Справа № 361/8179/13 Головуючий у І
інстанції Шинкар А.О.Провадження №
22-ц/780/892/14 Доповідач у 2
інстанції СухановаКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

30 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Мережко М.В., Данілова О.М.,

при секретарі : Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 05 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області,
управління Держземагенства у
Броварському районі Київської області,
ОСОБА_2 про визнання рішень та
державного акту на право власності на
земельну ділянку незаконними,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року позивач
звернулася до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що згідно свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
15.10.2002 року вона є власником 7/27 частини
житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1, яку успадкувала
після смерті свого батька - ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Власником 20/27
частини цього будинку є відповідач
ОСОБА_2 Зазначав що у серпні 2013 року їй
стало відомо, що рішенням
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області
№ 174 від 23.04.2004 року було припинено
право користування ОСОБА_3 земельною
ділянкою площею 0,08 га, яка була надана
йому в користування для обслуговування
належної йому частини будинку по
АДРЕСА_1. а рішенням цієї ж ради № 177 від
23 04 9004 року затверджено технічну
документацію по складанню державного
акту на право приватної власності та
передано безоплатно у приватну
власність ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 0,2492 га по АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд, на підставі яких остання
отримала державний акт на право
власності па вказану земельну ділянку.

Позивач вважав, що
зазначеними рішеннями порушуються
її права, оскільки незаконно
припинено право користування
земельною ділянкою площею 0,08 га, яка
після смерті ОСОБА_3 перейшла в її

користування та без її згоди передана
ОСОБА_2, внаслідок чого у власність якої
перейшла вся земельна ділянка для
обслуговування будинку. У зв'язку з
наведеним позивач просив: визнати
незаконним та скасувати рішення
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області
№ 174 від 23.04.2004 року в частині
затвердження технічної документації
по складанню державного акту на право
приватної власності на землю та
передачі безоплатно у приватну
власність ОСОБА_2 земельної ділянки
площею 0,2492 га по АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських будівель;
визнати незаконним та скасувати
рішення Семиполківської сільської
ради Броварського району Київської
області № 177 від 23.04.2004 року в частині
припинення права користування ОСОБА_3
земельною ділянкою площею 0,08 га по
АДРЕСА_1, наданої для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель; визнати
недійсним державний акт серії ЯБ № 135690
на право власності на земельну ділянку
площею 0,2492 га, надану для будівництва
та обслуговування жилого будинку та
господарських будівель по АДРЕСА_1,
виданий на ім'я ОСОБА_2

Рішенням Броварський
міськрайонний суд Київської області
від 05 листопада 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області,
управління Держземагенства у
Броварському районі Київської обласі,
ОСОБА_2 про визнання рішень та
державного акту на право власності на
земельну ділянку незаконними -
відмовлено.

Не погодившись з висновками
наведеними в рішенні суду, апелянт
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити по справі нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Колегія суддів, вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги вважає, що
вона не обґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Судом першої інстанції було
встановлено, що згідно копії свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
04.05.1984 року житловий будинок по АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, успадкували в рівних
частинах (по 1/3): ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, належну йому 1/3 частину
вказаного будинку успадкували: дружина
ОСОБА_6 - 2/27 частини та дочка ОСОБА_1 - 7/27
частини, що підтверджується копією
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 15.10.2002 року.

14.01.2003 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5
подарували належні їм частки будинку
ОСОБА_2, що підтверджується копією
договору дарування частини жилого
будинку від 14.01.2003 року.

Рішенням виконавчого комітету
Семиполківської сільської ради
Броварського району Київської області
від 15.04.1994 року виділено земельні
ділянки для утримання будівлі: ОСОБА_5 -
0,08 га, ОСОБА_2 - 0,09 га. ОСОБА_3 - 0,08 га.

Рішенням Семиполківської
сільської ради Броварського району
Київської області від 26.04.1996 року
передано безкоштовно у приватну
власність земельні ділянки, які раніше
були надані в постійне користування
для індивідуального житлового
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд: ОСОБА_5 - 0.08 га. ОСОБА_2
- 0,09 га, ОСОБА_3 - 0,08 га.

Рішенням Семиполківської
сільської ради № 174 від 23.04.2004 року
припинено право користування ОСОБА_3
земельною ділянкою площею 0,08 га на
підставі ст.ст. 140 п. «б». 142 ч. 3.4 ЗК
України.

Рішенням Семиполківської
сільської ради № 177 від 23.04.2004 року
затверджено технічну документацію по
складанню державного акту на право
приватної власності та передано
безоплатно у приватну власність ОСОБА_2
земельну ділянку площею 0,2492 га по
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд.

На підставі вказаного рішення
30.11.2004 року на ім»я ОСОБА_2 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ
№ 135590, згідно якого вона є власником
земельної ділянки площею 0,2492 га.
цільове призначення - для будівництва
та обслуговування житлового будинку та
господарських будівель.

Наведене підтверджується
копіями рішень від 15.04.1994 р., 26.04.1996 р.,
23.04.2004 р. та копією державного акту на
право власності на земельну ділянку.

Пунктом «б» ст. 140 ЗК України
передбачено, що підставою припинення
права власності на земельну ділянку є
смерть власника земельної ділянки за
відсутності спадкоємця.

Частинами третьою та
четвертою ст. 142 Земельного Кодексу
України встановлено, що припинення
права постійного користування
земельною ділянкою у разі добровільної
відмови землекористувача здійснюється
за його заявою до власника земельної
ділянки. Власник земельної ділянки на
підставі заяви землекористувача
приймає рішення про припинення права
користування земельною ділянкою, про
то повідомляє органи державної
реєстрації.

Судом першої інстанції було
також встановлено, що приймаючи 23.04.2004
року рішення № 174 про припинення права
користування ОСОБА_3 земельною
ділянкою площею 0,08 га, Семиполківська
сільська рада безпідставно керувалась
вищенаведеними нормами закону,
оскільки на момент прийняття цього
рішення ОСОБА_3 не набув у
встановленому законом порядку права
власності на земельну ділянку, а також
відсутні докази, що він добровільно
відмовився від права користування
земельною ділянкою, а тому суд прийшов
до обґрунтованого висновку, що підстав
для прийняття такого рішення не було.

З такою правовою позицією суду
погоджується колегія суддів.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК
України, незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини. Аналогічну
норму містив і ЦК України в редакції 1963
року: прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту
відкриття спадщини .

З огляду на наведене, колегія
суддів погоджується з висновками суду,
що 7/27 частини житлового будинку по
АДРЕСА_1 належить позивачу з часу
відкриття спадщини, тобто дня смерті
спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 30 Земельного Кодексу
України, в редакції 1992 року, яка діяла
на час переходу права власності на
частину житлового будинку до позивача
встановлено, що при переході права
власності на будівлю і споруду разом з
цими об'єктами переходить у розмірах,
передбачених ст. 67 цього Кодексу, і
право власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення. При переході
права власності громадян на жилий
будинок і господарські будівлі та
споруди до кількох власників, а також
при переході права власності на
частину будинку в разі неможливості
поділу земельної ділянки між
власниками без шкоди для її
раціонального використання земельна
ділянка переходить у спільне
користування власників цих об'єктів.

Зазначені вимоги закону не були
дотримані Семиполківською сільською
радою при прийнятті рішення № 177 від
23.04.2004 року про передачу у власність
ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,2492 га
та не враховано, що житловий будинок
перейшов у власність обох сторін, а
тому суд вважав зазначене рішення
незаконним.

Згідно ст. 256 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК
України, перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 267 ЦК
України, сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Судом першої інстанції було
встановлено, що влітку 2009 року позивач
зверталася до Семиполківської
сільської ради із заявою про
приватизацію земельної ділянки, на що
їй було надано відповідь, що земельна
ділянка площею 0,2492 га приватизована
ОСОБА_2 Наведене підтверджується
листом Броварської міжрайонної
прокуратури від 23.10.2013 року № 5757, до
якої апелянт зверталась влітку 2010 року
з метою відновлення порушених прав на
земельну ділянку.

Таким чином, про порушення
своїх прав апелянту стало відомо
влітку 2009 року, а з позовом до суду вона
звернулась у серпні 2013 року, тобто з
пропуском трирічного строку позовної
давнини.

Посилання представника
апелянта на те. що позивач-апелянт
зверталась до органів прокуратури для
захисту своїх прав, а тому з поважних
причин пропустила строк звернення до
суду, не заслуговують на увагу,
оскільки звернення апелянта до органів
прокуратури не перешкоджало їй
звернутись з відповідним позовом до
суду для захисту своїх прав.

Враховуючи, що таке право їй
роз'яснялось, що вбачається з копії
листів Броварської міжрайонної
прокуратури від 15 березня та 20 травня
2011 року, наданими представником
позивача у судовому засіданні.

З огляду на наведене є
безпідставними посилання апелянта на
те, що про приватизацію земельної
ділянки вона дізналась лише у серпні 2013
року.

Беручи до уваги наведене суд
першої інстанції, з позицією якого
погоджується колегія суддів прийшла до
висновку, що позивач без поважних
причин пропустила строк звернення до
суду з вимогою про захист свого права, а
тому відмовляє в задоволенні позову в
зв'язку зі спливом позовної давності.

Апелянт не могла спростувати
висновки суду, нових доказів або
обставин, які б могли спростувати
висновки суду, не надала.

Підстав для скасування
рішення суду не встановлено.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК У
країни, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 05 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
касаційної інстанції

Головуючий

Судді