РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 січня 2014 року

Рівненський міський суд

головуючий Герасимчук М.К.,

при секретарі Філіповій І.М.,

з участю прокурора Меленчук І.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Рівне цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Держави Україна в особі
Державної казначейської служби
України про стягнення майнової шкоди,
завданої злочином, -

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, в якому просить стягнути з
Держави Україна в особі Державної
казначейської служби України 86 314 грн.
майнової шкоди, завданої злочином.

В обґрунтування позовних вимог
вказує, що 17 березня 2006 року
прокуратурою Шевченківського району
м.Києва порушена кримінальна справа
відносно директора ПП "Промбуд" ОСОБА_2
та провідного спеціаліста ПП "Промбуд"
ОСОБА_3 за фактом зловживання
службовим становищем та заволодіння
її (позивача) коштами, за ознаками
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст.
190 КК України. Під час досудового
слідства у справі встановлено, що 08
вересня 2005 року фірма "Промбуд" в особі
ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_1
договір-доручення № 08/09-05 на пайову
участь у фінансуванні будівництва
житлового будинку, за умовами якого ПП
"Промбуд" зобов'язується по завершенню
будівництва будинку за адресою:
АДРЕСА_1 передати документи для
оформлення права власності на
однокімнатну квартиру, а ОСОБА_1 внести
грошові кошти в розмірі 60% вартості
об'єкту, що становить 125 583 грн. Оплата
грошових коштів підтверджується
довідкою ПП "Промбуд" від 08 лютого 2005
року. Позивач доводить, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 не мали підстав для укладення
даного договору, внесені грошові кошти
були привласненні ОСОБА_3, зловживаючи
службовим становищем. Постановою про
порушення кримінальної справи від 17
березня 2006 року встановлено, що шкода,
заподіяна внаслідок злочину, складає 86
314 грн. З метою відшкодування шкоди по
кримінальній справі нею до ОСОБА_3
подано позов про стягнення 88 878 грн.
матеріальної та 10 000 моральної шкоди.
Постановою від 05 травня 2006 року її
визнано цивільним позивачем.
Постановою Шевченківського районного
суду м.Києва кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 191, ч. 2
ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК
України, ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК
України повернуто для додаткового
розслідування. Досудове слідство по
справі триває. Також позивач вказує, що
кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190 КК
України, у якій вона визнана
потерпілою, закрито. Таким чином,
оскільки, особи, які заволоділи її
коштами наслідок злочину не
встановлені, шкода не відшкодована, у
відповідності до ст. 1177 ЦК України, вона
повинна відшкодовуватися державою.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі.

Представник відповідача -
Державної казначейської служби
України - Гнатишин К.В. в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
суду пояснив, що вимоги позивача про
відшкодування шкоди, заподіяної
злочином, державою, є передчасними. На
даний час у кримінальній справі, в якій
ОСОБА_5 визнана потерпілою та цивільним
позивачем, триває досудове
розслідування. Крім того,
законодавством не визначено умов та
порядку відшкодування майнової шкоди,
завданої майну фізичної особи, яка
потерпіла від злочину. Просив в
задоволенні позову відмовити
повністю.

Прокурор Меленчук І.В.,
підтримавши подані до суду заперечення
на позовну заяву, визнала
необґрунтованими доводи позову та
просила відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін,
прокурора, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги до
задоволення не підлягають.

З постанови старшого слідчого
прокуратури Шевченківського району
м.Києва про закриття кримінальної
справи в частині порушеній за ч. 2 ст. 364,
ч. 2 ст. 366 КК України та направлення
кримінальної справи за підслідністю
від 08 грудня 2008 року вбачається, що 18
квітня 2008 року, кримінальні справи
порушені щодо ОСОБА_3 за ст. 191 ч. 5, 366 ч. 2
КК України за фактом службового
підроблення та заволодіння чужим
майном, яке належало потерпілим,
зокрема, ОСОБА_5, закрито по ст. 6 п. 2 КПК
України (в редакції 1960 року). Того ж дня,
порушено кримінальну справу за фактом
зловживання службовим становищем,
службового підроблення та заволодіння
чужим майном шляхом шахрайства, яке
належало потерпілим, в т.ч. ОСОБА_5, за
ознаками складу злочинів, передбачених
ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 190 КК України.
Порушену кримінальну справу виділено
із кримінальної справи № 60-1671 в окреме
провадження з наданням реєстраційного
номеру № 60-1687. Кримінальну справу №
60-1687 направлено прокурору
Шевченківського району м.Києва для
подальшого її скерування у
відповідності до ст. 112 КПК України до
Шевченківського РУ ГУ МВС України в
м.Києві для організації подальшого
досудового слідства.

В матеріалах справи міститься,
надана позивачем, довідка слідчого СВ
Шевченківського РУ ГУМВС України в
м.Києві про те, що ОСОБА_1 дійсно визнана
потерпілою по справі №60-1687, порушеної
за фактом вчинення злочину,
передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

За повідомленням Шевченківського
районного управління в м.Києві ГУ МВС
України від 05 та 12 грудня 2013 року,
досудове розслідування у
кримінальному провадженні № 002565
від 13 лютого 2013 року (кримінальна
справа № 60-1687) на даний час триває.

Таким чином, посилання позивача
на положення ст. 1177 ЦК України, згідно з
якою майнова шкода, завдана майну
фізичної особи внаслідок злочину,
відшкодовується державою, якщо не
встановлено особу, яка вчинила злочин,
або якщо вона є неплатоспроможною, є
передчасними.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного
суду України № 3 від 31 березня 1989 року
"Про практику застосування судами
України законодавства про
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної злочином, і стягнення
безпідставно нажитого майна"
визначено, "Звернути увагу судів на те,
що у випадках, коли шкоду заподіяно
спільними діями підсудного та іншої
особи, кримінальну справу щодо якої
було закрито з підстав, передбачених
пп.2-10 ст.6, статтями 7 - 7-2, 9, 10 КПК України
(в редакції 1960 року), суд покладає на
підсудного обов'язок відшкодувати
матеріальну шкоду в повному розмірі і
роз'яснює цивільному позивачеві право
пред'явити в порядку цивільного
судочинства до особи, справу щодо якої
закрито, позов про відшкодування шкоди
солідарно із засудженим".

Крім того, відмовляючи в
задоволенні позову, суд звертає увагу
на вимоги ч. 2 ст. 1177 України ( в редакції,
що діяла на момент звернення до суду),
за якими, умови та порядок
відшкодування майнової шкоди, завданої
майна фізичної особи, яка потерпіла від
злочину, встановлюються законом.

Статтею 95 Конституції України
визначено, що виключно законом про
Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки Держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків,
згідно п.8 ст.7 Бюджетного кодексу
України одним з найважливіших
принципів бюджетної системи є принцип
цільового використання бюджетних
коштів, тобто бюджетні кошти
використовуються тільки на цілі,
визначені бюджетним призначенням.

Однак, на день розгляду спору
судом, умови та порядок відшкодування
за вищевказаною статтею не встановлені
законом. До того ж, Законом України "Про
Державний бюджет на 2012 рік" видатків на
відшкодування шкоди у порядку ст.1177 ЦК
України не передбачено.

Враховуючи вище наведені
обставини суд вважає за можливе
відмовити позивачу в задоволенні її
позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, суд, -

в и
р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 про стягнення з Держави
Україна в особі Державної
казначейської служби України 86 314 грн.
майнової шкоди, завданої злочином -
відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржено
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Рівненської області через
Рівненський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий -