Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/594/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

20.03.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів - Сукач Т.О., Бубличенко В.П.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 23 квітня
2013 року і

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 та просила стягнути аліменти на
утримання дитини, сина відповідача
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до її повноліття.

Зазначала, що рішенням виконкому
Заваллівської селищної ради
Гайворонського району Кіровоградської
області, від 26 червня 2003 року, її
призначено опікуном ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач,
який має постійне місце роботи, але
добровільно матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає.

Рішенням Гайворонського районного
суду Кіровоградської області від 23
квітня 2013 року позов задоволено,
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно.

Стягнення розпочато з 14 червня 2012 року
і до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто до
повноліття ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати з підстав невідповідності
висновків суду фактичним обставинам,
порушення норм матеріального та
процесуального права, справу направити
на новий розгляд в іншому складі суду.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися про час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що підтверджується відмітками
на повідомленнях про вручення поштових
відправлень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, відповідно до
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач є батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 рішенням виконкому
Заваллівської селищної ради
Гайворонського району Кіровоградської
області, від 26 червня 2003 року, за №98,
призначена опікуном над неповнолітнім
племінником ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Згідно довідки Заваллівської селищної
ради Гайворонського району
Кіровоградської області, від 05 червня
2012 року, №264, позивачка проживає в
АДРЕСА_1 і на її утриманні перебуває
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, а у
випадках, передбачених статтями 198,199
цього Кодексу, і своїх повнолітніх
дочку сина.

Права та обов'язки опікуна визначені
статтею 67 ЦК України.

Частиною 3 статті 181 СК України
визначено, що за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу, що визначено ст.182 СК України.

Зі змісту апеляційної скарги
вбачається, що відповідач як на
підставу скасування рішення суду
посилається на те, що після смерті його
дружини, матері дітей, він вимушений
був відправити дітей в Україну до своєї
матері, так як не міг приділяти дітям
належної уваги.

Так, як його діти є громадянами Росії
він звернувся до Заваллівської
селищної ради з заявою призначити його
сестру ОСОБА_2 опікуном його дітей, щоб
узаконити перебування дітей в Україні.

В 2003році на власні кошти він придбав
будинок для дітей та матері в
смт.Завалля, який оформив на сестру, яка
з 2006 року по теперішній час в будинку не
проживає та не виконує належним чином
опікунські обов'язки.

З 2006 року відповідачка постійно
проживає в м.Одеса зі своїм чоловіком
та дитиною.

Не дивлячись на те, що він хворіє,
регулярно висилає кошти на утримання
сина та матері, щорічно сам приїздить у
відпустку.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Частиною 1 ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач є батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини (а.с.5)
і позивачка ОСОБА_2 рішенням виконкому
Заваллівської селищної ради
Гайворонського району Кіровоградської
області, від 26 червня 2003 року, за №98,
призначена опікуном дитини (а.с.4).

Позивачка проживає в АДРЕСА_1 і ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на повному її
утриманні, що підтверджується довідкою
Заваллівської селищної ради від 05.05.2012
року (а.с.6).

Відповідач на підтвердження доводів
апеляційної скарги, що він утримує
дитину не наданого жодного належного
та допустимого доказу.

З наданого відповідачем ксерокопії
виписного епікризу (а.с.52), з 07.06.2011 року
по 12.07.2011 року він знаходився на
лікуванні з діагнозом: відсутність
лівої нижньої кінцівки на рівні
середньої третини стегна після
ампутації (27.01.1997 року). супутні
захворювання: гіпертронічна хвороба І
стадії. Цукровий діабет ІІ тип,
середнього ступеня важкості,
компенсований. Аліментарне ожиріння ІІ
ступеня.

З протоколу судового засідання від
02.10.2012 року, Хасанського районного суду
Приморського краю, Російської
Федерації, проведеного на виконання
доручення про виконання окремих
процесуальних дій, на підставі угоди
Мінської Конвенції про правову
допомогу в правових відносинах по
цивільним, сімейним і кримінальним
справам від 22.01.1993 року, вбачається, що
відповідає є військовослужбовцем,
середній заробіток за 6 місяців 2012 року
склав 42000 рублів, в теперішній час інших
відрахувань по виконавчим листам
немає, інших осіб на утриманні немає.
Інвалідність він не оформляв, так як це
не передбачено його службовим
становищем.

Зі змісту апеляційної скарги
вбачається, що відповідач не оскаржує
визначений судом розмір аліментів,
який підлягає стягненню з нього на
користь позивачки на утримання його
сина, а наявні у нього хвороби не
перешкоджають йому сплачувати
аліменти на утримання його дитини у
визначеному судом розмірі.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
наявність підстав для задоволення
позову.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Ухвалою суду від 12.02.2014 року ОСОБА_3
відстрочено сплату судового збору за
подання апеляційної скарги до
ухвалення рішення по справі, а тому з
нього в доход держави належить
стягнути 114 грн.70 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 23 квітня
2013 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 114
грн. 70 коп. судового збору.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді