Справа № 341/2737/13-ц
Провадження № 22-ц/779/224/2014
Головуючий у 1 інстанції Мельник І. І.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Горблянського
Я.Д.

суддів: Горейко М.Д.,
Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: представника
апелянта ОСОБА_2- ОСОБА_3

представника
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини, - за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Галицького районного суду від 27 серпня
2013 року, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулась в
суд з позовом, вимоги якого збільшила
під час розгляду справи, до ОСОБА_2 про
стягнення на її користь аліментів на
утримання дочки ОСОБА_6 1999 р.н. в розмірі
1/2 частки від всіх видів доходів
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму встановленого для дитини
відповідного віку до досягнення дочкою
повноліття.

Рішенням Галицького районного суду від
09.12.2013 року позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4
аліменти на дочку ОСОБА_6 в розмірі 1/3
частки від всіх видів заробітку
(доходу), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно
розпочинаючи з 22.10.2013 року і до
досягнення дочкою повноліття.

Не погодившись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
при його ухваленні.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що визначаючи розмір аліментів,
суд не взяв до уваги, що відповідач є не
тільки керівником медичного сервісу
«Пріма Мед», але й приватним
підприємцем, платником Єдиного
податку. Згідно норм Податкового
кодексу України фізичні
особи-підприємці ведуть спрощений
облік доходів і витрат, що значно
ускладнює механізм розрахунку суми
доходу, з якої необхідно сплачувати
аліменти. У зв'язку з цим, існує
можливість фізичним
особам-підприємцям та одержувачам
аліментів від них за згодою або
рішенням суду визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.
Вважає, що плата аліментів у твердій
грошовій сумі найбільше відповідає
інтересам дитини, оскільки його дохід
мінливий та існують складнощі у його
щомісячному розрахунку.

Крім цього, у апелянта є син від іншого
шлюбу, який в даний час навчається у ПНУ
ім. В.Стефаника стаціонарно на платній
формі навчання та не працює, тому
апелянт фінансово підтримує його.

За наведених обставин просить рішення
Галицького районного суду від 09.12.2013
року в частині стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої ОСОБА_6
змінити та стягнути з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_4 аліменти на утримання
неповнолітньої ОСОБА_6 у розмірі 1000 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з таких
підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; як розподілити між
сторонами судові витрати; чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Рішення суду першої інстанції даним
вимогам законодавства відповідає не
повністю.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі, в якому у них 20.04.1999 року
народилась дочка ОСОБА_6. Встановлено,
що дочка проживає з позивачкою та
перебуває на її утриманні.

Відповідно до положеннь Конвенції ООН
про права дитини, частини другою ст. 51
Конституції України, ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття,

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти
на дитину присуджуються в частці від
заробітку (доходу) її матері, батька або
в твердій грошовій сумі і виплачується
щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Вірно встановивши обов'язок
відповідача сплачувати аліменти на
утримання дитини суд не обґрунтовано
встановив спосіб такого стягнення в
частині від доходу відповідача. Так, як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2
працює в ПП «Пріма Мед» на посаді
директора. З довідки про доходи від
02.12.2013 року його середньомісячний дохід
за основним місцем роботи становить
1266,20 грн. Крім цього, ОСОБА_2
зареєстрований приватним підприємцем,
платником єдиного податку та здійснює
господарську діяльність в тому числі,
відповідно до договору з виконання
робіт від 02.01.2013 року, укладеного між
ним та «Пріма Мед». З наданої до
апеляційної скарги довідки про доходи
підприємця вбачається, що дохід
відповідача з здійснення
господарської діяльності за останні
три місяці становить 5125,75 грн.

Відповідач не заперечує свого
обов'язку утримувати дитину, однак
погоджується сплачувати аліменти у
твердій грошовій в розмірі 1000 грн.
щомісячно.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Враховуючи те, що встановлений судом
розмір аліментів в частці від
заробітку відповідача з основного виду
доходу становить менше суми, яку
добровільно погоджується сплачувати
відповідач, а дохід з здійснюваної ним
господарської діяльності розумінні
ст.184 СК України є мінливим, встановити
його розмір проблематично в зв'язку з
перебуванням відповідача на спрощеній
системі оподаткування, колегія суддів,
враховуючи інтереси дитини, вважає за
доцільне встановити сплату аліментів в
твердій грошовій сумі.

Зважаючи на матеріальне становище
відповідача, величину прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
встановлену законодавством, те, що
обов'язок по утриманню дитини лежить на
обох батьках, колегія суддів приходить
до висновку, що розмір щомісячних
аліментів повинен становити 1400 грн.

Суд першої інстанції на порушення
вимог статей 212-215 ЦПК України на
зазначені положення закону уваги не
звернув; пояснень представника
відповідача належним чином не
перевірив; не встановив і не зазначив у
рішенні розмір доходів відповідача, а
тому належним чином не вмотивував
свого висновку щодо доцільності
стягнення аліментів в розмірі від
частки заробітку.

З урахуванням встановлених обставин,
вимог вказаних норм матеріального
права, які регулюють спірні
правовідносини, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, рішення суду
першої інстанції в частині стягнення
аліментів на утримання дитини змінити
з 1/3 частки всіх видів заробітку
відповідача на тверду грошову суму в
розмірі 1400 грн. щомісячно.

Питання судових витрат судом першої
інстанції вирішено правильно
відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України, а тому в решті рішення слід
залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.303, 307,309,313,314,316,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду від
27 серпня 2013 року в частині розміру
стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2, змінити з 1/3 частки всіх
видів заробітку відповідача на тверду
грошову суму в розмірі 1400 грн.
щомісячно, починаючи з 22.10.2013 року до
досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді
Я.Д. Горблянський

М.Д. Горейко

Я.Ю. Ковалюк