Справа № 404/9988/13-ц
Номер провадження 2/404/257/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - судді Галагана О.В.,

при секретарі - Кульчицькій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - Управління державної
міграційної служби України в
Кіровоградській області, Служба у
справах дітей Кіровоградської міської
ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
вищевказаним позовом, просила:

- Усунути їй перешкоди в
користуванні квартирою АДРЕСА_1;

- Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1.

Позов мотивовано тим, що позивач є
власником квартири АДРЕСА_1, за
вказаною адресою зареєстровані:
позивач, її чоловік ОСОБА_4, два сина -
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, невістка ОСОБА_7,
онука - ОСОБА_8, колишня дружина сина
ОСОБА_2 та онук ОСОБА_3

З квітня 2013 року відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 перестали мешкати за вказаною
адресою. 16.05.2013 року рішенням
Кіровського районного суду міста
Кіровограда шлюб між сином позивача та
відповідачем був розірваний.
Враховуючи те, що відповідачі не
мешкають в зазначеній квартирі, не
сплачують комунальні платежі, позивач
просить суд усунути їй перешкоди в
користуванні квартирою та визнати їх
таким, що втратили право користування з
підстав визначених ч. 2 ст. 405, ст.ст.
316,319,383,391 ЦК України, ст. 150 ЖК України.

В судовому засіданні позивач
позов підтримала в повному обсязі та
просила задовольнити посилаючись на
обставини в ньому викладені. Не
заперечувала проти ухвалення заочного
рішення. Додатково вказала, що останній
рік до припинення шлюбних відносин її
сина ОСОБА_6 та відповідачки ОСОБА_2
вони проживали на орендованій квартирі
АДРЕСА_4, цю ж адресу відповідачка
зазначала у позові про розірвання
шлюбу.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлявся завчасно та
належним чином. Враховуючи зазначені
обставини суд ухвалив провести заочний
розгляд справи, відповідно до
положень ст. 224 ЦПК України, на підставі
наявних у справі доказів.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не
заперечили проти задоволення позову.

Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явились повідомлялись
належним чином.

Представники управління державної
міграційної служби України в
Кіровоградській області та служби у
справах дітей в судове засідання не
з'явились, повідомлялись належним
чином.

Суд, повно, всебічно та об'єктивно
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовна заява підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві
приватної власності належить квартира
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на житло від 05.02.2008
року (а.с.6,7).

Відповідно до довідки про склад сім`ї
від 25.10.2013 року виданої КП «Комунальник
-96», за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано:
ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_9 - чоловік,
ОСОБА_5 - син, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_7 -
невістка, ОСОБА_8 - онука, ОСОБА_2 -
невістка, ОСОБА_3 - онук (а.с.17).

Як вбачається з актів про відсутність
(не проживання) особи за місцем
реєстрації від 10.05.2013 року, 10.06.2013 року,
10.08.2013 року, 10.07.2013 року, 10.09.2013 року,
10.10.2013 року відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не мешкають в квартирі АДРЕСА_1 з
квітня 2013 року і по теперішній час (а.с.9,
10, 11, 12, 13, 14).

Рішенням Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 16.05.2013 року шлюб
між відповідачем ОСОБА_2 та сином
позивача ОСОБА_6 розірвано (а.с.4-5).

Суд відмовляє у задоволенні позову за
його обґрунтування нормою, яка
передбачає втрату права користування
житлом члена сім'ї його власника у разі
відсутності понад один рік ( ч.2 ст. 405 ЦК
України), оскільки відсутнє логічне
поєднання змісту даної норми та
позиції позивача, яка не вважає
відповідачів членами її сім'ї, оскільки
ті хоча і були прописані в належній їй
квартирі, фактично проживали за іншою
адресою, та не додержана умова
відсутності відповідачів понад один
рік.

Щодо іншого обґрунтування позову, то
відповідно до приписів ст.ст. 316, 319, 321, 391
ЦК України власник має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
свого права власності на майно, майно, у
тому числі шляхом звернення до суду з
позовом про усунення перешкод у
користуванні власністю.

Згідно до ст.3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» (Закон №
1382-IV), реєстрація є лише внесенням
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесенням цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації.

Закон № 1382-IV є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані зі
зняттям з реєстрації місця проживання,
положення статті 7 цього Закону
підлягають застосуванню до всіх
правовідносин, виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
проживання. Згідно з ч.1 ст.11 Закону
реєстрація місця проживання та
місця перебування осіб здійснюється
органом реєстрації.

У відповідності з ч.1 ст.321 ЦК України,
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності або
обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї та інших
осіб.

Відповідно до ст.150 ЖК громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Реєстрація відповідача в належній на
праві власності позивачу квартирі, не
дає можливості використати їй
вищевказані права у повному обсязі та
створює перешкоди у володінні,
користуванні та розпорядженні майном,
відтак позов підлягає задоволенню.

За клопотанням позивача судові витрати
по справі не розподіляються.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Управління державної міграційної
служби України в Кіровоградській
області, Служба у справах дітей
кіровоградської міської ради, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, а саме квартирою
АДРЕСА_1.

Судові витрати залишити по
фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя Кіровського
О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда