Справа № 387/1821/13-ц
Номер провадження по справі 2/387/28/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року
смт.
Добровеличківка

Добровеличківський районний суд
Кіровоградської області

в складі: головуючого судді
Кучеренко О.
П.

при секретарі
Поляруш
С.Ю.

з участю позивача
ОСОБА_1

з участю представника позивача
ОСОБА_2

з участю відповідача
ОСОБА_3

з участю представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт.
Добровеличківка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа
на стороні відповідача які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору Перчунівську сільську
раду Добровеличківського району
Кіровоградської області про
встановлення нікчемності заповіту,-

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернулася до суду з
позовом до відповідача про
встановлення нікчемності заповіту, в
якому зазначила, що з її чоловіком
ОСОБА_5, вона прожила спільно сім'єю 30
років. У 2007 році вони зареєстрували
шлюб, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб НОМЕР_1 від 23.08.2007 року. Від
шлюбу у них є діти - ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про
народження НОМЕР_2 від 28.09.1985 року, та
ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом
про народження НОМЕР_3 від 01.09.1990 року.
Восени 2012 року її чоловік важко
захворів. Під час перебування в
Кіровоградському обласному
онкологічному диспансері лікарі
поставили діагноз онко шлунку 4
ступеня, що підтверджується довідкою
від 08.11.2012 року, та направили на
лікування за місцем проживання. Про
хворобу чоловіка вона повідомила його
сестру - ОСОБА_8 та племінника - ОСОБА_3, з
якими вони не зустрічались близько 10
років. Після її дзвінка ОСОБА_8 та
ОСОБА_3 два рази провідували хворого. В
лютому - березні 2013 року через стрімкий
розвиток хвороби у ОСОБА_5 почались
провали пам'яті, його постійно мучили
страшні болі, знеболювальні препарати
майже не допомагали. Самостійно він не
міг вставати та пересуватись, навіть
тримати ложку в руках. Зранку, 25 березня
2013 року, до них раптово, на автомобілі
ВАЗ приїхали ОСОБА_8 та ОСОБА_3, які
запевнили її чоловіка у швидкому
видужанні. Вони разом працюють в
районній лікарні медсестрою та
медбратом. ОСОБА_5, в надії позбавитись
страшного болю та вилікуватись,
погодився переїхати з ними в смт.
Арбузинку Миколаївської області. Через
два дні наші діти поїхали провідати
свого батька в смт. Арбузинку, стан його
здоров'я різко погіршився. Її чоловік
хотів повернутися додому, проте ОСОБА_8
цього не допустила. ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_5 помер, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть від 11.04.2013
року, видане відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Арбузинського
районного управління юстиції у
Миколаївській області. Дізнавшись від
сторонніх людей про смерть її чоловіка,
вона разом з родичами та сусідами
поїхали на похорони. Потім вона
дізналася, що 25.03.2013 року секретарем
виконавчого комітету Перчунівської
сільської ради ОСОБА_9 було посвідчено
заповіт, складений її чоловіком. Згідно
даного заповіту ОСОБА_5 заповів ОСОБА_3
земельну ділянку площею 13,26 га, що
належала йому на підставі Державного
акта на право приватної власності на
землю № 316 від 25.03.2002 року. 11.06.2013 року
вона подала заяву про прийняття
спадщини подружжя до
Добровеличківської державної
нотаріальної контори, де отримала
витяг про реєстрацію в Спадковому
реєстрі спадкової справи. Вважає, що
заповіт ОСОБА_5 від 25.03.2013 року,
посвідчений секретарем виконавчого
комітету Перчунівської сільської ради
ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за
№ 08, є нікчемним.

Позивач та її представник в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали в повному обсязі,
обгрунтували їх обставинами
викладеними в позовній заяві, просять
їх задовільнити.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали повністю, надали суду
пояснення, що 25.03.2013 року по проханню
ОСОБА_5(його дядька по материнській
лінії) він разом з ОСОБА_10.(його тітки
також по материнській лінії і рідної
сестри ОСОБА_5) забрав його в
смт.Арбузинка Миколаївської області,
поскільки останній хворів
онкозахворюванням, а позивач та їх діти
не здійснювали належного догляду за
дядьком. В цей же день його дядько з
власної волі склав заповіт в
Перчунівській сільській раді на його
користь, йому про це стало відомо після
складання заповіту від самого ОСОБА_5,
який повідомив йому що земельну
ділянку, яка складається з його
земельної ділянки і земельної ділянки
яка йому дісталася в спадщину від його
батька, він заповів йому. Його дядько
сам передвигався, говорив, мислив,
віддавав звіт своїм діям. ІНФОРМАЦІЯ_2
року дядько помер. Поховання дядька
здійснював він, позивач і їх діти
приїджали на похорон, проте участі в
похованні не приймали. Вважають, що
підстав для задоволення позову та
встановлення нікчемності заповіту
немає, поскільки заповіт відповідає
загальним вимогам, додержання яких є
необхідним для чинності правочину, а
заповіт це односторонній правочин.

Третя особа на стороні
відповідача яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору
Перчунівська сільська рада
Добровеличківського району
Кіровоградської області в судове
засідання не з'явилася, про день, час та
місце слухання справи повідомлені
вчасно та належним чином, надали суду
заяву про слухання справи в їх
відсутність.

Суд вважає, що в справі мається
достатньо матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, тому можливо
розглянути справу по суті у
відсутності третьої особи на стороні
відповідача яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору
Перчунівської сільської ради
Добровеличківського району
Кіровоградської області.

Суд, заслухавши пояснення сторін
та їх представників, допитавши свідків
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, дослідивши
матеріали справи, вважає
встановленими наступні фактичні
обставини справи та відповідні їм
правовідносини: 23 серпня 2007 року ОСОБА_5
та ОСОБА_1 уклали шлюб який
зареєстровано Перчунівською
сільською радою Добровеличківського
району Кіровоградської області,
актовий запис № 20. Прізвище після
реєстрації шлюбу: дружини - ОСОБА_1.
(а.с.6). ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер ,
про що 08 квітня 2013 року складений
відповідний актовий запис №39. Місце
смерті смт.Арбузинка Арбузинського
району Миколаївської області (а.с.10).
Згідно заповіту від 25 березня 2013 року,
посвідченого секретарем виконавчого
комітету Перчунівської сільської ради
Добровеличківського району
Кіровоградської області, ОСОБА_9 та
зареєстрований в реєстрі за №08 ОСОБА_5
належну йому земельну ділянку (пай), що
належить йому на основі державного
акта на землю серії ІУ-КР №018793,
виданного Добровеличківською
райдержадміністрацією
Кіровоградської області 25 березня 2002
року та розташовану на території
Перчунівської сільської ради село
Перчунове Добровеличківського району
Кіровоградської області заповів
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення
першої сесії шостого скликання
Перчунівської сільської ради від 11.11.2010
року №3 "Про обрання секретаря
Перчунівської сільської ради" ОСОБА_9
обрано секретарем Перчунівської
сільської ради, депутата виборчого
округу №2, з одночасним здійсненням
повноважень секретаря виконавчого
комітету Перчунівської сільської ради.
Розпорядженням голови Перчунівської
сільської ради № 37 від 11.11.2010 року "Про
покладання обов'язків по вчиненню
нотаріальних дій" обов'язки по вчиненню
нотаріальних дій покладено на ОСОБА_9.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків , встановлених цим
Кодексом.

Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 213 Цивільного
процесуального кодексу України
рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 212
ЦПК України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно підпункту 5 пункту "б" ч.1 ст.
38 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» у редакції
станом на 2010 рік, до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належать делеговані повноваження з
вчинення нотаріальних дій з питань,
віднесених законом до їх відання,
реєстрація актів громадянського стану
(за винятком виконавчих органів
міських (крім міст обласного значення)
рад).

Зі змісту ст. 1 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
вбачається, що делегованими
повноваженнями є повноваження органів
виконавчої влади, надані органам
місцевого самоврядування законом,
тобто повноваження надаються
колективному органові, а не певній
посадовій особі.

В даному випадку Законом надане
право на вчинення нотаріальних дій
виконавчому комітетові. Виконавчий
комітет на своєму засіданні передає
своє делеговане законом повноваження
на вчинення нотаріальних дій посадовій
особі - секретареві сільської ради з
покладенням на неї відповідних
обов'язків.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону
виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради в межах своїх
повноважень приймає рішення. Рішення
виконавчого комітету приймаються на
його засіданні більшістю голосів від
загального складу виконавчого
комітету і підписуються сільським,
селищним, міським головою, головою
районної у місті ради.

Лише в такому випадку секретар
сільської ради отримує надані законом
повноваження на вчинення нотаріальних
дій.

Статтею 42 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
передбачено вичерпний перелік
повноважень сільського голови.
Відповідно до п.п.19,20 ч.4 ст. 42 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" сільський голова здійснює
інші повноваження місцевого
самоврядування, визначені цим та
іншими законами, якщо вони не віднесені
до виключних повноважень ради або не
віднесені радою до відання її
виконавчих органів; видає
розпорядження у межах своїх
повноважень.

Отже, голова Перчунівської
сільської ради Виноградов В.М. видав
незаконне розпорядження № 37 від 11
листопада 2010 року з перевищенням
власних повноважень, чим порушив
вимоги ч. 8 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
відповідно до якої він має право
видавати розпорядження лише в межах
своїх повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт,
складений особою, яка не мала на це
права, а також заповіт, складений з
порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним.

Статтею 60 ЦПК
України визначено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях (ч.4 ст.60
ЦПК України).

Аналізуючи зібрані по справі
докази, оцінюючи їх в сукупності суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню повністю, поскільки
позивачем доведено належними та
допустимими по справі доказами, що
голова Перчунівської сільської ради
Виноградов В.М. видав незаконне
розпорядження № 37 від 11 листопада 2010
року з перевищенням власних
повноважень, чим порушив вимоги ч. 8 ст.
59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", відповідно
до якої він має право видавати
розпорядження лише в межах своїх
повноважень і відповідно заповіт
ОСОБА_5 від 25.03.2013 року, посвідчеий
секретарем виконавчого комітету
Перчунівської сільської ради
Добровеличківського району
Кіровоградської області, ОСОБА_9 та
зареєстрований в реєстрі за №08 -
складений особою, яка не мала на це
права, є нікчемним. Відповідач
заперечуючи проти позову не надав
суду належні та допустимі по справі
докази своїх заперечень.

На підставі ст. 1233, ч.3 ст.1247, ст.1251,
ч.1 ст.1257 ЦК України, Закона України "Про
нотаріат", Закона України "Про місцеве
самоврядування в Україні", п.1.2 Порядку
вчинення нотаріальних дій посадовими
особами органів місцевого
самоврядування", ст. ст. 3,4,10, 27, 31, 50, 57, 60,
61 , 88, 209,212- 215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа на стороні відповідача які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору Перчунівську сільську
раду Добровеличківського району
Кіровоградської області про
встановлення нікчемності заповіту -
задовільнити повністю.

Встановити нікчемність заповіту
ОСОБА_5 від 25.03.2013 року, посвідченого
секретарем виконавчого комітету
Перчунівської сільської ради
Добровеличківського району
Кіровоградської області, ОСОБА_9 та
зареєстрований в реєстрі за №08.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі двісті
двадцять дев"ять гривень сорок копійок.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської
області в 10-денний строк з дня його
проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції.

Суддя Добровеличківського районного
суду

Кіровоградської області
О. П.
Кучеренко