Справа № 136/481/14-ц
У Х В А Л А

про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України

28.02.2014
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого судді
Кривенка Д. Т.

при секретарі
Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Липовець подання
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Липовецького районного управління
юстиції Ковалінської Т.В. про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань без вилучення паспортного
документа, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Липовецького районного управління
юстиції Ковалінська Т.В. звернулась до
суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України до виконання своїх зобов'язань
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя с. Зозів,
Вінницької області , без вилучення
паспортного документа.

Подання обґрунтоване тим, що на
примусовому виконанні у відділі
державної виконавчої служби
Липовецького районного управління
юстиції перебуває виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа №2-608 виданого 04.10.2004 року
Липовецьким районним судом про
стягнення аліментів з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 100
грн. щомісячно до їх повноліття.

13.01.2005 року державним виконавцем
відкрито виконавче провадження. Копії
постанови надіслано сторонам для
виконання та відома.

Державним виконавцем неодноразово
робилися запити до ВРЕВ ДАІ, Ощадного
банку України м.Липовець,
Держсільгоспінспекція, Реєстраційної
служби Липовецького РУЮ, ДПС, відділу
Держземагенства у Липовецькому районі
для виявлення рухомого та нерухомого
майна боржника. Згідно відповідей з
вищевказаних установ відкриті рахунки,
рухоме та нерухоме майно за боржником
не рахується.

На даний час рішення суду боржником не
виконується, в результаті чого станом
на 25.02.2014 року заборгованість по сплаті
аліментів становить 11 100 грн., тому
державний виконавець просила суд вжити
заходів для вчасного та повного
виконання вищезазначеного судового
рішення шляхом обмеження боржника у
праві виїзду за межі України.

В судове засідання старший
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Липовецького районного управління
юстиції Ковалінська Т.В. не з'явилась,
однак надала суду заяву, в якій подання
підтримала, просила суд його
задовольнити, а його розгляд проводити
у її відсутності на підставі правил
передбачених ч.2 ст.158 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши
матеріали додані до подання, приходить
до висновку, що подання слід
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.6 Закону
України „Про порядок виїзду з України
та в'їзд в Україну громадян України"
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
або громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
таких зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону від
21.04.1999, № 606-XIV "Про виконавче
провадження", державний виконавець під
час здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

З аналізу вказаної норми закону
слідує, що обов'язковим є ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
тобто це такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. У зв'язку з чим і
здійснюється примусове виконання, а
тому це є підставою для звернення
державного виконавця з поданням до
суду щодо вирішення питання про
застосування до такої особи
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України, яке є юридичною
санкцією і задоволення такого подання
можливе лише за умови "доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання".

Із доказів, що додані до подання судом
встановлено, що 04.10.2004 року Липовецьким
районним судом було видано виконавчий
лист №2-608 про стягнення аліментів з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3
на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі
100 грн. щомісячно до повноліття сина
ОСОБА_4, тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а далі
по 50 гривень на дочку ОСОБА_5.

13.01.2005 року постановою державного
виконавця було відкрито виконавче
провадження. Як вбачається із
попереджень від 05.02.2009 року за №03-18/93,
№03-18/116, в адресу ОСОБА_2 направлялись
повідомлення про існування судового
рішення про стягнення з нього
аліментів на утримання двох дітей та
йому пропонувалось погасити невідомо
яку заборгованість до 16.02.2009 року,
однак в підтвердження про отримання
таких попереджень суду не представлено
доказів. Крім цього не з'ясовано в якому
році державний виконавець Озеруга Т.В.
зверталась до Липовецького РВ УМВС із
поданням про порушення кримінальної
справи стосовно ОСОБА_2, так як таке
подання не містить реквізитів
спрямування його за належністю. Згідно
запиту від 22.09.2009 року за №4325/03-23,
державний виконавець звертався до
Липовецького відділення Ощадного
банку України для з'ясування наявності
відкритих рахунків на ім'я ОСОБА_2,
проте відповіді на вказаний запит до
матеріалів подання не додано. Лише
24.04.2013 року за №01-07/427 з відповіді
отриманої з Відділу Держкомзему у
Липовецькому районі, державним
виконавцем було з'ясовано про
відсутність у боржника ОСОБА_2 у
власності чи користуванні земельних
ділянок. Станом на 25.02.2014 року згідно
проведеного державним виконавцем
розрахунку заборгованості зі сплати
аліментів ОСОБА_2 склала 11 100 грн.

З огляду на викладене слід дійти
висновку, що в порушення принципу
диспозитивності цивільного
судочинства, державним виконавцем не
надано суду жодних доказів, які
свідчили б про те, що починаючи з лютого
2009 року, тобто протягом більш як п'яти
років, боржник ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судом та обізнаний про хід
проведених державним виконавцем будь -
яких виконавчих дій за вищевказаним
виконавчим провадженням за цей період,
а також те, що він порушує обов'язки, що
передбачені ч. 6 ст. 12 Закону N 606-XIV.

За таких обставин, слід дійти до
переконання, що із здобутих у справі
доказів, судом не встановлено факт
свідомого невиконання боржником
покладених на нього обов'язків за
рішенням суду, коли виконати
зобов'язання у нього були всі реальні
можливості і цьому не заважали будь-які
незалежні від нього об'єктивні
обставини.

Таким чином суд дійшов до
переконання, що в задоволенні подання
слід відмовити.

Керуючись ст.6 Закону України
„Про порядок виїзду з України та в'їзд
в Україну громадян України", ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження", ст. ст. 210, 377-1 ЦПК України,
суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Липовецького районного управління
юстиції Ковалінської Т.В. про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя
с.Зозів Вінницької області, за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань без вилучення паспортного
документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:Д. Т. Кривенко