачі безкоштовно у
власність та видачі державного акта на
право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд ОСОБА_3, співвласнику
будинковолодіння АДРЕСА_1, площею 0,1000
га для будівництва та обслуговування
частини житлового будинку,
господарських будівель та споруд.
Визнано державний акт серії ЯЗ № 259028 на
право власності на земельну ділянку,
виданий Хмільницькою міською радою 19
лютого 2009 року ОСОБА_3 про право
власності на земельну ділянку площею
0,1000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
що зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 79,
недійсним. Стягнуто з відповідача
ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 1644
гривні 70 копійок понесених судових
витрат.

Вважаючи таке рішення незаконним та
необґрунтованим, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, безпідставне
визнання встановленими обставин, які
не були доведеними, що потягло за собою
невідповідність висновків суду
обставинам справи, ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, у якій просила
скасувати рішення Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 28 жовтня 2013 року та
ухвалити нове рішення, яким у позові
ОСОБА_2 відмовити повністю.

На адресу Апеляційного суду
Вінницької області надійшло
клопотання Хмільницької міської ради
Вінницької області та клопотання
Управління Держземагенства у
Хмільницькому районі Вінницької
області , у яких вказані особи просили
розглянути справу у їх відсутність,
поклавшись на розсуд суду при
вирішенні спору.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог,заслухавши пояснення
сторін, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено,
що згідно рішення третейського суду АБ
НОС від 07 листопада 2007 року ОСОБА_2 є
власником 31/100 частини в ідеальній долі
цілого житлового будинку з надвірними
будівлями за адресою: АДРЕСА_1; право
власності на зазначену частину
житлового будинку зареєстровано за
позивачем в комунальному підприємстві
«Вінницьке обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації», про що
зроблено запис в реєстровій книзі №13/137
за реєстровим номером 1551 від 06 грудня
2008 року. Загальна площа земельної
ділянки за вказаною адресою становить
1365 кв.м.

Також судом встановлено, що на
земельну ділянку по АДРЕСА_1,
Хмільницькою радою було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 1000 кв.м. для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель,
споруд від 19 лютого 2009 року за номером
79 (Бланк серії ЯЗ №259028);
кадастровий номер земельної ділянки -
:00:00660559.

Рішенням Хмільницької міської ради,
прийнятим 31 сесією 5 скликання від 17
січня 2008 року ОСОБА_2 було надано в
тимчасове користування на умовах
оренди для будівництва та
обслуговування житлового будинку у
АДРЕСА_1 земельну ділянку загальною
площею 423,0 кв.м. (що відповідає 31 % на
належну позивачеві частку нерухомого
майна) при фактичному залишку
земельної ділянки 365 кв.м.

Рішенням 41 сесії 5 скликання від 16
жовтня 2008 року Хмільницькою міською
радою ОСОБА_3, як зазначає суд першої
інстанції, було помилково передано у
приватну власність частину раніше
переданої позивачу у тимчасове
користування на умовах оренди земельну
ділянку площею 58 кв.м. за зазначеною
адресою, оскільки ОСОБА_3 має право лише
на 942 кв.м., виходячи із належної їй долі
в житловому будинку.

Згідно експлікації до технічного
паспорту на житловий будинок, загальна
площа земельної ділянки, виділеної для
обслуговування жилого будинку,
становить 365 кв.м. Доля ОСОБА_3 на
земельну ділянку не повинна
перевищувати 69% від цілої земельної
ділянки, що становить 941, 85 кв.м.

Також судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_4, у якого ОСОБА_2
придбав частину жилого будинку, за
вказаною вище адресою, була виділена
земельна ділянка площею 423 кв.м. у
відповідності до рішення 26 сесії
Хмільницької міської ради 5 скликання
від 13 вересня 2007 року, що
підтверджується довідкою
Хмільницького міського відділу
земельних ресурсів від 24 вересня 2007
року.

Згідно ч.1, 2 ст. 120 Земельного Кодексу
України, до особи, яка набула право
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у власності іншої
особи, переходить право власності на
земельну ділянку або її частину, на
якій вони розміщені, без зміни її
цільового призначення. Якщо жилий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності на
частину земельної ділянки, на якій вони
розміщені, без зміні її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

З огляду на викладене, суд першої
інстанції прийшов до висновку, з яким
також погоджується колегія суддів, що
рішення Хмільницької міської ради,
прийняте 41 сесією 5 скликання від 16.10.2008
року є протиправним, незаконним і
таким, що суперечить попередньому
рішенню 31 сесії 5 скликання
Хмільницької міської ради від 17.01.2008
року.

Згідно ст.88 Земельного Кодексу
України (в редакції, чинній на жовтень
2008 року) учасник спільної власності на
земельну ділянку має право на
отримання у володіння, користування
частини спільної земельної ділянки, що
відповідає розміру його належної
частки.

Судом встановлено, що частка ОСОБА_3 у
земельному акті на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
житлового будинку перевищує її долю на
58,15 кв.м.

Таким чином, оскаржуване рішення
сесії прийняте в порушення вимог
вказаної вище статті, оскільки при
визначенні розміру земельної ділянки,
яка підлягає приватизації її положення
не були враховані Хмільницькою
міською радою.

Згідно п.1.13 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди,
затвердженою Наказом Державного
Комітету України по земельних ресурсах
№ 43 від 04 травня 1999 року, складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку при передачі
земельної ділянки, що була раніше
надана громадянам у постійне
користування або при оформленні право
установчих документів на ці земельні
ділянки, проводиться після відновлення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та закріплення їх
довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка та затвердженою
в установленому порядку відповідною
технічною документацією.

Однак, згідно висновку експерта за
результатами проведення судової
почеркознавчої та технічної
експертизи документів, підпис від
імені ОСОБА_2 у протоколі погодження
(встановлення) та закріплення меж
земельної ділянки від 16 липня 2008 року, у
розділі «Опис меж», у графі «від В до Г
землі ОСОБА_2» виконаний не ОСОБА_2, а
іншою особою.

Внаслідок видачі відповідачу
державного акта на право власності на
землю з порушенням вищевказаних норм,
порушуються законні права та інтереси
позивача, так як він позбавлений
можливості реалізувати своє право на
оренду та подальшу приватизацію
земельної ділянки.

Відповідно до ст. 126 Земельного
кодексу України державний акт є
документом, що посвідчує право
власності на земельну ділянку, надану у
власність відповідним рішенням.

П.21 Постанови Пленуму ВСУ від 16
квітня 2004 року № 7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» зазначено, що порядок
користування земельною ділянкою, у
тому числі тією, на якій розташовані
належні співвласникам жилий будинок,
господарські будівлі та споруди,
визначається насамперед їхньою угодою
залежно від розміру їхніх часток у
спільній власності на будинок, суд
відповідно до ст.88 ЗК України бере до
уваги цю угоду при вирішення спорів як
між ними самими, так і за участю осіб,
котрі пізніше придбали відповідну
частку в спільній власності на землю
або на жилий будинок і для яких
зазначена угода є обов'язковою.

Оскільки позивач та відповідач у
справі є співвласниками житлового
будинку, розташованого на земельній
ділянці, то відповідно до ст.89, ст. 118
Земельного Кодексу України
приватизація земельної ділянки, яка
знаходиться у спільній сумісній
власності тільки одним із
співвласників житлового будинку не
допускається, то незаконність рішення
41 сесії 5 скликання Хмільницької ради
від 16 жовтня 2008 року є доведеною, а тому
підлягає скасуванню разом з державним
актом на землю.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів вважає, що рішення
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 28 жовтня 2013 року
є обґрунтованим, законним та
справедливим, а тому не може бути
скасоване з одних лише формальних
міркувань.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, оскільки
останні ґрунтуються на повно
з'ясованих обставинах справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 28 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
М.М. Якименко

СУДДІ:
В.А. Іващук

С.С. Колос