АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4062/2014
Головуючий в 1 інстанції - Cавлук Т.В.
Доповідач - Шиманський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року колегія суддів
Судової палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.

при секретарі - Пашиніної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дніпровського районного суду міста
Києва від 29 січня 2014 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перший український
експертний центр» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И
Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернувся у грудні 2013 року.

Зазначав, що відповідно до
рішення Правління ПАТ «ХК
«Київміськбуд», яке оформлено
протоколом №29 від 15 серпня 2012 року,
житловий будинок, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, було передано на
баланс експлуатуючої організації -
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Перший український
експертний центр». Відповідач є
власником квартири АДРЕСА_1. Так як
відповідач свої зобов'язання за
спожиті житлово-комунальні послуги не
виконував, то у нього утворилась
заборгованість. Виходячи з цього
позивач просив суд стягнути з
відповідача борг по оплаті квартплати
та комунальних послуг в сумі 6912 грн. 79
коп.

Рішенням Дніпровського районного суду
міста Києва від 29 січня 2014 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування даного рішення
та постановлення нового про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Установивши, що відповідач не виконує
належним чином зобов'язання по оплаті
за надані житлово-комунальні послуги,
суд першої інстанції дійшов висновку
про законність та обґрунтованість
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

Згідно з п.5 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» балансоутримувачем будинку,
споруди, житлового комплексу або
комплексу будинків і споруд є власник
або юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Відповідно до положень ст. 24
вказаного Закону балансоутримувач
вправі укладати договори на надання
житлово-комунальних послуг, звертатися
до суду про звернення стягнення на
майно осіб, які відмовляються
оплачувати рахунки за споживання
житлово-комунальних послуг або
відшкодовувати завдані збитки майну,
що перебуває в нього на балансі та
зобов'язаний забезпечити належну
експлуатацію та утримання майна, що
перебуває на його балансі.

Судом першої інстанції
правильно встановлено, що 01 жовтня 2012
року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Перший український
експертний центр» прийняло на баланс
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.8-9).

Відповідач відповідно до
договору купівлі-продажу є власником
квартири квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки про
заборгованість по квартплаті та
комунальним платежам заборгованість
відповідача за житлово-комунальні
послуги за період з жовтня 2012 року по
липень 2013 року становить 6912,79 грн. (а.с.
5).

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що позовні
вимоги є законні та обґрунтовані,
оскільки відповідач не надав доказів
щодо надання неякісних
житлово-комунальних послуг.

Отже, твердження апеляційної
скарги про незаконність та
упередженість судового рішення
матеріалами справи спростовуються.

З огляду на викладене,
оскаржене у справі рішення
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому це рішення не може бути
скасованим з підстав що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Дніпровського районного
суду міста Києва від 29 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: