Головуючий суду 1 інстанції - Томчишен
Доповідач - Карташов О.Ю.
Справа № 415/3964/13-ц
Провадження № 22ц/782/5662/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року січня «30» дня Колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Оробцова Р.І.

при секретарі Скоробогатовій Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення

Лисичанського міського суду
Луганської області від 29 жовтня 2013
року

по цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору: ОСОБА_5 про зменшення
розміру аліментів на утримання
неповнолітньої дитини , -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору: ОСОБА_5 про зменшення
розміру аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову зазначив,
що рішенням Лисичанського міського
суду Луганської області від 04 жовтня 2012
року з нього були стягнуті аліменти на
користь ОСОБА_4 на утримання їх доньки -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій
сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно. Після
стягнення з нього аліментів за
вказаним рішенням суду змінилося його
матеріальне становище: зменшився
розмір його заробітної плати. Окрім
цього, він сплачує аліменти в розмірі 1/4
його доходів на користь третьої особи у
даній справі на утримання їх спільної
доньки: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилаючись на вищевказане, просив суд
зменшити розмір аліментів на користь
ОСОБА_4 на утримання їх доньки - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до 16 частини усіх його
доходів, але не менше 30 % пожиточного
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 29 жовтня 2013
року у задоволені позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить
скасувати зазначене рішення суду, як
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, якими
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, про час і місце повідомлені
належним чином і в установленому
законом порядку.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, -
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, але
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Так, згідно із ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які буди досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову
про зменшення розміру аліментів, суд
першої інстанції виходив с того, що за
відсутності підстав, передбачених ст.
192 СК України, позивач фактично просить
змінити спосіб сплати аліментів з
твердої грошової суми на відсоткове
значення лише з метою зменшення суми
щомісячних платежів на утримання своєї
дитини.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками
малолітньої дитини: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до копією
свідоцтва про її народження (а.с. 12).

Рішенням Лисичанського міського
суду Луганської області від 04 жовтня 2012
року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 було
стягнуто аліменти у твердій грошовій
сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на
утримання їх спільної дитини, який
позивач просить зменшити до 1/6 частини
його доходів (а.с. 4).

Постановою Лисичанського
міського суду Луганської області від 11
січня 2000 року з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_5
(третя особа у даній справі, яка до
укладення у 2010 році нового шлюбу мала
прізвище позивача «ОСОБА_5») були
стягнуті аліменти на утримання їх
спільної доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/4 доходів ОСОБА_2 (а.с. 11,25).

Відповідно до довідки про доходи
ОСОБА_2, вбачається що за останні 6
місяців перед зверненням до суду
(січень - червень 2013 року) він
отримував заробітну плату, сукупний
розмір якої становив 46385 грн., а
щомісячний розмір його заробітної
плати коливався близько від 4075 грн. до
9400 грн., з нього вираховувалися
аліменти в розмірі 3000 грн. щомісяця (а.с.
24, 26, 48, 49). При цьому найменший розмір
заробітної плати ОСОБА_2 становив 5200
грн. та 4075 грн. за квітнень та травень, а
в інші місяці та в червні її розмір
становив біля 9000 грн. (а.с. 48-49).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона має довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Статтею 180 СК України передбачено
обов'язок батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів - є одним із способів
виконання батьками обов'язку щодо
утримання дитини, передбаченим ст. 181 СК
України.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України визначено
обставини, які мають бути враховані
судом при визначенні розміру
аліментів, зокрема:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
раз зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України, викладених у Постанові №
3 від 15.05.2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного Кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», вирішуючи питання щодо
розміру аліментів суд повинен
урахувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Таким чином, підставами для зменшення
розміру аліментів, стягуваних з
позивача у даній справі, як платника
аліментів, мають бути зміна його
матеріального або сімейного стану, а
також погіршення стану його здоров'я.
Вказаний перелік підстав є вичерпним.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позивач не
надав суду доказів які б
підтверджували його неспроможність
сплачувати аліменти за рішенням суду.

При постанові рішення Лисичанського
міського суду Луганської області від 04
жовтня 2012 року було враховано
матеріальне становище платника
аліментів, крім цього він сам погодився
виплачувати аліменти у розмірі 1500 грн.
Дане рішення апелянтом не
оскарживалось.

Як вбачається з матеріалів справи, з
дня набрання вищезазначеного рішенням
суду про стягнення аліментів законної
сили до дня звернення до суду з позовом
по зменшення розміру аліментів, у
матеріальному, сімейному стані
позивача платника аліментів не яких
змін не відбулося, стан його здоров'я не
погіршився, він як платив аліменти на
другу дитину - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, так
і платит, про погіршення стану свого
здоров'я позивач, як на підставу зміни
розміру аліментів, в позові не
посилався.

Колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції,
відповідно до вимог ст. 182, 192 СК України,
належним чином дослідив та врахував
обставини справи, а саме: матеріальне
становище платника аліментів; величину
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, встановлену
законодавством; те, що позивач працює
та має стабільний високий дохід.

Позивач не надав суду достатніх
доказів погіршення свого
матеріального стану. Те що він здійснює
матеріальну підтримку своєї літньої
матері не може слугувати достатньою
підставою для зменшення розміру
аліментів, оскільки доказів того, що
він витрачає на неї значні кошти ним
також не надано.

А тому, суд зробив обґрунтований
висновок про те, що ОСОБА_2 спроможний
сплачувати і надалі аліменти в розмірі
1500 грн.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що ОСОБА_2 пред'явив позов на
підставі ст.192 СК України, яка надає
можливість зменшити або збільшити
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з рішення
Лисичанського міського суду
Луганської області від 04 жовтня 2012
року, кошти на утримання дитини були
присуджені у твердій грошовій сумі.
Таким чином, збільшення або зменшення
розміру аліментів можливе шляхом
збільшення або зменшення твердої
грошової суми. В той час, як ОСОБА_2
фактично ставить вимогу про заміну
способу виконання батьком обов'язку
утримувати дитину, який встановив суд,
а саме, стягувати з нього аліменти у 16
частини усіх його доходів, але не менше
30 % пожиточного мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно до
досягнення дитиною повноліття, що
суперечить вимогам ст.192 СК України та
ст.11 ЦПК України.

ОСОБА_2 не позбавлений права в
майбутньому за наявності підстав,
передбачених ст.192 СК України,
звернутись з позовом про зменшення
розміру аліментів.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують,
судове рішення у повній мірі
відповідає вимогам діючого
законодавства, суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив усі
обставини справи, надані суду докази,
надав їм належну правову оцінку, а тому
підстави для скасування рішення суду
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304 , п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Луганської
області,~

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 ~ відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 29 жовтня 2013
року ~ залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: