Справа № 432/7241/13-ц
Провадження № 22ц/782/5726/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого - Борисова Є.А.,

суддів: Маляренко І.Б.,
Луганської В.М.,

при секретарі - Арутюнян Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Стахановського міського суду
Луганської області від 04 листопада 2013
року за поданням старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Стахановського
міського управління юстиції
Луганської області про примусове
входження до житла боржника.

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Стахановського міського
суду Луганської області від 21 травня 2012
року були задоволені позовні вимоги
ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Суд стягнув з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 12 775 грн. 42 коп., витрати по
сплаті судового збору в розмірі 127 грн.
75 коп. а також витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 грн.

У серпні 2013 року старший державний
виконавець ВДВС Стахановського МУЮ
Григор’єв О.О. звернувся до суду з
поданням про примусове проникнення до
житлового приміщення боржника ОСОБА_1,
в якому просив суд постановити ухвалу
про безперешкодне входження до
квартири АДРЕСА_2, яка належить
боржнику, з метою опису та арешту
квартири для подальшої її реалізації в
рахунок погашення суми боргу.

Оскаржуваною ухвалою
Стахановського міського суду
Луганської області від 04 листопада 2013
року подання державного виконавця було
задоволене та надано дозвіл на
примусове проникнення до квартири
АДРЕСА_1, яка належить на праві
приватної власності ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з
ухвалою суду не згодна, просить її
скасувати і постановити нову ухвалу,
якою відмовити у задоволенні подання,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та на неправильне
застосування норм матеріального права,
а також на невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника ПАТ КБ «ПриватБанк»,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає апеляційну
скаргу такою, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішення,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення у спосіб та в
порядку встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право звертатись до суду з поданням
про постановлення вмотивованого
рішення про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної або іншої особи, в якої
перебуває майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, стосовно якої
складено виконавчий документ про її
відібрання.

Відповідно до ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження» стягнення
за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній
валюті, інші цінності, у тому числі
кошти на рахунках і вкладах боржника
у банках та інших фінансових установах,
на рахунки в цінних паперах у
депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника
коштів та інших цінностей, достатніх
для задоволення вимог стягувача,
стягнення звертається також на належне
боржнику інше майно, за винятком майна,
на яке згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не
зупиняє звернення стягнення на кошти
боржника. Боржник має право
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця. У
разі, якщо сума, що підлягає стягненню
за виконавчим провадженням, не
перевищує десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника.

Статтею 63 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
звернення стягнення на будинок,
квартиру, земельну ділянку, інше
нерухоме майно фізичної особи
проводиться у разі відсутності в
боржника достатніх коштів чи рухомого
майна. При цьому в першу чергу
звертається стягнення на окрему від
будинку земельну ділянку, інше
приміщення, що належать боржнику. В
останню чергу звертається стягнення
на житловий будинок чи квартиру, в
якому фактично проживає боржник.

Із змісту зазначених норм діючого
законодавства випливає, що звернення
стягнення на житловий будинок або
квартиру, в якому проживає боржник,
може мати місце лише у виняткових
випадках за відсутності будь-якого
іншого майна, на яке може бути звернуте
стягнення, зокрема за відсутності
рухомого майна.

Із подання державного виконавця
вбачається, що підставою для звернення
до суду із клопотанням про проникнення
до квартири є її опис та накладення
арешту.

Між тим, за рішенням суду боржник
ОСОБА_1 має сплатити стягувачу 13023,17грн.
і, таким чином, заходи державного
виконавця про проникнення до квартири
з метою її опису та арешту є
неспівмірними з розміром боргу
власника квартири.

Крім того, в матеріалах справи
наявні докази тієї обставини, що на
виконання рішення суду про стягнення
заборгованості постановою державного
виконавця було накладено арешт на
належну боржнику квартиру (а.с. 96)

Таким чином, враховуючи, що в
матеріалах справи відсутні належні
докази на підтвердження тієї
обставини, що крім вищезазначеної
квартири у боржника відсутнє будь-яке
інше рухоме майно, на яке можливе
звернення стягнення з метою погашення
заборгованості перед стягувачем,
приймаючи до уваги очевидну
неспівмірність заходів державного
виконавця щодо проникнення до квартири
з метою її опису та арешту з розміром
боргу ОСОБА_1 перед стягувачем, а також,
беручи до уваги, що на момент звернення
державного виконавця до суду з
поданням щодо вирішення питання про
примусове проникнення до житла,
квартира АДРЕСА_2 вже перебувала під
арештом, судова колегія вважає, що
висновок суду першої інстанції
стосовно наявності підстав для надання
дозволу на примусове проникнення до
житла боржника з метою опису та арешту
квартири є поспішним та таким, що не
відповідає обставинам справи та
вимогам діючого законодавства.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування

Враховуючи викладене, судова
колегія вважає що ухвала
Стахановського міського суду
Луганської області від 04 листопада 2013
року підлягає скасуванню, а за поданням
державного виконавця слід ухвалити
нову ухвалу, якою у задоволенні подання
про примусове проникнення до житла
боржника відмовити.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 312, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Стахановського міського
суду Луганської області від 04
листопада 2013 року скасувати,
постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції Луганської області про
примусове входження до житла боржника -
відмовити.

Ця ухвала апеляційного суду
набирає чинності негайно та може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після її
проголошення.

Головуючий:

Судді: