АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/317/14 Справа № 2-79/11
Головуючий у 1 й інстанції - Лукінова
К.С. Доповідач - Єлізаренко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Михайловської С.Ю.,
Чубукова О.П.,

при секретарі - Сінченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 16 жовтня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання особистого
права власності на квартиру, придбану
під час перебування у шлюбі,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог, які
в ході судового розгляду справи
уточнювалися, ОСОБА_3 посилався на те,
що 25 листопада 2003 року з ОСОБА_2
зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не
мають. На момент звернення до суду шлюб
між ними розірвано. В період шлюбу ними
за спільні кошти в розмірі 5000 грн.,
згідно договору купівлі-продажу, була
придбана квартира розташована за
адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір у відділенні ПАТ
«Індекс Банк» у Покровському районі
Дніпропетровської області, за яким
вона одержала 5000 грн. та за які була
придбана квартира. Правовстановлюючі
документи на квартиру були оформлені
на ім»я ОСОБА_2 Оскільки квартира була
придбана в період шлюбу, ОСОБА_3 просив
визнати за ним право власності на 1/2
частину АДРЕСА_1

У грудні 2010 року ОСОБА_2 звернулася
із зустрічною позовною заявою до
ОСОБА_3 про визнання особистого права
власності на квартиру, придбану під час
перебування у шлюбі.

В обґрунтування зустрічних
позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те,
що у серпні 2004 року вона вирішила за
власні кошти в сумі 8000 гривень,
отримані для купівлі квартири у
дарунок від її батьків, придбати у свою
особисту власність АДРЕСА_1 Договір
дарування вказаних коштів, оформлено у
простій письмовій формі (розписка), за
місцем проживання її батьків: АДРЕСА_3
ОСОБА_3 погодився на придбання вказаної
квартири, саме нею особисто у власність
і не заперечував проти реєстрації за
нею права власності на вказану
квартиру. Тому просила визнати за нею
право особистої власності на АДРЕСА_1,
придбану під час перебування у шлюбі із
ОСОБА_3

Рішенням Покровського районного
суду Дніпропетровської області від 16
жовтня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право
власності на 1/2 частину АДРЕСА_1 В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання особистого
права власності на квартиру, придбану
під час перебування в шлюбі
відмовлено. Вирішено питання щодо
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволені позовних вимог ОСОБА_3, її
зустрічний позов задовольнити,
посилаючись на неповне з»ясування
обставин, що мають значення для справи.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 25 листопада 2003 року (а.с.37).

Згідно копії свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 07
травня 2010 року шлюб між сторонами було
розірвано (а.с.10).

Відповідно розписки від 14 серпня 2004
року, ОСОБА_2 в присутності свідків
отримала від свого батька ОСОБА_4
подарунок у вигляді грошової суми в
розмірі 8000 грн. для розрахунку за
купівлю нею квартири, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39).

З матеріалів справи вбачається в
період шлюбу сторін 20 серпня 2004 року,
згідно договору купівлі-продажу
квартири, було придбано АДРЕСА_1
Вказаний договір було оформлено на
ім»я ОСОБА_2 (а.с.262, 263).

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи
№1944/1945-13 від 11 вересня 2013 року ринкова
вартість спірної квартири на час
проведення експертного дослідження
становить 63 632 грн. Розділ вказаної
квартири в натурі неможливий (а.с.198-210).

Суму в розмірі 1687 грн. 68 коп. за
проведення вказаної судової
експертизи, згідно квитанції, було
сплачено ОСОБА_3 (а.с.90).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку. Вважається, що кожна річ
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу
України, дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.71 Сімейного
кодексу України, майно, що є об»єктом
права спільної сумісної власності
подружжя ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про задоволення позовних вимог ОСОБА_3
та відмову у задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_2, оскільки, як
вказала ОСОБА_2, вона, згідно розписки,
отримала кошти в розмірі 8000 грн. в
дарунок на придбання спірної квартири
від свого батька ОСОБА_4, який є особою
безпосередньо зацікавленою у
вирішенні даного спору.

Крім того, суд першої інстанції
правильно встановив, що також
вбачається і з матеріалів справи,
жодних належних доказів на
підтвердження того, що ОСОБА_2
використала подаровані кошти саме на
придбання квартири суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене суд правильно
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 та
відмовив ОСОБА_2 у задоволенні її
зустрічних позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги
стосовно того, що спірна квартира була
придбана саме за кошти, які отримала
ОСОБА_2 в дарунок, колегія суддів вважає
без підставними і такими, що не
підтверджуються жодними належними
доказами по справі.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
зводяться до тлумачення діючого
законодавства, незгоди з рішенням суду,
переоцінки висновків рішення суду та
не спростовують правильність рішення
суду першої інстанції.

Однак, рішення суду в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
суми витрат за проведення судової
будівельно-технічної експертизи в сумі
1687,68 грн. підлягає зміні та з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 має бути стягнуто суму
за проведення експертизи в розмірі 843
грн. 84 коп. у відповідності до ст.88 ЦПК
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 16 жовтня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання особистого
права власності на квартиру, придбану
під час перебування у шлюбі в частині
стягненя з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
витрат на проведення судової
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 1687 грн. 68 коп. змінити,
зменшивши стягувану суму до 843 грн. 84
коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді