Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О.,
Нагорняка В.А.,

Писаної Т.О., Фаловської
І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
комунального підприємства
«Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації» про
скасування реєстрації договору
купівлі-продажу, за касаційними
скаргами ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 -
ОСОБА_6 на рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 21
червня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Чернігівської області від 24
вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 25 квітня 1997 року вона була
власником квартири АДРЕСА_1 25 листопада
1997 року було укладено біржовий договір
купівлі-продажу, за умовами якого
ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_7 придбав
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 зазначає, що
договір купівлі-продажу вона не
підписувала і його не було посвідчено
нотаріально. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7
помер. За свого життя ОСОБА_7 звернувся
до суду із позовом про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності на квартиру,
однак ухвалою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 05 березня
2012 року провадження в цій справі
закрито. Посилаючись на те, що договір
купівлі-продажу нотаріально не
посвідчено і його не було визнано
дійсним у судовому порядку, проте є
чинною реєстрація його в органах бюро
технічної інвентаризації (далі - БТІ),
що порушує право ОСОБА_3 на вільне
володіння та розпорядження майном,
остання просила задовольнити її
позовні вимоги і скасувати реєстрацію
договору купівлі-продажу від 25
листопада 1997 року, здійснену 03 грудня
1997 року комунальним підприємством
«Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації» (далі - КП
«Чернігівське МБТІ»).

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 21 червня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 24 вересня 2013 року, позов
задоволено. Скасовано реєстрацію
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 укладеного 25 листопада 1997 року,
виконану 03 грудня 1997 року на паперових
носіях КП «Чернігівське МБТІ».

У касаційних скаргах ОСОБА_4 та
представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6
просять скасувати ухвалені у справі
судові рішення, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, і ухвалити нове
рішення про відмову ОСОБА_3 у
задоволенні позову.

Касаційні скарги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 і
скасовуючи реєстрацію договору
купівлі-продажу, суд першої інстанції,
з яким погодився і суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що оскільки
спірний договір купівлі-продажу не був
нотаріально посвідчений, а також його
не визнано дійсним за рішенням суду,
тому чинна реєстрація такого договору
порушує права і законні інтереси
ОСОБА_3 як власника квартири, яка є
предметом договору.

Проте з такими висновками судів першої
та апеляційної інстанцій погодитися не
можна.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Установлено, що на підставі
розпорядження органу приватизації від
22 квітня 1997 року № 540 управлінням
житлово-комунального господарства
виконкому Чернігівської міської Ради
народних депутатів 25 квітня
1997 року видано ОСОБА_3 свідоцтво про
право власності на житло, згідно якого
вона є власником квартири АДРЕСА_1

25 листопада 1997 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_7 укладено біржовий договір
купівлі-продажу, за умовами якого
ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_7 придбав
квартиру АДРЕСА_1

Договір купівлі-продажу від 25
листопада 1997 року зареєстрований у ДКП
«Чернігівське МБТІ» 09 грудня 1997 року.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи
правосуддя, захищає права, свободи та
інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України (ст. 4 ЦПК
України).

Установлено, що ОСОБА_3 звернулась до
суду із позовом про скасування
реєстрації договору купівлі-продажу,
укладеного 25 листопада 1997 року на
Чернігівській універсальній товарній
біржі «Джі Ай Пі», оскільки згідно з
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно власником
квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 При цьому
ОСОБА_3 зазначила, що така реєстрація
порушує її право власності на вказану
квартиру.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на
положення закону та обставини справи
уваги не звернув та не з'ясував, у чому
саме полягає порушення, невизнання або
оспорювання прав позивачки на квартиру
враховуючи, що договір купівлі-продажу
є чинним, у встановленому законом
порядку не визнаний недійсним, а також,
чи буде таке порушення її законних прав
чи інтересів відновлене у спосіб,
обраний позивачкою.

Суд не врахував, що звертаючись до суду
ОСОБА_3 просила лише скасувати державну
реєстрацію договору купівлі-продажу,
що не є спором про право, всупереч
вимогам статті 10 ЦПК України суд не
роз'яснив позивачці наслідки відмови
від уточнення позовних вимог.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_7 помер. Після його смерті
відкрилась спадщина на все належне
йому майно, зокрема квартиру АДРЕСА_1

Спадкоємцями померлого є його рідні
доньки: ОСОБА_9 і ОСОБА_10, а також ОСОБА_4
на підставі заповіту від 11 серпня 2011
року.

Суд не з'ясував коло осіб, чиї права і
інтереси можуть бути порушені
внаслідок скасування реєстрації
договору купівлі-продажу квартири, у
порушення норм процесуального права не
притягнув їх до участі у справі.

Отже, суд першої інстанції не з'ясував
всі обставини справи, не дослідив всі
докази та не надав їм оцінки.

З'ясування цих обставин має суттєве
значення для правильного вирішення
спору.

Апеляційний суд на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права уваги не звернув
і помилково залишив рішення суду без
змін.

Оскільки судами допущені порушення
норм процесуального права, що
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, то
оскаржувані судові рішення на підставі
частини другої статті 338 ЦПК України
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 21 червня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 24 вересня 2013
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді:
А.О. Леванчук

В.А.
Нагорняк

Т.О.
Писана

І.М.
Фаловська