У х в а л а

іменем україни

20 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д. О., Кузнєцова
В. О., Наумчука М. І.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_6,
ОСОБА_7, треті особи: Служба у справах
дітей Білоцерківської міської ради,
Приватне підприємство «Еркер», про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 22 серпня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 23 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом до ОСОБА_5, яка
діє в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у якому просив
визнати відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Посилався на те, що з 2009 року
відповідачка з дітьми не проживає у
вказаній квартирі.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 22 серпня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 23 жовтня 2013 року, позов
ОСОБА_4 задоволено.

Визнано ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Вирішено питання судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
ухвалені у справі судові рішення
вважає незаконними, просить їх
скасувати та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_5 необхідно
відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено,
що під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
безпідставні.

З огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
суду першої інстанції та ухвали
апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 22 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 23 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О.
Остапчук

В. О. Кузнєцов

М. І. Наумчук