Справа № 347/3547/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2014
м. Косів

Косівський районний суд
Івано-Франківської області, в складі :

Головуючого - судді Цалин Б.М.

Секретаря : Грицанюк Н.П.

з участю адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

позивача: ОСОБА_3

відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.Косів
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про захист права власності та
усунення перешкод в користуванні
майном, -

В С Т
А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_4 про захист права власності та
усунення перешкод в користуванні
майном.

Позивач, ОСОБА_3, в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав суду пояснив,
що 14.02.1986 року він на підставі договору
купівлі-продажу посвідченого
державним нотаріусом Косівської ДНК
Ромовською О.В. в ОСОБА_6 придбано
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, в тому числі і 1/2
криниці НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_1. Право
власності на вказане будинковолодіння,
що в АДРЕСА_1 зареєстровано за
позивачем в установленому законом
порядку. Криниця НОМЕР_1, 1/2 частина
якої належить йому відповідно до
договору купівлі-продажу від 14.02.1986
року, знаходиться на межі належної йому
земельної ділянки та земельної ділянки
відповідача в справі ОСОБА_4 З моменту
придбання позивачем вказаного
будинковолодіння між ним та родиною
відповідача неодноразово виникали
суперечки з приводу користування
спірною криницею. В 2011 року при
відсутності позивача вдома ОСОБА_4
переніс верхню частину криниці на свою
частину земельної ділянки, а літом 2013
року взагалі закрив криницю,
встановивши навісний замок тим самим
позбавивши його взагалі права
користування криницею. Такі дії
відповідача спричнили йому і моральну
шкоду яку він оцінює в 2000 грн, що
виразилось в порушенні його права на
користування належною йому на праві
власності 1/2 частиною криниці протягом
тривалого часу, переживань та
порушення нормального способу життя.
Просить позов задоволити.

Відповідач, ОСОБА_4 позовні вимоги
заперечив, суду пояснив, що він отримав
в спадок від своїх батьків житловий
будинок, що в АДРЕСА_2 , однак у
вказаному житловому будинку не
проживає і не зареєстрований, так як
фактично зареєстрований і проживає в
АДРЕСА_3. В успадкованому ним
будинковолодінні, що в АДРЕСА_2 він
практично не буває а тому і ніяких
перешкод для позивача в користуванні
криницею чинити не може. Після
отримання копії позовної заяви він
звернувся до Косівської міської ради
із заявою про проведення перевірки
фактів викладених позивачем, та за
наслідками проведеної перевірки він
отримав акт земельної комісії від
22.01.2014 року. Просить в позові відмовити.

Суд вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи вважає вимоги позову
такими, що не підлягають до задоволення
за наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні
позивач в справі, ОСОБА_3 відповідно до
договору купівлі-продажу від 14.02.1986
року ( а.с.7) посвідченого державним
нотаріусом Косівської ДНК Ромовською
О.В. купив в ОСОБА_6 житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
в тому числі і 1/2 частина криниці
НОМЕР_1, що в АДРЕСА_1.

Право власності на вказане
будинковолодіння, що в АДРЕСА_1
зареєстровано за позивачем в
установленому законом порядку та
стверджується витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно (а.с.8)
.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася в
1997 році відповідно до Закону України
від 17 липня 1997 року № 475-ВР «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7
та 11 Конвенції» закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК
України).

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення, будь-яких порушень його прав,
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

В підтвердження позовних вимог
позивачем долучено до матеріалів
справи фотографії криниці, в
користуванні якою ОСОБА_3, вважає, що
відповідач йому чинить перешкоди.
Разом із тим вказаний факт спростовано
долученим до матеріалів справи
відповідачем актом, складеним
земельною комісією Косівської міської
ради від 22.01.2014 року із якого
вбачається, що на час перевірки, тобто 22
січня 2014 року о 14.15 год висячий замок на
криниці був відсутній.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач в справі ОСОБА_4 12.05.1962 року
зареєстрований із 16.11.1990 року та
проживає в АДРЕСА_3, що стверджується
копією паспортних даних а також
відповідно до довідки № 28 від 05.02.2014
року Прикарпатського Національного
університету ім.В.Стефаника ОСОБА_4
працює у вказаному навчальному закладі
на посаді заступника директора
мистецтв, доцента кафедри
декоративного прикладного мистецтва
та етнодизайну.

У відповідності до вимог ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами,які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна особа має право на захист свого
цивільного права в разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Позивачем
не надано доказів на підтвердження
того, що саме відповідач в справі
чинить йому перешкоди у здійсненні
права користування майном - 1/2 часткою
криниці.

На підставі наведеного, ст. ст. 16, 316, 317,
386 ЦК України, керуючись, ст.ст. 213 - 215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
захист права власності та усунення
перешкод в користуванні майном
відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до
Івано-Франківського Апеляційного суду
через Косівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
для осіб, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення судового рішення
-протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Цалин Б.М.