Справа № 149/342/14-ц
Провадження №6/149/15/14
У Х В А Л А

п р о з а б о р о н у в и ї з д у з а м
е ж і У к р а ї н и

10 лютого 2014 р.
м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді
Тарнавського М. В.

при секретарі Зоріній О.
Г.

розглянувши в залі суду м. Хмільника
цивільну справу за поданням старшого
державного виконавця Державної
виконавчої служби Хмільницького
міськрайонного управління юстиції
Романюка Олександра Васильовича про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання старшого
державного виконавця Державної
виконавчої служби Хмільницького
міськрайонного управління юстиції
Романюка О. В. відповідно до якого він
просить тимчасово обмежити у праві
виїзду за межі України ОСОБА_2,
мотивуючи свої вимоги тим, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Хмільницького МРУЮ
знаходиться виконавчий лист
Хмільницького міськрайонного суду,
Вінницької області № 2-725/2001 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
заборгованості в сумі 33 560 грн. 40 коп. по
сплаті аліментів та боргу по аліментах.

27 грудня 2012 року відповідно до ст. 24 ЗУ
"Про виконавче провадження" винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, копії постанов направлено
сторонам виконавчого провадження.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, причини неявки
суду не вказав та будь-яких клопотань
про перенесення розгляду справи не
заявляв, хоча про час та місце розгляду
справи був повідомлений завчасно та
належним чином.

У судовому засіданні встановлено, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Хмільницького
міськрайонного управління юстиції
знаходиться виконавчий лист № 2-725/2001
року про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 заборгованості в сумі 33 560 грн. 40
коп. по сплаті боргу по аліментах.

27 грудня 2012 року старшим державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження та запропоновано ОСОБА_2
сплатити борг в добровільному порядку,
що останнім виконано не було.

Випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України визначено в
Законі України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України".

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6
зазначеного Закону громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника -юридичної
особи за межі України -до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно зі статтею 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-фізичної особи у праві виїзду
за межі України про виконанні судових
рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцем знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України лише за поданням державного
виконавця, обов'язково погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, за умови доведення
та документального підтвердження
факту ухилення боржника, який має
паспорт, від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням суду чи
іншого органу (посадової особи), і таке
обмеження може бути встановлено лише
строком до виконання боржником своїх
зобов'язань.

Проте, в матеріалах подання відсутні
відомості про те, що ОСОБА_2 має намір
виїхати за межі України та має
закордонний паспорт. Крім цього,
державним виконавцем не зазначено і не
надано переконливих доказів на
підтвердження того факту, що боржник
свідомо ухиляється від виконання
винесеної вимоги органу пенсійного
фонду, оскільки в матеріалах подання
відсутні докази того, що ОСОБА_2 отримав
копію постанови державного виконавця
про відкриття виконавчого провадження
від 27 грудня 2012 року ВП № 35821366 та
повідомлений про можливість
добровільного виконання виконавчого
листа.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається із матеріалів справи,
головним державним виконавцем
Романюком О. В. в ході здійснення
виконавчого провадження не було вжито
необхідних заходів щодо примусового
виконання виконавчого листа.

Згідно ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. У ст. 62 цього ж Закону
передбачається, що реалізація
арештованого майна, крім майна,
вилученого з обігу згідно із законом,
та майна, зазначеного в частині восьмій
статті 57 цього Закону, здійснюється
шляхом його продажу на прилюдних
торгах, аукціонах або на комісійних
умовах.

У свою чергу, застосування заявлених
державним виконавцем обмежень до
боржника може мати місце лише у
виключних випадках і повинно
використовуватися лише як крайній
захід після реалізації усіх можливих
та передбачених законом засобів
примусового виконання судового
рішення чи рішення іншого органу,
оскільки стосується гарантованого ст.
33 Конституції України та ст. 313 ЦК
України особистого немайнового права
особи вільно залишати територію
України та права на свободу
пересування.

Враховуючи те, що суд негайно розглядає
подання, а наведені у поданні обставини
і додані до нього документи не можуть
бути в даному випадку визнані такими,
що свідчать про існування тих
виключних обставин, які є необхідними
для забезпечення виконання боржником
зобов'язань покладених на нього
рішенням іншого органу (посадової
особи) в контексті статті 377-1 ЦПК
України, статті 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" та статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження", суд не знаходить
достатніх підстав для задоволення
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України фізичної
особи - боржника ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України,
суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання поданням
старшого державного виконавця
Державної виконавчої служби
Хмільницького міськрайонного
управління юстиції Романюка
Олександра Васильовича про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Вінницької області
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
М.В. Тарнавський