Справа № 651/259/13-ц
Провадження № 2/651/9/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.03.2014 року

смт.Верхній Рогачик

Херсонської області

Верхньорогачицький районний суд

Херсонської
області

в складі:
головуючого - судді
СИДОРЯКІНОЇ А.Я.

при секретарі -
БЕДЮХ А.В.

за участю прокурора
- СІЛЬЧИК Ю.В.

представника
відповідача

Верхньорогачицької
державної адміністрації

Херсонської
області -
КОНОПЛЯНКО Л.О.

відповідача -
ОСОБА_3

представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

судового
розпорядника -
КРИШТАЛЬ Д.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні Верхньорогачицького
районного суду Херсонської області у
залі суду цивільну справу за позовом
Великолепетиського міжрайонного
прокурора до Верхньорогачицької
районної державної адміністрації
Херсонської області та ОСОБА_3 про
визнання незаконним (недійсним)
розпорядження та визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки,

В
С Т А Н О В И В:

15.07.2013 року до суду надійшла
вищевказана позовна заява, в якій
позивач зазначив, що у відповідності до
ст. 121 Конституції України, прокуратура
представляє інтереси держави в суді і
що 28.01.2010 року ОСОБА_3 подала заяву до
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації про надання їй в оренду
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства
орієнтованою площею 143,89 га із земель
резервного фонду.

Розпорядженнями
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації № 148 від 31.03.2010 року
ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду
орієнтованою загальною площею 143,89 га,
із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради в кварталах НОМЕР_1, НОМЕР_2 для
ведення фермерського господарства і за
розпорядженням № 7 від 04.01.2012 року,
затверджено проект землеустрою щодо
відведення вищевказаної земельної
ділянки в оренду ОСОБА_3 для ведення
фермерського господарства та надання
земельної ділянки в оренду терміном на
10 років.

На підставі вказаних розпоряджень,
24.01.2013 року між Верхньорогачицькою
районною державною адміністрацією та
ОСОБА_3 укладено договір оренди
вказаної земельної ділянки, що
зареєстрований 28.03.2012 року № 00287 №
00288 у відділі Держкомзему
Верхньорогачицького району
Херсонської області.

Просить суд визнати незаконним
розпорядження Верхньорогачицької
районної державної адміністрації № 148
від 31.03.2010 року, яким надано дозвіл
ОСОБА_3 на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду орієнтовною загальною
площею 143,8899 га, із земель резервного
фонду, розташованих за межами
населених пунктів Верхньорогачицької
селищної ради для ведення фермерського
господарства в кварталах НОМЕР_1,
НОМЕР_2 та розпорядження № 7 від 04.01.2012
року, яким затверджено проект
землеустрою щодо відведення
вищезазначеної земельної ділянки в
оренду ОСОБА_3 для ведення фермерського
господарства.

Визнати недійсним договір
оренди земельної ділянки площею 143,8899
га, розташованої за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради від 24.01.2012 року, що зареєстрований
28.03.2012 року № 00287, 00288 та
зобов'язати ОСОБА_3 повернути
зазначену земельну ділянку до земель
резервного фонду Верхньорогачицької
селищної ради Херсонської області.

Свої вимоги про визнання
незаконними вище зазначених
розпоряджень і договору оренди
земельної ділянки та її повернення
власнику, прокурор в суді посилалася на
порушення чинного законодавства при
винесенні зазначених розпоряджень
райдержадміністрацією при відведенні
земельної ділянки в оренду ОСОБА_3, бо в
її заяві до райдержадміністрації про
надання їй в оренду земельної ділянки
не зазначено кількість членів
фермерського господарства та
наявність у них права на безплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обгрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства, до заяви не долучено
висновку професійної комісії,
створеної райрадою, про достатній
досвід роботи у неї у сільському
господарстві або необхідної
сільськогосподарської кваліфікації.
Зазначена її заява розглянута на
засіданні районної комісії
райдержадміністрації з питань
регулювання земельних відносин, склад
якої сформовано і затверджено головою
адміністрації, на підставі рішення
якої заява ОСОБА_3 була задоволена та
прийняті вище зазначенні
розпорядження голови адміністрації в
порушення ст.ст. 6, 7 Закону України «Про
фермерське господарство» в редакції,
яка діяла на час видачі цих
розпоряджень.

Представник Верхньорогачицької
районної державної адміністрації
позов не визнала повністю, просить
відмовити в задоволені позову, бо на
підставі делегованих повноважень
райдержадміністрації районною радою
та рішення обласної ради, в
райдержадміністрації створена комісія
з питання регулювання земельних
відносин, яка відповідно Положення про
неї мала повноваження вирішувати
питання відносно надання в
користування чи у власність земельних
ділянок за межами населених пунктів.
Тому на засідання комісії
райдержадміністрації при розгляді
заяви ОСОБА_3 і вирішувалось питання
про достатній досвід її роботи у
сільському господарстві, хоч в
протоколі №3 від 24.03.2010 року цієї
комісії про це і не зазначено, бо він
виготовлений з порушенням складання
ділових документів, але дану обставину
підтвердять члени комісії. Обставин,
які не зазначені в заяві відносно
кількість членів фермерського
господарства та наявність у них права
на безоплатне одержання земельних
ділянок у власність, обгрунтування
розмірів земельної ділянки з
урахуванням перспектив діяльності
фермерського господарства на комісії
не обговорювались, що підтвердять всі
члени комісії і ОСОБА_3. Отже, як
встановлено в судовому засіданні, з чим
погодився і позивач, ОСОБА_3 мала право
на отримання земельної ділянки для
ведення фермерського господарства на
час розгляду її заяви та видачі
розпорядження.

Відповідач ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов не визнали в повному
обсязі та просять відмовити в його
задоволенні.

Крім того, представник відповідача
ОСОБА_4 заявив, що, як встановлено в
суді, земельна ділянка в оренду ОСОБА_3
надавалася для ведення фермерського
господарства, яка його створила і веде
до цього часу, податки сплачує
фермерське господарство і земельна
ділянка на даний час, що і встановлено в
суді, знаходиться в користування
фермерського господарства, що
підтверджено документами відповідних
органів. Крім того, і прокурор не
заперечила, що вини ОСОБА_3 у видачі
незаконних розпоряджень
адміністрацією - немає і в ОСОБА_3 були
законні підстави для отримання
земельної ділянки в оренду для
створення і ведення фермерського
господарства на час розгляду її заяви
та видачі розпоряджень. А прокурор
висуваючи свої позовні вимоги, не
зазначив з яких підстав необхідно
визнати договір оренди недійсним і
повернути земельну ділянку і
твердження прокурора, що підставою для
скасування договору є видача
незаконних розпоряджень вважає
безпідставними, оскільки ст. 141 ЗК
України передбачені підстави
припинення права користування
земельної ділянки, де не зазначено
підстава про визнання розпоряджень не
дійсними.

В суді встановлено, що в заяві від
28.01.2010 року до райдержадміністрації,
ОСОБА_3 просить надати їй в оренду
терміном на 10 років земельну ділянку
загальною площею 143,89 га, розташовану в
кварталах НОМЕР_1, НОМЕР_2 земель
Верхньорогачицької селищної ради для
ведення фермерського господарства та
що має досвід роботи в сільському
господарстві і необхідну техніку для
сільськогосподарських робіт, на якій є
віза голови райдержадміністрації і
штамп вхідної кореспонденції (Т №1
а.с.8). Але в заяві, як і зазначив
прокурор, не вказано, що до неї
долучається висновок професійної
комісії з питань створення фермерських
господарств, сформованої і
затвердженої районною радою щодо
наявності у ОСОБА_3 достатнього досвіду
роботи в сільському господарстві або
необхідної сільськогосподарської
кваліфікації, а також про кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обгрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства, чим порушені вимоги ст.6
і ч.2 ст.7 Закону Україні «Про фермерське
господарство» в редакції на час подачі
заяви.

Не долучення до заяви висновку
професійної комісії сторонами не
заперечується і дана обставина визнана
судом такою, що не підлягає
доказування, що визнана усіма
сторонами по справі. Також судом
визнані обставини як такими, що не
потребують доказуванню на підставі
ст.61 ЦПК України, з урахуванням думки
учасників процесу які визнали їх, що 1
сесією Верхньорогачицької районної
ради У1 скликання від 16.11.2010 року за
рішення № 9 «Про делегування
повноважень районної ради районній
державній адміністрації» делеговано
райдержадміністрації питання з
«забезпечення збалансованого
економічного і соціального розвитку
території району, ефективного
використання природних, трудових та
фінансових ресурсів» і що за рішенням
№7 сесії райради від 16.11.2010 року
утворена постійна комісія з питань
агропромислового комплексу, земельних
відносин, природних ресурсів і
екології, яка відповідно положення про
постійні комісії районної ради та її
плану роботи в 2010 і 2011 роках не
вирішувала питання про створення при
раді Професійної комісії з питань
створення фермерських господарств чи
передачі її повноважень
райдержадміністрації.

За матеріалами справи,
розпорядженнями Верхньорогачицької
районної державної адміністрації № 148
від 31.03.2010 року, надано дозвіл ОСОБА_3 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
загальною площею 143,89 га, з них ріллі -
143,89 га із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради в кварталах НОМЕР_1, № НОМЕР_2 для
ведення фермерського господарства (Т
№1 а.с. 12), а за розпорядженням № 7 від
04.01.2012 року затверджено проект
землеустрою щодо відведення
зазначеної земельної ділянки в оренду
ОСОБА_3 для ведення фермерського
господарства та надано в оренду цю
земельну ділянку на 10 років (Т №1 а.с 14).
На підставі вказаних розпоряджень,
24.01.2012 року між Верхньорогачицькою
районною державною адміністрацією та
ОСОБА_3 укладено договір оренди
вказаної вище земельної ділянки, що
зареєстрований 28.03.2012 року № 00287 №
00288 у відділі Держземагенства
Верхньорогачицького району
Херсонської області (Т №1 а.с.а.с. 10 - 11).

Зазначені розпорядження, які
просить визнати незаконними прокурор,
як встановлено в суді, прийняті на
підставі рішення засідання районної
комісії з питань регулювання земельних
відносин районної державної
адміністрації (Т №1 а.с. 9), яка і
вирішила, враховуючу достатній досвід
роботи, на підставі заяви ОСОБА_3
рекомендувала голові
райдержадміністрації надати дозвіл
про виготовлення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
ОСОБА_3 площею 143,89 га в оренду для
ведення фермерського господарства, що
є порушенням ст.ст. 6,7 Закону України
«Про фермерське господарство» та п.2.2
Положення про порядок проведення
професійного відбору з питань
створення фермерських господарств, бо
з урахуванням вище зазначених вимог
законодавства професійний відбір
проводить професійна комісія створена
райрадою, яка і зобов'язана надати
висновок про достатній досвід роботи
чи відповідної кваліфікації у ОСОБА_3. А
райдержадміністрація при підготовці
розпоряджень перевірити зазначення
обставин в заяві відносно членів
фермерського господарства та їх права
на отримання земельної частки (пай),
обгрунтування розмірів земельної
ділянки з урахуванням перспектив
діяльності фермерського господарства,
враховуючи вимоги ч.2 ст. 7 Закону
України «Про фермерське господарство»
та ст. 41 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації».

На підставі зазначених
розпоряджень фермерське господарство
«Велес - Н» створене ОСОБА_3 і
зареєстроване в установленому законом
порядку 28.05.2012 року у відділу
статистики у Верхньорогачицькому
районі Херсонської області (Т №1 а.а.с.119
- 120), що встановлено в суді.

Як заявила в суді ОСОБА_6, заступник
голови райдержадміністрації і голова
комісії з питань регулювання земельних
відносин, на засіданні комісії вона не
роз'ясняла вимоги законодавства
відносно надання землі в оренду ОСОБА_3
та наслідки його не дотримання членам
комісії і ОСОБА_3, що є однією з причин
не вирішення комісією обставин
відповідно вимог закону і свідчить про
причини порушення законодавства при
видачі розпоряджень
райдержадміністрацією відносно
надання землі в оренду ОСОБА_3, що є
наслідком подання даного позову та
порушення прав Держави в зв'язку з
порушення закону і прав ОСОБА_3
відносно розгляду її заяви про надання
в оренду земельної ділянки відповідно
вимог законодавства з урахуванням
гарантій держави по захисту прав
людини (ст.2 Конституції України).

Крім того за ч.2 ст.7 Закону України
«Про фермерське господарство», на час
винесення розпорядження № 7 від 04.01.2012
року, передбачено необхідність надання
громадянином до заяви на отримання у
власність або в оренду земельної
ділянки державної власності для
ведення фермерського господарства
документів, що підтверджують достатній
досвід роботи у сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в аграрному навчальному
закладі. Оскільки ОСОБА_3 висновку
Професійної комісії до заяви не
додавала подаючи заяву, а підготовку
проекту розпорядження №7 від 04.01.2012
року проводив начальник відділу
Держкомзему у Верхньорогачицькому
районі, який в суді заявив, що при
виготовленні проекту розпорядження
він не перевіряв наявність підстав у
ОСОБА_3 на видачу їй в оренду земельної
ділянки для ведення фермерського
господарства, хоч на нього як
начальника відділу Держкомзему
покладенні обов'язки по забезпеченню
державної політики в сфері земельних
відносин та контролю по дотриманню
земельного законодавства. Крім того,
працівники райдержадміністрації як
встановлено в суді, в порушення ст.ст. 25,
40, 41 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації», при
підготовці проекту розпоряджень і їх
винесенні не виконали вимог
вищезазначених законів, що підтвердили
в суді ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11,
ОСОБА_9, в зв'язку з чим і видані
зазначені розпорядження.

Тобто судом встановлено, що
оспорюванні прокурором розпорядження
видані з порушенням законодавства
України, які суд має право на підставі
ч.1 ст.21 ЦК України, визнати незаконними,
бо дані розпорядження суперечить актам
цивільного законодавства і порушують
цивільні права та інтереси Держави і
ОСОБА_3, бо райдержадміністрації
належить вирішення питань по
забезпеченню законності, охорони прав,
свобод і законних інтересів громадян,
здійснення контролю по використанню
земель (ст.ст. 13,16 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»)
виконання яких, як встановлено в суді
покладено і на заступника голови
адміністрації відповідно його
функціональних обов»язків (Т №2 а.с.а.с.
34-38), яка є і головою комісії
адміністрації з питань регулювання
земельних відносин та відповідно
положення цієї комісії, комісія в своїй
діяльності керується законами України
(Т №1 а.с. 110).

Тому причинами і умовами що сприяли
порушенню закону при видачі вище
зазначених розпоряджень, як
встановлено в суді, є не створення в
Верхньорогачицькій районній раді
Професійної комісії з питань створення
фермерських господарств надання
некваліфікованої допомоги ОСОБА_3
працівниками адміністрації при
написанні заяви, її подачі та розгляду
комісією з питань регулювання
земельних відносин, на які голова
комісії не надав необхідної інформації
членам комісії і ОСОБА_3 відносно
обставин по заяві ОСОБА_3 відповідно
вимог чинного законодавства з питання
надання в оренду земельних ділянок для
ведення фермерського господарства, не
проконтролював оформлення протоколу
засідання комісії з питань регулювання
земельних відносин, який складений в
порушення вимог про складання ділових
документів, що є порушеннями вимог
законодавства з вини працівників
адміністрації та порушені права ОСОБА_3
на розгляд її заяви відповідно вимог
законів України.

Такі висновки зроблені судом на
підставі ст.ст.2,3 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації», що
місцеві державні адміністрації
зобов'язані виконувати закони України
і принципами їх діяльності є
верховенство права і законності, хоч за
п.2 ст.21 цього закону та ст. 17 ЗК України
місцева адміністрація розпоряджається
землями державної власності і за ст.ст.
41, 43 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації», голова
адміністрації видає розпорядження
одноособово, які можуть бути оскаржені
до органів виконавчої влади вищого
рівня або до суду. Крім того за ч.2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачаються Конституцією України
та законами України. І неподання
прокурором подання, відповідно ст. 20
Закону України «Про прокуратуру» не
позбавляє права прокурора звернутись з
позовом до суду.

Вини ОСОБА_3 в ненаданні Висновку
професійної комісії та дотримання
інших вимог закону при написанні заяви
на видачу їй в оренду земельної ділянки
для ведення фермерського господарства
і в видачі незаконних розпоряджень при
розгляді зазначеної її заяви, судом не
встановлено, і з цим згодився прокурор,
бо працівники райдержадміністрації її
заяву не повертали і не вказали на
необхідність зазначення в ній обставин
відповідно вимог ч.2 ст.7 Закону «Про
фермерське господарства» та не надали
правової допомоги ОСОБА_3 для усунення
недоліків по заяві, бо при написанні
заяви ОСОБА_3 допомогу надавав
працівник адміністрації, як
встановлено в суді. На засіданні
комісії в неї не виясняли про кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обгрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства, чи відносно висновку
професійної комісії про достатній
досвід роботи у сільському
господарстві, що підтвердили всі
свідки. І на той час, в підтвердження
цих обставин у ОСОБА_3 були документи,
які вона надала суду (Т №1 а.с. 117, Т №2
а.с.а.с. 48 - 49).

Тому суд вважає можливим визнати
розпорядження від 31.03.2010 року № 148 про
надання дозволу громадянці ОСОБА_3 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
орієнтованою загальною площею 143,8899 га
із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради к варталах НОМЕР_1,НОМЕР_2
Верхньорогачицького району
Херсонської області для ведення
фермерського господарства -
незаконним, задовольнивши вимогу
прокурора з вищезазначених обставин та
з підстави ненадання рішення
Професійної комісії райради до заяви,
оскільки розпорядження видане на
підставі рішення комісії
адміністрації з питань регулювання
земельних відносин та не зазначення в
заяві обставин, передбачених ч.2 ст. 7
Закону України «Про фермерське
господарство». Другу вимогу прокурора
про визнання незаконним розпорядження
№ 7 від 04.01.2012 року про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду громадянці
ОСОБА_3 для ведення фермерського
господарства загальною площею 143,8899 га
із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради Херсонської області для ведення
фермерського господарства
задовольнити повністю, на підставі не
встановлення адміністрацією наявності
документів у ОСОБА_3 про достатній
досвід роботи у сільському
господарстві або необхідної
сільськогосподарської кваліфікації на
час винесення розпорядження та не
зазначення обставин у заяві ОСОБА_3
передбачено ч.2 ст. 7 Закону України «Про
фермерське господарство», як
встановлено в суді.

