АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/477/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції: Бобровник
Доповідач: Чобіток А.О.
Рішення

Іменем України

23 січня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційні скарги
ОСОБА_6 ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 на
рішення Солом"янського районного суду
м. Києва від 18 вересня 2013 року в справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_4
про визнання недійсним договору ,-

в с т а
н о в и л а:

В січні 2013 року позивач пред»явила
позов до відповідачів про визнання
недійсним договору посилаючись на
те, що з 25.09.1988 року перебуває у шлюбі зі
ОСОБА_6, який 01.10.2010 року уклав з ОСОБА_4
договір позики і отримав у позику 50 000
доларів США, що еквівалентно 399 300 грн.
Зазначає, що вказаний правочин був
укладений без її згоди, тобто з
порушенням норм СК України, а саме ст. 65,
в зв»язку з чим просила визнати договір
позики недійсним та зобов»язати ОСОБА_6
повернути ОСОБА_4 399 300 грн..

РішеннямСолом"янського районного суду
м. Києва від 18 вересня 2013 року позов
задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове,яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, оскільки зобов»язання
за договором позики ним виконані і вся
сума позики повернута ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове про відмову в позові,
посилаючись на те, що недійсність
укладеного правочину з підстав
відсутності згоди дружини ОСОБА_6 не
ґрунтується на вимогах закону.

Вислухавши доповідь
судді,пояснення осіб,що з»явилися в
судове засідання,обговоривши доводи
апеляційної скарги,обставини
справи,колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
25.09.1988 року.

01.10.2010 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 уклали
договір № 1/10 , відповідно до умов якого
ОСОБА_4 надав ОСОБА_6 грошову позику у
розмірі 50 000 доларів США, що складає
еквівалент 399 300 грн. зі строком
повернення до 25 грудня 2010 року.

Рішенням Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 01.06.2013
року зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4
стягнуто заборгованість за договором
позики у розмірі 399 300 грн., що
еквівалентно 50 000 доларам США та три
відсотки річних від простроченої суми
у розмірі 23 925 грн. 18 коп..

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України,
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що договір позики грошових
коштів, що є цінним майном , укладений
між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , виходить за межі
дрібної побутової угоди, а тому
підлягає визнанню недійсним, оскільки
відсутня письмова згода позивача на
укладення вказаного договору, в
зв»язку з чим ОСОБА_6 зобов»язаний
повернути ОСОБА_4 позичені кошти .

Проте з таким висновком суду
колегія суддів погодитись не може ,
оскільки до нього суд прийшов з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що регулюють
правовідносини, що виникли між
сторонами.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 203 ЦК
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Частинами 1,2 ст. 65 СК України
передбачено, що дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об»єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою. При
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина , чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Тобто, стаття 65 СК України
стосується договорів, які подружжя або
один з них укладає з іншими особами
щодо майна, яке їм належить на праві
спільної сумісної власності.

Аналізуючи зазначені норми
закону колегія суддів вважає, що
спірний договір позики в даній справі
не є правочином щодо розпорядження
спільним майном подружжя, оскільки
ОСОБА_6 при його укладенні не
розпоряджався майном, що є об»єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, в зв»язку з чим отримання
згоди позивача на його укладення не
потребувалось .

Суд першої інстанції при розгляді
даної справи невірно встановив
правовідносини сторін в спірному
договорі позики, що призвело до
неправильного вирішення справи.

При цьому колегія суддів звертає
увагу, що рішенням Алуштинського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 01.06.2013 року зі ОСОБА_6 вже було
стягнуто заборгованість за договором
позики, який є предметом розгляду даної
справи, про що було відомо суду першої
інстанції, а тому зобов»язавши ОСОБА_6
повернути ОСОБА_4 399 300 грн. отриманих в
позику, суд фактично допустив її
подвійне стягнення.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,а
також достатність і взаємний зв»язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про незаконність
та необґрунтованість рішення
ухваленого в даній справі , а тому воно
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

в и
р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в
інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Солом"янського районного суду
м. Києва від 18 вересня 2013 року скасувати
та ухвалити нове , яким відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6,
ОСОБА_4 про визнання недійсним
договору .

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду м. Києва з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -