пр. № 6/336/93/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Жупанової І.Б., при секретарі Брагіній
І.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про обмеження права виїзду за
кордон осіб, які мають невиконані
зобов'язання, покладені на них судовими
рішеннями,

В С Т А Н О В И В:

Шевченківський ВДВС Запорізького
МУЮ звернувся до суду з поданням про
обмеження виїзду за кордон осіб, які
мають невиконані зобов'язання,
покладені на них судовими рішеннями, в
якому зазначено, що на виконанні
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження №
162/15 з примусового виконання
виконавчого документа: виконавчий лист
№ 2-2651 від 20.09.2000 р., виданий
Шевченківським р/с м. Запоріжжя про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/6 частини всіх видів доходу
щомісячно, починаючи з 13.09.2000 р. і до
повноліття дитини.

26.03.2002 року державним виконавцем
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
вищезазначеного виконавчого
документа.

Боржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ур.
м. Запоріжжя, що мешкає АДРЕСА_1,
неодноразово викликався до відділу
державної виконавчої служби для
надання державному виконавцю
необхідних документів щодо сплати
аліментів, проте ним рішення суду та
законні вимоги державного виконавця не
виконуються.

Виклики державного виконавця
боржником ігноруються, хоча ОСОБА_1 у
відповідності до вимог чинного
законодавства, про відкриття
виконавчого провадження повідомлений
належним чином.

У зв'язку із заборгованістю понад
6 місяців за виконавчим документом про
стягнення аліментів, 03.02.2014 р. за вих.. №
1358 до Шевченківського РВ направлено
подання про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності на
підставі ст.. 164 КК України.

Станом на 01.03.2014 р. в матеріалах
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
документа про стягнення аліментів з
ОСОБА_1, відсутні відомості щодо сплати
ним аліментів.

У зв'язку з невиконанням
боржником виконавчих документів у
добровільному порядку, державним
виконавцем здійснюються заходи з
виявлення майна боржника та його
подальшої примусової реалізації.

На підставі викладеного
державний виконавець звернувся до суду
із поданням, погодженим з начальником
Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ,
в якому просить прийняти рішення щодо
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України боржника ОСОБА_1, що
буде сприяти забезпеченню виконання
рішення суду.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, просив суд дане
подання розглянути без участі
державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що подання підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником державної виконавчої
служби.

Згідно ст. 2 Закону України "Про
виконавче провадження " примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Згідно п. 18 ч.3 ст. 11 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право: у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Ухилення боржника від виконання
своїх зобов'язань є оціночним поняттям.
Теоретично їх невиконання може бути
зумовлене об'єктивними причинами,
наприклад, внаслідок відсутності
майна, роботи, незадовільного
фінансового стану, тривалого
відрядження, важкої хвороби тощо. Однак
воно може мати й принципово інше
походження, суб'єктивне, коли боржник
свідомо ухиляється від виконання - має
змогу виконати зобов'язання у повному
обсязі або частково, але не робить
цього без поважних причин.

На момент звернення до суду з
поданням факт ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, повинен вже відбутися і
бути об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення
боржника від виконання покладених на
нього рішенням обов'язків у
виконавчому провадженні може свідчити
невиконання ним своїх обов'язків,
передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України
«Про виконавче провадження», зокрема,
утримання від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Як вбачається з матеріалів
подання ОСОБА_1 був належним чином
повідомлений про відкриття
виконавчого провадження, однак жодних
дій, спрямованих на виконання рішення
суду не вчинив.

Керуючись ст.ст. 208, 377-1 ЦПК
України, ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження ", суд

У Х В А Л И В:

Подання Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції задовольнити.

Тимчасово обмежити право виїзду
за межі України без вилучення
паспортного документу боржника -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Запоріжжя, що мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, до виконання ним своїх
зобов'язань за рішенням
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 20.09.2000 року.

Ухвалу суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Запорізької
області через Шевченківський районний
суд м. Запоріжжя шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали.

Суддя