Провадження № 2/185/211/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючого судді Перекопського
М.М.,

при секретарі судового засідання
Шелеповій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: Орган опіки та піклування
Павлоградської міської ради, Служба у
справах дітей Павлоградської міської
ради, про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2, треті
особи: Орган опіки та піклування
Павлоградської міської ради, Служба у
справах дітей Павлоградської міської
ради, про визнання неповнолітнього
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням. В
обґрунтування своїх доводів позивач
зазначив, що є власником квартири
АДРЕСА_1. ОСОБА_2.ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, який є сином позивача,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Проте, з 2010 року відповідач фактично в
зазначеній квартирі не проживає, а
проживає разом з його батьком за
адресою АДРЕСА_2. Відповідач
відмовляється проживати разом з
позивачем. Позивач несе витрати по
оплаті комунальних послуг за себе та за
відповідача. Батько відповідача -
ОСОБА_3 відмовляється зареєструвати
місце проживання відповідача за своєю
адресою проживання. Враховуючи
наведене, позивач, посилаючись на
приписи ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу
УРСР просить визнати неповнолітнього
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловою квартирою
АДРЕСА_1

У судовому засідання позивач підтримав
позов та просив його задовольнити з
підстав, зазначених у позовній заяві.
Позивач проти заочного розгляду справи
не заперечував.

Відповідач та його законний
представник ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явились, про час і місце судового
засідання повідомлялись належним
чином, причину неявки суду не
повідомили. ОСОБА_3 у наданих суду
письмових запереченнях просить у
задоволенні позову відмовити.

Суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Представники третіх осіб просили у
задоволенні позову відмовити в
інтересах неповнолітнього відповідача
ОСОБА_2

Вислухавши позивача, представників
третіх осіб, дослідивши матеріали
справи та оцінивши їх у сукупності,
повно та всебічно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд прийшов до висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити
виходячи з наступного.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно (а.с.7)
позивача є власником квартири АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що позивач та ОСОБА_3
є батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про народження (а.с.11).

Відповідно до довідки про склад сім'ї
від 15.10.2013р., виданої КП
«Павлограджитлосервіс» за адресою
АДРЕСА_1, склад її сім'ї наступний:
позивач та її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
р.н. (а.с.8).

Згідно наданого позивачем акту
обстеження матеріально-побутових умов
проживання ОСОБА_3 від 09.06.2010р. комісією
було встановлено, що під час обстеження
у квартирі за адресою: АДРЕСА_2,
проживав ОСОБА_2 без прописки (а.с.9).

Згідно акту від 23.10.2013р., складеного зі
слів сусідів, ОСОБА_2, 1999р.н., не проживає
за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).

З відповіді адресно-довідкового
підрозділу ГУ ДМС УДМС України у
Дніпропетровській області ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
зареєстрованим або знятим з реєстрації
не значиться.

Позивач просить визнати ОСОБА_2 таким,
що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1 на підставі ст.ст.71,72
Житлового кодексу УРСР.

Право позивача на зміну підстав та
предмету позову судом роз'яснено.
Проте, позивач наполягав на розгляді
справи саме з підстав, зазначених у
позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст.71, ст.72 ЖК УРСР, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Дія ст.ст.71, 72 ЖК УРСР регулює відносини
державного житлового фонду і не
розповсюджується на дані
правовідносини. Тобто вказані норми
закону регулюють правовідносини, які
виникли між наймачами жилого
приміщення і встановлюють строк,
протягом якого зберігається право
користування жилим приміщенням. Однак
позивач вказує та надає в
підтвердження цього витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, що є власником квартири, що
свідчить про те, що правовідносини, які
виникли між сторонами у справі
врегульовані Цивільним кодексом
України, на який в позові та поясненнях
позивача посилання відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, згідно із ч.3 ст.10,
ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а ч.1 ст. 11 ЦПК
України встановлює, що суд розглядає
справу за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів, наданих
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Обставини справи, на які посилається
позивач мають бути підтверджені
допустимими та належними засобами
доказування. Проте, факт відсутності
відповідача за місцем своєї реєстрації
позивач підтверджує актом обстеження
умов проживання ОСОБА_3, який було
складено у 2010 році, актом від 23.10.2013р.,
який було складено паспортистами КП
«Павлограджитлосервіс» зі слів
сусідів, які не були допитані у
судовому засідання, оскільки
відповідних клопотань з боку позивача
до суду не надходило.

Доводи позивача щодо того, що місце
проживання відповідача зареєстровано
у АДРЕСА_1 суд вважає необґрунтованими,
оскільки з довідки органу, яким
здійснюється реєстрація місця
проживання/перебування осіб,
вбачається, що відповідач взагалі не
значиться зареєстрованим ні за
адресою, вказаною позивачем, ні за якою
іншою.

Крім того, позивачем не було надано
суду доказів того, що ОСОБА_3
відмовляється зняти з реєстрації
ОСОБА_2

За таких обставин, враховуючи
вищенаведене та з огляду на пояснення
позивача, докази, надані у справі, суд
приходить до висновку про
безпідставність вимог ОСОБА_1 про
визнання неповнолітнього ОСОБА_2 таким,
що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1 на підставі ст.ст.71,72
Житлового кодексу УРСР.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 88, 209, 212-215, 224,226
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1
до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та
піклування Павлоградської міської
ради, Служба у справах дітей
Павлоградської міської ради, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: М. М. Перекопський

Згідно з оригіналом. Суддя
М.М. Перекопський