Цей висновок судом зроблено
виходячи і з того, що на час винесення
розпорядження №7 від 04.01.2012 року
внесені зміни в Закон України «Про
фермерське господарство» законом
України від 16.06.2011 року та за ч.2 ст. 43
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації», розпорядження голови
державної адміністрації, що суперечить
Конституції України та іншим
законодавчим актам можуть бути
скасовані і в судовому порядку.

Крім цього, судом встановлено, що
вище зазначені порушення
законодавства при видачі цих
розпоряджень є наслідком неналежного
виконання законів України, своїх
функціональних обов'язків
працівниками Верхньорогачицької
райдержадміністрації ОСОБА_11 та ОСОБА_6
при розгляді заяви ОСОБА_3 про надання
їй в оренду земельної ділянки для
ведення фермерського господарства, які
розглядаючи на комісії її заяву не
повідомляли ОСОБА_3 про
невідповідність змісту її заяви
вимогам ч.2 ст. 7 Закону «Про фермерське
господарство» та відсутності висновку
Професійної комісії ради про достатній
досвід її роботи у сільському
господарстві чи відповідної
кваліфікації, тобто не надали їй
належної правової допомоги, порушивши
принцип рівності всіх перед законом і
принцип обов'язкового додержання
законності при набутті права
користування землею їй, що визначено
ст.ст. 13, 19 Конституції України та ст.ст.
4,5, 123 ЗК України, в яких закріплено
право і рівність громадян на землю,
невтручання держави в здійснення ними
своїх прав щодо володіння,
користування і розпорядження землею,
бо держава ці права реалізує через
відповідні державні органи які повинні
зазначені права на землю громадян
вирішувати лише відповідно закону. Хоч
ОСОБА_3 на засіданні комісії в
адміністрації була присутня і мала всі
документи, як встановлено в суді, які
підтверджували обставини, що надавали
їй право на отримання земельної
ділянки в оренду для ведення
фермерського господарства, але
порушуючи права і Держави і ОСОБА_3,
працівники адміністрації не вияснили
ці обставини в порушення вимог діючого
законодавства. Згідно ст. 15 ЦПК України
та п.3 Пленуму Верховного суду України
від 16.04.2004 року №7 «Про практику
застосування земельного законодавства
при розгляді цивільних справ» з
змінами і доповненнями від 19.03.2010 року
№2 та п.7 Постанови Вищого
спеціалізованого суду України від
01.03.2013 року №3 «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» даний позов розглядається в
порядку цивільного судочинства і
виходячи з ст.ст.1, 2 ЦК України, ст.ст. 2,5
ЗК України, що цивільне законодавство
регулює майнові і немайнові відносини,
учасниками яких є фізичні особи і
держава. Об'єктом цих відносин є земля
на території України, а саме: на
території Верхньорогачицького району,
Херсонської області. Захист судом прав
на землю у даних відносинах
здійснюється способами, визначеними
ст. 152 ЗК України, в тому числі шляхом
визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади.

Враховуючи, що на час подачі заяви
ОСОБА_3 до адміністрації та видачі вище
зазначених розпоряджень, відповідно її
пояснень і пояснень всіх свідків по
справі, у ОСОБА_3 був достатній досвід
роботи у сільському господарстві з
урахуванням її трудового стажу у
сільському господарстві і думку
свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_7, які суд
приймає до уваги враховуючи їх досвід
роботи у сільському господарстві і
вважає встановленим в суді, що у ОСОБА_3
на час подачі заяви і видачі
розпоряджень був достатній досвід
роботи у сільському господарстві і в
неї були документи, що підтверджують
дану обставину. В підтвердження
вірності висновку суду про достатній
досвід роботи у ОСОБА_3 підтверджується
довідками Держкомагенства і
податкової інспекції про відсутність
зауважень до фермерського
господарства «Велес - Н» на протязі
його діяльності (Т №1 а.с.а.с. 106, 136).

Підтвердженням досвіду роботи в
будь - якій галузі народного
господарства, суд враховує і Перелік
документів, зазначених в проекті
постанови Кабінету міністрів України,
що оприлюднена 27.11.2013 року, може бути
виписка із трудової книжки громадянина
України із записами, які підтверджують
досвід роботи в сільському
господарстві. Тому суд вважає, що
підтвердженням достатнього досвіду
роботи у сільському господарстві може
бути виписка із трудової книжки ОСОБА_3
та копія її паспорта, що вона є
громадянином України і це підтверджено
наданими суду документами (Т №1 а.с.а.с.
43-44, 117). Тобто у ОСОБА_3 на час винесення
розпоряджень були всі підстави для
отримання в оренду земельної ділянки
для ведення фермерського господарства.

Як зазначає далі прокурор в позові,
за ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6
ст.203 ЦК України і якщо недійсність
правочину прямо не встановлено
законом, але одна із сторін або інша
зацікавлена особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним, а саме
договір оренди між сторонами від 24.01.2012
року.

До ч.4 ст. 59, ст. 124 ЗК України (на час
виникнення спірних правовідносин)
громадянам та юридичним особам
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування із земель
резервного фонду можуть передаватися
на умовах оренди земельної ділянки на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або місцевого
самоврядування, шляхом укладання
договору оренди. Тобто за ст. 6 Закону
України „Про оренду землі" і за
договором оренди землі ОСОБА_3, як
орендар набула право на земельну
ділянку для ведення фермерського
господарства відповідно до ст. 125 ЗК
України, ч.2 ст. 20 Закону України «Про
оренду землі» з моменту реєстрації
договору оренди землі, тобто з 28.03.2012
року. На даний час, земельна ділянка
площею 143,8899 га, яка передана ОСОБА_3 в
оренду, знаходиться в користуванні у
фермерського господарства «Велес - Н»
(Т №2 а.с.2), що підтверджується довідкою
Держземагенства від 17.02.2014 року № 337 та
довідками податкової інспекції, тобто
користується земельною ділянкою
юридична особа, яка сплачує всі податки
державі (Т №1 а.с.а.с. 222, 223), а не фізична
особа, тобто не ОСОБА_3.

На підставі ч.1 ст. 17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» від 23.02.2006 року №3477-1У, суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права з огляду на приписи ч.1 ст. 9
Конституції України.

В зв'язку з вимогою прокурора про
скасування договору оренди, суд вважає
необхідним застосувати норми ст. 1
Першого протоколу Європейської
Конвенції, а саме: принцип
правомірності позбавлення права
користування земельною ділянкою,
оскільки судом встановлено, що
розпорядження видані
райдержадміністрацією з порушенням
вимог законів України і позбавлення
права користування відповідає
суспільному інтересу. Але вирішуючи
питання про забезпечення справедливої
рівноваги між інтересами суспільства і
відповідачем, з вище встановленого в
суді виходить, що вини ОСОБА_3 в
порушенні закону судом не встановлено,
а порушення допущені працівниками
адміністрації, тобто державою. Хоч
визнання договору оренди недійсним
передбачено законодавством України,
але визнання його недійсним порушить
права ОСОБА_3 та фермерського
господарства «Велес - Н».

Виходячи з встановленого в суді, суд
вважає що ОСОБА_3 не знала, що діє якась
юридична перепона в користуванні даною
земельною ділянкою, отриманні доходів
і землі у власність на протязі терміну
дії договору і такі очікуванні можна
вважати, відповідно ст. 1 Першого
протоколу Європейської Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, як складова частина захисту її
права власності, яка знаходиться в
користуванні фермерського
господарства. Суд вважає, що при
винесенні даного рішення дотриманий
баланс між інтересами суспільства та
відповідача і третьої особи, при
винесенні рішень і укладанню договору
оренди не стояло питання, що дії органу
влади були спрямовані проти інтересів
суспільства чи що порушувались
інтереси якоїсь особи, чи
розпорядження і договір укладені в
супереч законів України. Сама
райдержадміністрація, як встановлено в
суді, вважала що розпорядження і
договір оренди відповідають вимогам
законів України і на підставі них
наступлять наслідки, які передбачені
законом. Тобто, цими рішеннями
адміністрації ОСОБА_3 було гарантовано
право на отримання даної земельної
ділянки в оренду для ведення
фермерського господарства на протязі 10
років для отримання прибутків і
отримання у власність земельну ділянку
у розмірі паю. Тобто ОСОБА_3 вправі
очікувати захисту своїх прав і прав
фермерського господарства в зв'язку з
порушенням закону з сторони
адміністрації при наданні їй в оренду
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства.

Виходячи із встановленого в суді,
дотримуючись справедливої і розумної
рівноваги між інтересами держави,
ОСОБА_3 і фермерського господарства,
оскільки порушення закону допущене з
вини представників держави, які
недотримались процедури її розгляду,
що в цілому не вплинуло на
правомірність надання ОСОБА_3
земельної ділянки для створення
фермерського господарства.

Відповідно відомостей Державного
реєстратора і Держземагенства
земельної ділянки (пай) у власності на
час розгляду справи ОСОБА_3 не має (Т №2
а.с. 2).

І судом не встановлено, що ОСОБА_3
бажає набути право власності на
земельну ділянку незаконним шляхом, на
що вона має право, як член фермерського
господарства і вона не допустила
жодного порушення закону. За
обставинами, які встановлені в суді
відповідно ст.ст. 152, 153 ЗК України,
законне право ОСОБА_3 на землю
гарантується і захищається державою і
чітко встановлює підстави припинення
права користування і власності за
ст.ст. 140, 141 ЗК України.

Хоч договір оренди і укладений на
підставі незаконних рішень органу
влади, але ОСОБА_3 мала право на
отримання земельної ділянки для
ведення фермерського господарства на
час подачі заяви до
райдержадміністрації, бо мала
достатній досвід роботи у сільському
господарстві, у неї були відомості
відносно членів фермерського
господарства та їх права на отримання
земельної частки (пай), обгрунтування
розмірів земельної ділянки з
урахуванням перспектив діяльності
фермерського господарства, що не
виясняла адміністрація. І в позові
прокуратурою не зазначено з яких же
підстав необхідно визнати зазначений
договір оренди недійсним і повернути
земельну ділянку до земель резервного
фонду Верхньорогачицької селищної
ради Херсонської області.

За ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або він
визнаний недійсним судом.

Крім того, враховуючи що порядок
припинення прав на землю регулюється
главою 22 ЗК України, суд вважає
необхідним врахувати ту підставу, що
перелік підстав припинення права
користування земельною ділянкою
визначений ст. 141 ЗК України і який є
вичерпним. Такої підстави припинення
права користування земельною ділянкою,
як скасування рішення органу влади, на
підставі якого було укладено договір
оренди земельної ділянки, цією статтею
не передбачено. Така позиція судової
практики в України підтверджується
постановою судової палати у цивільних
справах Верховного суду України від
12.09.2012 року (Вісник Верховного суду
України № 9 2013 рік). Крім того на час
розгляду даного позову немає рішення
суду, яке вступило в законну силу про
визнання розпорядження не законними.

І за ч.2 ст. 14 Конституції України
права громадянина набувається і
реалізується виключно до закону. А
оскільки за ч. 2 ст. 3 Конституції
України права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість нашої держави і
утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави і держава відповідає перед
людиною за свою діяльність. З цього
виходить що права людини не повинні
бути порушені в зв'язку з незаконними
рішеннями представників держави.

Доводи позивача, що підставою для
визнання договору оренди недійсним є
визнання незаконними розпоряджень
голови райдержадміністрації від 31.03.2010
року № 148 і №7 від 04.01.2012 року поданому
позову, суд вважає безпідставними з
вище викладених обставин.

Тому суд вважає немає необхідності
скасовувати договір оренди, бо
порушень закону з вини ОСОБА_3 судом не
встановлено, вона мала право на
отримання земельної ділянки в оренду
для ведення фермерського господарства
маючи достатній досвід роботи в
сільському господарстві, створила
фермерське господарство, яке діє на
даний час і сплачує державі всі
передбачені законом податки, зауважень
до його діяльності в держави немає і
прокурором в позові не зазначено з яких
підстав його визнати недійсним.

В зв'язку з цим в задоволенні вимог
прокурора у визнанні недійсним
договір оренди земельної ділянки між
ОСОБА_3 та Верхньорогачицькою
державною адміністрацією, площею 143,8899
га із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради Херсонської області для ведення
фермерського господарства від 24.01.2012
року, що зареєстрований 28.03.2012 року №
00287 № 00288 - відмовити.

Крім того вразі визнання договору
оренди недійсним, суд з урахуванням
заперечень відповідачів зобов'язаний
вирішити про наслідки за ч.2 ст. 216 ЦК
України, а саме - кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні
все, що вона отримала на виконання
даного правочину. А як встановлено в
суді (Т №1 а.с.а.с. 119, 222-223), фермерське
господарство сплатило податків за час
діяльності на загальну суму 159046,79 грн..
Втрати бюджету становитимуть 85264,63 грн.
та не надійде до бюджету за час
відсутності орендаря на дану земельну
ділянку 120214,57 грн., які зобов'язаний
повернути позивач (тобто Держава)
відповідачу. Затрати на діяльність
фермерського господарства в 2013 році
становлять 91196 грн. (Т №1 а.с. 219).

В вимозі прокурора про зобов'язання
ОСОБА_3 в поверненні земельної ділянки,
площею 143,8899 га до резервного фонду
Верхньорогачицької селищної ради
відмовити з урахуванням, що земельна
ділянка знаходиться у користуванні у
фермерського господарства «Велес - Н»,
бо вини ОСОБА_3 у видачі незаконних
розпоряджень не встановлено і в даному
випадку суд вважає, що дотриманий
справедливий баланс між інтересами
суспільства і людини з урахуванням
застосованими заходами і метою
позбавити права користування
земельною ділянкою та отримання її у
власність і діяльність фермерського
господарства. Крім того в позові
прокурор не зазначив з яких підстав він
просить зобов'язати ОСОБА_3 повернути
землю.

Тому суд вважає, що визнання
договору оренди землі недійсним і
зобов'язання ОСОБА_3 повернути земельну
ділянку до резервного фонду є
безпідставним і таким, що суперечить
принципам моральності та
справедливості.

Лист Верхньорогачицької районної
ради від №01 - 18/123 від 07.06.2013 року про
передачу повноважень суд не приймає до
уваги, оскільки відповідно п.2ч.1 ст.43 і
ст. ст.44 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (який діяв на
той час) сесією районної рада
вирішуються питання про утворення
комісій ради та делегування
повноважень райдержадміністрації і
повноваження відносно земельних
відносин районною радою делегувались,
що визнано сторонами в суді.

Суд критично оцінює пояснення
ОСОБА_6 і ОСОБА_11, що комісія
адміністрації з питання регулювання
земельних відносин мала право надавати
висновок про наявність у громадянина
достатнього досвіду роботи у
сільському господарстві або
необхідної сільськогосподарської
кваліфікації, бо її Положенням, що
затверджено головою адміністрації (Т
№1 а.с. 113) не передбачено надання такого
висновку і районна рада такі
повноваження їй не делегувала, як
встановлено судом. Крім того за
Положенням про порядок проведення
Професійного відбору з питань
створення фермерських господарств
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики України №452/335 від
17.12.2003, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 28.01.2004 за №118/8717 для
виконання організаційної роботи,
пов'язаної з проведенням професійного
відбору, районна (міська) рада формує і
затверджує склад професійної комісії,
що є умовою, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про фермерське господарство»
державної реєстрації фермерського
господарства і надання (передачі)
громадянину у власність або оренду
земельних ділянок для ведення
фермерського господарства із земель
державної і комунальної власності як
передбачено ст.ст. 118, 123, 124 ЗК України на
час подачі і розгляду заяви ОСОБА_3
райдержадміністрацією та видачею
зазначених розпоряджень. Цим не
передбачає можливості передачі
функцій Професійної комісії, будь-яким
іншим органам і не створення
Професійної комісії
Верхньорогачицькою районною радою, що
встановлено в суді, не є підставою
райдержадміністрації приймати рішення
в протиріччя з Положенням, що
затверджено Міністерством аграрної
політики України, бо відповідно ст.2
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації» місцеві
держадміністрації зобов'язані
забезпечити виконання Конституції,
Законів України, актів Президента
України, Кабінету Міністрів України,
інших органів виконавчої влади вищого
рівня, тобто не мають права змінити
рішення органу вищого рівня. Критично
суд оцінює і заперечення представника
відповідача, що позов прокурора
поданий з порушенням строків, бо як
встановлено в суді, прокуратурі
адміністрація направляє саме
розпорядження без пакета документів,
на підставі яких воно видано, що не дало
можливості прокурору у встановлений
законом термін встановити порушення
законодавства райдержадміністрацією
при видачі зазначених розпоряджень.

В зв'язку з вищевикладеним, суд
вважає необхідним позовну заяву
Великолепетиського міжрайонного
прокурора до Верхньорогачицької
районної державної адміністрації
Херсонської області та ОСОБА_3 про
визнання незаконним (недійсним)
розпорядження та визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки -
задовольнити частково, визнавши
незаконними розпорядження
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації №148 від 31.03.2010 року, яким
надано дозвіл громадянці ОСОБА_3 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
загальною площею 143,8899 га, з них ріллі -
143,8899 га із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради в кварталах НОМЕР_1, НОМЕР_2 для
ведення фермерського господарства та
розпорядження №7 від 04.01.2013 року, яким
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
громадянці ОСОБА_3 для ведення
фермерського господарства загальною
площею 143,8899 га із земель резервного
фонду, розташованих за межами
населених пунктів Верхньорогачицької
селищної ради в кварталах НОМЕР_1, №
НОМЕР_2 для ведення фермерського
господарства.

В задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Керуючись: ст.ст. 213, 215, ч.1 ст.292, ч.1
ст.294 ЦПК України, суд

В И Р
І Ш И В :

Позовну заяву Великолепетиського
міжрайонного прокурора до
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації Херсонської області та
ОСОБА_3 про визнання незаконним
(недійсним) розпорядження та визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки - задовольнити частково.

Визнати незаконними розпорядження
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації №148 від 31.03.2010 року, яким
надано дозвіл громадянці ОСОБА_3 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
загальною площею 143,8899 га, з них ріллі -
143,8899 га, із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради в кварталах НОМЕР_1, № НОМЕР_2 для
ведення фермерського господарства та
розпорядження №7 від 04.01.2012 року, яким
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
громадянці ОСОБА_3 для ведення
фермерського господарства загальною
площею 143,8899 га із земель резервного
фонду, розташованих за межами
населених пунктів Верхньорогачицької
селищної ради в кварталах НОМЕР_1, №
НОМЕР_2 для ведення фермерського
господарств..

В задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

На рішення може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Херсонської області через
Верхньорогачицький районний суд
Херсонської області, протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особами які не були присутні в судовому
засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
А.Я. Сидорякіна