АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/618/14
Головуючий 1 інст.: Срокіна І.І.
Справа №639/5706/13-ц
Доповідач: Крилова Т.Г.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2014 року Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
Головуючого - Крилової Т.Г.
Суддів - Борової С.А.
при секретарі - Карамишевій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду
міста Харкова від 26 листопада 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення неустойки (пені) у зв'язку
із несплатою аліментів та стягнення
суми аліментів наперед до досягнення
дитиною повноліття,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
неустойки (пені) у зв'язку із несплатою
аліментів та стягнення суми аліментів
наперед до досягнення дитиною
повноліття.

В обґрунтування позову посилалася на
те, що відповідно до рішення
Ленінського районного суду м. Харкова
від 20.09.2005 року з ОСОБА_3 на її користь
стягнуто аліменти на утримання доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки
усіх видів заробітку щомісячно, але не
менше одного неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, починаючи з
30.08.2005 року до досягнення дитиною
повноліття.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 14.02.2012 року зазначене
рішення суду залишено без змін.

Відповідач переховувався та ухилявся
від сплати аліментів у зв'язку з чим
його було оголошено в розшук. 13.02.2012
року за фактом ухилення від сплати
аліментів Жовтневим РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області було
порушено кримінальну справу за ч. 1 ст.
164 КК України. Згідно довідки ВДВС
Кегичівського РУЮ у Харківській
області від 21.09.2012 року загальна сума
заборгованості відповідача по сплаті
аліментів на 01.09.2012 року складала 29624,50
грн.

Відповідач, який проживає окремо і який
є батьком дитини, порушив покладені на
нього законом зобов'язання по
утриманню своєї дитини. У жовтні 2012
року ОСОБА_3 погасив заборгованість по
аліментам. Тож неустойку він повинен
сплатити за період з 26.10.2011 року (з дня
коли він дізнався про рішення суду про
примусове стягнення аліментів) по
01.11.2012 року. Розмір неустойки за один
рік складає 29624,50 грн. х 1% х 365 днів = 108131,25
грн.

У зв'язку із тим, що відповідач постійно
на тривалий час виїжджає за межі
України і місце його перебування за
кордоном невідоме, вважає за доцільне
стягнути з нього аліменти наперед до
досягнення дитиною повноліття.

Щомісячний розмір аліментів складає 551
грн. 00 коп. До досягнення дитиною
повноліття мине сім років, що складає 84
календарні місяці, тому відповідач
повинен сплатити наперед аліменти у
розмірі 46284,00 грн.

Просила стягнути з відповідача на її
користь неустойку (пеню) за несплату
аліментів на утримання малолітньої
доньки ОСОБА_4 у розмірі 108131,25 грн. та
аліменти наперед за сім років до
досягнення дитиною повноліття у
розмірі 46284 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Харкова від 26 листопада 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт посилається на те, що рішення
суду є незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
оскільки не прийнято до уваги їхні
доводи і пояснення по справі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка просить стягнути з
відповідача неустойку (пеню) за період
часу з 26.10.11 року по 01.11.12 року у розмірі
108131,25 грн.

Разом з тим, ОСОБА_2 раніше вже
заявлялися вимоги до ОСОБА_3 про
стягнення неустойки за період часу з
30.08.05 року по 01.02.12 року.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Харкова від 24.12.12 року у
задоволенні таких позовних вимог
ОСОБА_2 було відмовлено ( а.с. 54 - 56).
Ухвалою апеляційної інстанції від 26.03.13
року вказане рішення суду залишено без
змін ( а.с. 57 - 58). Дані рішення судів до
теперішнього часу ніким не скасовані,
тому мають преюдиційне значення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 про
стягнення неустойки за період часу до
01.02.12 року задоволенню не підлягають,
оскільки вже розглянуті судом.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за період часу з 01.02.12 року по
01.11.12 року також задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 196 СК України,
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи.

В даному випадку, матеріали справи не
містять відомостей про те, що саме з
вини ОСОБА_4 позивачка несвоєчасно
стала отримувати аліменти.

Так, сторони у зареєстрованому шлюбі не
знаходилися, рішення суду про
стягнення аліментів з відповідача було
постановлено у його відсутності.
ОСОБА_4 оспорював батьківство у
судовому порядку. Після отримання
висновку судової медичної експертизи
про те, що він на 99,99 % може бути батьком
дитини, ОСОБА_4 сплатив 29.09.12 року
заборгованість повністю у сумі 30153,50
гр., в тому числі і аліменти за вересень
2012 року. Крім того, 11.10.12 року відповідач
сплатив аліменти за три місяці наперед.
В подальшому, заборгованості по
аліментам не мав.

При таких обставинах, підстав для
стягнення неустойки (пені) та стягнення
аліментів наперед за сім років на
утримання дитини не вбачається.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правомірно відмовив
позивачці в задоволенні її позовних
вимог. Рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права та підстав для
його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Харкова від 26 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
її проголошення.

Головуючий -

Судді: