Справа № 510/1509/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2014 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рені цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Долинської сільської
ради Ренійського району Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача -
Долинської сільради Ренійського
району позовні вимоги визнав, щодо їх
задоволення не заперечував, просив
розглянути справу у його відсутності.

Позивач, його представник на
задоволенні позову наполягали, просили
розглянути справу без їхньої участі.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: копія
технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1, оформленого на ім'я
ОСОБА_1; копія заяви ОСОБА_1 про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом; копія свідоцтва про
народження позивача; копія витягу про
реєстрацію в Спадковому реєстрі від
19.05.2005р.; копія довідки сільради про
склад сім'ї за спірною адресою на дату
смерті ОСОБА_1; копія свідоцтва про
смерть ОСОБА_1 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1.;
копія заповіту ОСОБА_1 від 12.09.1997р. на
ім'я ОСОБА_1; копія інформаційної
довідки зі Спадкового реєстру від
15.08.2013р.; копія постанови нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 19.08.2013р.; копії документів зі
спадкової справи, наданих за запитом
суду.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_1
За життя матері позивача належав
житловий будинок АДРЕСА_1, у якому вона
мешкала разом із позивачем без
оформлення відповідних
правовстановлюючих документів на
нерухомість. Факт належності будинку
ОСОБА_1 підтверджується: копією
технічного паспорту на будинок на її
ім'я; довідкою Долинської сільради про
належність домоволодіння ОСОБА_1

На випадок смерті ОСОБА_1 розпорядилася
належним їй майном, 12.09.1997р. залишила на
ім'я сина - ОСОБА_1 заповіт, ІНФОРМАЦІЯ_1 -
померла. Після смерті ОСОБА_1
відкрилась спадщина на вищезазначене
майно. У встановлений законодавством
строк для прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_1 позивач звернувся до
Ренійської районної державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини за заповітом. За
зверненням позивача нотаріусом було
заведено спадкову справу. Пізніше, при
зверненні позивача до нотаріуса для
отримання свідоцтва про право на
спадщину, йому в цьому було відмовлено
з причин відсутності
правовстановлюючих документів на
вищевказаний житловий будинок (ОСОБА_1
за своє життя так і не встигла оформити
право власності на нерухомість із
реєстрацією його у передбаченому
законом порядку), про що 19.08.2013р.
нотаріусом було винесено відповідну
постанову. Після смерті ОСОБА_1 це
питання вже неможливо вирішити, за
визнанням права власності на житловий
будинок, як на об'єкт спадщини, може
звернутися тільки спадкоємець.

На момент смерті ОСОБА_1 разом із нею
мешкав тільки позивач, що
підтверджується також і довідкою
Долинської сільради від 11.03.2013р., на
його ім'я ОСОБА_1 склала заповіт.

Таким чином, позивач прийняв спадщину
в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що
залишилася після померлої ОСОБА_1 і
вважає, що має всі законні підстави для
визнання за ним права власності на неї,
оскільки до держави вона не перейшла,
відумерлою не визнана, інших
спадкоємців немає.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки його доводи знайшли своє
належне підтвердження в судовому
засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин
справи сторони не заперечують,
визнають їх, суд вважає, що факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги і мають
значення для справи встановлені, у
зв'язку із чим немає необхідності у
підтвердженні їх доказами засобом
дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом (ст. 1217 ЦК України). Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК
України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
поживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 ЦК України,
він не заявив відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1
ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України,
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом,
позивач у справі є спадкоємцем за
заповітом (ст. 1235 ЦК України). Він у
передбачений законом строк подав
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини, отже він вже вважається
таким, що її прийняв. Крім того, на
момент смерті ОСОБА_1 позивач мешкав
разом із нею, отже він прийняв спадщину
і фактично. Прийняття спадщини є
фактом, яке відображає волю спадкоємця
придбати майно після смерті
спадкодавця. В даному випадку позивач
прийняв спадщину і в порядку ч. 1 ст. 1269
ЦК України і відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК
України, оскільки його воля, як
спадкоємця за заповітом, була виражена
у його діях щодо подачі відповідної
заяви до нотаріуса та стосовно
фактичного управління та володіння
спадковим майном (догляд за будинком та
мешкання в ньому, сплата витрат по його
утриманню, зберігання відповідних
документів на майно та ін.).

Таким чином, позивач прийняв
спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України
та ч.3 ст. 1268 ЦК України, однак, він не
може оформити прийняття спадщини та
отримати відповідне свідоцтво,
оскільки за життя ОСОБА_1 не було
оформлено правовстановлюючий документ
на житловий будинок, у зв'язку із чим в
даний час позивач вимушений звернутися
до суду із позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є
суб'єктом набуття права власності на
житловий будинок з підстав прийняття
спадщини за заповітом в порядку ч. 1 ст.
1269 ЦК України та ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та
досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим
задовольнити вимоги позивача щодо
визнання за ним права власності на
спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1235,
1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш
И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом право
власності на житловий будинок із
надвірними спорудами (окрім самочинно
побудованих), розташований по АДРЕСА_1,
що належав ОСОБА_2, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1

Строк оскарження рішення в Апеляційний
суд Одеської області через Ренійський
районний суд Одеської області: 10 днів -
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
В.І. Дудник