Номер провадження № 22-ц/785/1210/14
Головуючий у першій інстанції Матяш
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Ступакова О.А.

- Варикаші О.Д.

при секретарі - Колмаков В.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Манас Плюс» про
визнання договору іпотеки недійсним та
за позовом Публічного акціонерного
товариства Укрсиббанк» до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: Товариство з
обмеженою відповідальністю «Манас
плюс» про звернення стягнення на
предмет іпотеки за кредитним договором
№ 0 від 10.03.2007 року, за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_9 (діючої в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4) на
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 07 серпня 2013 року, -

встановила:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з
позовом до ПАТ «Укрсиббанк», TOB «Манас
плюс» про визнання договору іпотеки
недійсним, вказуючи, що 30.03.2007 року між
Публічним Акціонерним товариством
«Укрсиббанк» та TOB «Манас плюс» був
укладений кредитний договір 0 про
отримання коштів у сумі 600 000,00 гривень
строком з 03.04.2007 року до 30.03.2010 року зі
сплатою 17.% відсотків на місяць. У
забезпечення виконання зобов'язань TOB
«Манас плюс» за кредитним договором №
0 від 30.03.2007 року між ПАТ
«Укрсиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_4,
30.03.2007 року було укладено договір
іпотеки, відповідно до якого ПАТ
«Укрсиббанк» прийнято у заставу об'єкт
нерухомості, а саме: квартиру АДРЕСА_1,
що належить їм на праві приватної
власності. Позивачі даний договір
іпотеки не визнають, стверджують, що
він не відповідає вимогам ст. 233 ЦК
України, ст. 509 ЦК України, оскільки їх
зобов'язання грубо порушують засади
добросовісності, розумності та
справедливості та є таким, що укладений
під впливом тяжкої обставини.

ПАТ «Укрсиббанк» з даними позовними
вимогами не згодне, та звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_4
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за кредитним договором №
0 від 30.03.2007 року, а саме
обґрунтовує свої вимоги тим, що 30.03.2007
року був укладений договір № 00,
згідно якого банк зобов'язався надати
кредит TOB «Манас плюс» у сумі 600 000, 00
гривень. Банк свої зобов'язання
виконав, але TOB «Манас плюс»,
зобов'язання передбачені п 1.2.2
кредитного договору не виконувало. У
забезпечення виконання зобов'язань за
договором, між ПАТ «Укрсиббанк» та
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_10,
ОСОБА_8, ОСОБА_4, було укладено іпотечний
договір, відповідно до якого:

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 передали в
іпотеку двокімнатну квартиру АДРЕСА_2;

ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_4 передали
в іпотеку двокімнатну квартиру
АДРЕСА_3; чотирьохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1.

Згідно умов договору, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_4
беруть на себе зобов'язання бути
майновими поручителями TOB «Манас плюс».

ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився,
про час місце та дату судового
засідання повідомлявся належним чином,
причина неявки до суду не відома.

ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилася,
про час місце та дату судового
засідання повідомлялася належним
чином, причина неявки до суду не відома.

ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилася,
про час місце та дату судового
засідання повідомлялася належним
чином, причина неявки до суду не відома.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася,
надала заперечення, відповідно до яких
просила позов її задовольнити, а у
задоволенні позову ПАТ «Укрсиббанк»
відмовити.

ОСОБА_10 у судове засідання не з'явився.

ОСОБА_8 у судове засідання не з'явився.

ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився.

Представник ПАТ «Укрсиббанк» у судове
засідання не з'явився, про час, місце та
дату судового сідання повідомлявся, в
матеріалах справи є відповідна заява
про розгляд справи у його відсутність.

Представник TOB «Манас плюс» у судове
засідання не з'явився.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 07 серпня 2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
договору іпотеки недійсним - відмовити.

Позов Публічного акціонерного
товариства «Укрсиббанк» задоволений.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором від 30.03.2007 року,
а саме:

- двокімнатну квартиру, загальною
площею 48,7 кв. м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_5,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на
підставі свідоцтва про право власності
від 03.07.1997р.

- двокімнатну квартиру, загальною
площею 49,8 кв. м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_10,
ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_13.

- чотирьохкімнатну квартиру,
загальною площею 80,4 кв. м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_4, за ціною визначеною експертом
на час продажу, шляхом проведення
прилюдних торгів, для задоволення
вимог ПАТ «Укрсиббанк», з яких:

- заборгованість за основним боргом та
прострочення кредитом - 119 414, 48 гривень.

- заборгованість по строковим та
простроченим процентам за
користування кредитом - 78 425,07 гривень.

- сума пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом -
9 408,87 гривень.

- сума пені за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам
за користування кредитом - 5 159,77
гривень.

Стягнуто у солідарному порядку з
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_3,
ОСОБА_8, ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Укрсиббанк» судові витрати у вигляді
судового збіру у сумі 2124, 08 гривень.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення, яким
виключити з під іпотечного обтяження
4-х кімнатну квартиру що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 та зняти заборону щодо
її відчуження і скасувати запис № 1791 з
державного реєстру іпотек відомості
про її відчуження.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, сторони, що
з'явилися, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 30 березня 2007 року
між TOB «Манас плюс» та АКІБ
«Укрсиббанк» (відповідно до змін
установчих документів, які
зареєстровані у Державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб,
підприємців 18.12.2009 року, здійснених на
виконання вимог Закону України «Про
акціонерні товариства» від 17.09.2008 року
за №514-1, АКІБ «Укрсиббанк» змінив назву
на ПАТ «Укрсиббанк») був укладений
кредитний договір № про
отримання TOB «Манас плюс» коштів у сумі
600 000,00 гривень строком з 03.04.2007 оку до
30.03.2010 року зі сплатою 17,5 %.

У забезпечення виконання зобов'язання
TOB «Манас плюс», між ПАТ «Укрсиббанк» та
ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_4, 30.03.2007 року було
укладено договір іпотеки, відповідно
до якого ПАТ «Укрсиббанк» прийнято у
заставу об'єкт нерухомості, а саме
квартиру АДРЕСА_1.

Позивачі за первісним позовом в
обґрунтування позовних вимог
посилалися на ст. 233 ЦК України, а саме
на чинення особою правочину
добровільно, що укладає правочин на
вкрай невигідних для себе умовах, а
також на порушення банком ст. 47
Конституції України, згідно якої кожен
має право на житло. Держава гарантує не
тільки свободу його придбання, але й
можливість стабільного користування
житлом, його недоторканість.

При цьому в якості обтяжуючих обставин
позивачі посилаються на матеріальні
негаразди, у зв'язку з тяжкою хворобою,
та вказували що отримали винагороду
від TOB «Манас плюс», однак будь-яких
доказів з цього приводу не надали.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від
06.11.2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» вказано, що
правочин може бути визнаний судом
недійсним на підставі ст. 233 ЦК , якщо
його вчинено особою під впливом тяжкої
для неї обставини і на вкрай невигідних
умовах, чим друга сторона правочину
скористалася.

Відповідно до п. 5.2 іпотечного договору
позивачі підписуючи даний договір
підтверджували, що всі умови цього
договору та кредитного договору вони
розуміли та погоджувались з ними.

Даний договір іпотеки був посвідчений
приватним нотаріусом Білгород -
Дністровського міського нотаріального
округу,серії ВЕЕ №891045, та
зареєстровано в реєстрі за № 1791. При
посвідченні даного договору, усі норми
та вимоги Закону України «Про
нотаріат» нотаріусом були дотриманні,
а отже суд не бачить підстав для
визнання договору іпотеки недійсним.

Згідно ст. З «Закону України», іпотека
виникає на підставі договору, закону
або рішенні суду.

Згідно вимогам ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені частинами 1-3, 5-6 ст.203 ЦК
України .

Згідно положенням ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
нормам Цивільного кодексу, актам
цивільного законодавства, моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним та відповідати його
внутрішній волі, правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 627 ЦК України встановлено
принцип свободи договору, згідно якому
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначеності умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Крім цього, відповідно до ст. 6 ЦК
України сторони мають право укласти
договір, який не передбачений актами
цивільного законодавства, але
відповідає загальним засадам
цивільного законодавства, сторони
мають право врегулювати у договорі,
який передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами, відступити
від положень цих актів і врегулювати
свої відносини на власний розсуд, і не
можуть відступити від положень цих
актів, якщо в цих актах прямо вказано
про це, а також у разі, якщо
обов'язковість для сторін положень цих
актів відносин між сторонами.

Таким чином, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на момент
його укладення договору не
заперечували свого вільного
волевиявлення та своєї вільної згоди
щодо всіх умов даного Іпотечного
договору.

На підставі викладеного суд першої
інстанції обґрунтовано вважав, що
оспорюванні умови договору не
суперечать Цивільному Кодексу України
та іншим актам цивільного
законодавства та відмовив в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3,
ОСОБА_4

Що стосується позовних вимог ПАТ
«Укрсиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_3,ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_4, третя
особа - TOB «Манас плюс» про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
кредитним договором № 0 від 30.03.2007
року, суд дійшов до наступного.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором від 30.03.2007 року
між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_6
Рахмільєвною, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_10,
ОСОБА_8, ОСОБА_4 було укладено іпотечний
договір відповідно до якого, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_3. ОСОБА_8,
ОСОБА_4 передали в іпотеку нерухоме
майно, а саме:

двокімнатну квартиру, загальною площею
48,7 кв. м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_2;

двокімнатну квартиру, загальною площею
49,8 кв. м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_3;

чотирикімнатну квартиру, загальною
площею 80,4 кв. м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно умов договору іпотеки
відповідачі беруть на себе
зобов'язання бути майновими
поручителями ТОВ «Манас плюс».

Відповідно до Рішення Господарського
суду Одеської області від 213 листопада
2011 року, справа №3/17-3887-2011, стягнено з TOB
«Манас плюс» на користь ПАТ
«Укрссиббанк» заборгованість у
розмірі 185 795, 44 гривень, 236 гривень
державного мита.

Статтями 1049 Цивільного кодексу України
передбачено, що Позичальник
зобов'язаний повернути кредитору
надані грошові кошти (кредит) та
сплатити проценти у строки та на
умовах, встановлених договором.

Через невиконання ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_4
своїх зобов'язань перед ПАТ
«Укрсиббанк» по кредитному договору
розмір заборгованості станом на 06.03.2012
року складає 212 408, 19 гривень з яких:

- заборгованість за основним
боргом та прострочення кредитом - 119 414,
48 гривень, заборгованість по строковим
та простроченим процентам за
користування кредитом - 78 425,07 гривень.

- сума пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 9 408,87
гривень, сума пені за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам
за користування кредитом - 5 159,77
гривень.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, установлені
договором або законом, зокрема у
вигляді сплати винною особою
неустойки(штрафу, пені).

Згідно з ст. 629 ЦК України зазначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
сторонами належним чином відповідно до
умов договору.

Відповідно до ст. 554 ЦК у разі порушення
боржником зобов'язання,забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено
додаткову(субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або майно, яке боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Згідно Глави 3 іпотечного договору, у
разі невиконання або неналежного
виконання позичальником основного
зобов'язання іпотекодержатель має
право задовольнити свої забезпечені
іпотекою вимоги шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.(т. 1 а.с. 11)

Статтею 590 ЦК України передбачено, що
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється, зокрема, за рішенням
суду. Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'язання не буде
виконано у встановлений строк (термін),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 33 ч. 1 Закону України
"Про іпотеку", у разі не виконання або не
належного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Частиною 3 ст. 33 Закону України "Про
іпотеку", п. 4.5.1. Іпотечного договору
передбачено, що звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється в тому
числі на підставі рішення суду.

При таких даних суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про
необхідність звернення стягнення на
предмет іпотеки..

Що стосується посилань зазначених в
апеляційній скарзі про те, що
відповідачам не направлялось
попередження визначене в іпотечному
договорі, то з матеріалів справи
вбачається, що банком направлялось
відповідачам попередження передбачене
умовами Іпотечного договору (т. 1 а.с. 146,
147)

Крім того відповідно до вимог п. 37
Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
№ 5 від 30 березня 2012 року невиконання
вимог частини першої статті 35 Закону
України «Про іпотеку» про надіслання
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмового
вимоги про усунення порушення
зобов'язання не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутися у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду (на
відміну від інших способів звернення
стягнення (частина третя статті 33 цього
Закону), оскільки іпотекодавець у
судовому засіданні має можливість
заперечувати проти вимог іпотеко
держателя, що відповідає положенням
статті 124 Конституції України.

Відповідачі скористалися своїм правом
та надали до суду першої інстанції
02.08.2012 року, через свого представника,
заперечення проти вимог
іпотекодержателя. (т. 1 а.с. 234-235)

Між тим суд першої інстанції
задовольнив позовні вимоги повністю та
звернув стягнення на все майно, яке
було в іпотеці, а саме на двокімнатну
квартиру, загальною площею 48,7 кв. м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_2;

двокімнатну квартиру, загальною площею
49,8 кв. м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_3;

чотирикімнатну квартиру,, загальною
площею 80,4 кв. м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Однак суд першої інстанції не врахував,
що більша частина кредиту сплачена
відповідачами, залишок заборгованості
залишився в розмірі 212 408, 19 гривень,
тобто суд першої інстанції не дав
оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом із вартістю
іпотечного майна.

Відповідно до будівельно-технічного
висновку № 61/12 від 24.12.2013 року,
зробленого будівельно-технічним
експертом, ринкова вартість майна на
яке звернуто стягнення складає:

- двокімнатної квартири, загальною
площею 48,7 кв. м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_2 - 200 300 грн.;

- двокімнатної квартири, загальною
площею 49,8 кв. м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_3 - 207 165 грн.;

- чотирикімнатної квартири, загальною
площею 80,4 кв. м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 - 278 758 грн.

Таким чином ринкова вартість тільки 2-х
двокімнатних квартир, на які звернуто
стягнення, складає 407 465 грн., що значно
перевищує залишок не сплаченої
заборгованості 212 408, 19 гривень.

При таких даних колегія суддів вважає
необхідним рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 07 серпня 2013 року в частині
звернення стягнення на предмет іпотеки
чотирикімнатну квартиру, загальною
площею 80,4 кв. м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_1. скасувати та ухвалити
в цій частині нове рішення, яким в
задоволенні цих позовних вимог
відмовити.

Крім того суд першої інстанції стягнув
з відповідачів у солідарному порядку з
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_3,
ОСОБА_8, ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Укрсиббанк» судові витрати у вигляді
судового збіру у сумі 2124, 08 гривень.

Однак судові витрати стягуються з
відповідачів в разі задоволення
позовних вимог на користь позивача не в
солідарному порядку, а в частині
задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
змінити рішення суду першої інстанції
в цій частині стягнути з відповідачів в
рівних частках та зменшити розмір в
частині задоволення позовних вимог

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9
(діючої в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_4) - задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 07 серпня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Манас Ілюс» про
визнання договору іпотеки недійсним та
за позовом Публічного акціонерного
товариства Укрсиббанк» до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: Товариство з
обмеженою відповідальністю Манас
плюс» про звернення стягнення на
предмет іпотеки за кредитним договором
№ 0 від 10.03.2007 року в частині
звернення стягнення на предмет іпотеки
чотирикімнатну квартиру, загальною
площею 80,4 кв. м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_1. скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення,
яким в задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Укрсиббанк»
до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3,
ОСОБА_8, ОСОБА_4, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Манас плюс» про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за кредитним договором № 0 від
10.03.2007 року в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки
чотирикімнатну квартиру, загальною
площею 80,4 кв. м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_1. відмовити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 07 серпня 2013 року про стягнення з
відповідачів у солідарному порядку з
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_3,
ОСОБА_8, ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Укрсиббанк» судових витрат у вигляді
судового збіру у сумі 2124, 08 гривень -
змінити.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4
на користь ПАТ «Укрсиббанк» понесені
ним судові витрати у вигляді судового
збору по 210,72 гривень з кожного.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення однак може бути
оскаржено до суду касаційної інстанції
на протязі двадцяти днів.

Головуючий
В.А. Станкевич

Судді
О.Д. Варикаша

О.А. Ступаков