У х в а л а

24 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів Гримич М.К.,
Євтушенко О.І.,

Мартинюка
В.І., Олійник А.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, подану
представником ОСОБА_4, про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 грудня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», третя особа - начальник
департаменту менеджменту персоналу
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» Козлова Олена
Володимирівна, про поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк),
третя

особа - начальник департаменту
менеджменту персоналу ПАТ
«УкрСиббанк» Козлова О.В., про
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

Посилався на те, що з 7 червня 2012 року
він працював у публічному акціонерному
товаристві «УкрСиббанк» (далі - ПАТ
«УкрСиббанк») на посаді начальника
Управління торгівельних операцій
казначейського департаменту. 14 березня
2013 року був попереджений відповідачем
про звільнення у звʼ?язку зі змінами в
організації праці та 17 травня 2013 року
звільнений із займаної посади на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає,
що відповідач звільнив його незаконно,
так як зміни в організації праці
відповідача не є такими, що потягли за
собою скорочення посади, яку він
обіймав, а лише призвели до зміни
найменування цієї посади.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 31 липня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 5 листопада 2013 року, у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою судді судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 5 грудня 2013 року у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Комінтернівського районного суду

м. Харкова від 31 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 5 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк»,
третя особа - начальник департаменту
менеджменту персоналу ПАТ
«УкрСиббанк» Козлова О.В., про
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3, подана представником

ОСОБА_4, про перегляд ухвали судді
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 грудня 2013 року, з підстави
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального закону, зокрема

ст. 21 , ч. 1 ст. 492 , ст.ст. 235, 2371 КЗпП
України.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
представник заявника посилається на:

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних правах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 серпня 2012 року в справі за
позовом про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, якою судові рішення
попередніх інстанцій скасовано та
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних правах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 січня 2013 року в справі за
позовом про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та внесення вірного
запису про звільнення до трудової
книжки, якою судові рішення попередніх
інстанцій скасовано та справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11,
постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішень судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі й
не відбулося застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК України, і на них не може
здійснюватись посилання на
підтвердження підстави встановленої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, оскільки
надані для порівняння ухвала колегії
суддів судової палати у цивільних
правах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 серпня 2012
року, ухвала колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 січня 2013 року не є тими
судовими рішенням, що переглядається
Верховним Судом України, оскільки
постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішення судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі й
не відбулося застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК, і на них не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Отже, наведені представником заявника
доводи не містять ознак, які згідно
вимог вищевказаної норми є підставами
для перегляду судового рішення, а тому
у допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись статтями 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», третя особа - начальник
департаменту менеджменту персоналу
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» Козлова Олена
Володимирівна, про поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 грудня 2013 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
судді:М.К. Гримич О.І. Євтушенко В.І.
Мартинюк А.С. Олійник