Справа № 2-1138/11 Провадження № 22-ц/795/213/2014
Головуючий у I інстанції -Ченцова С. М.
Доповідач - Зінченко С. П.Категорія
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЗінченко
С.П.суддів:Кузюра Л.В., Харечко Л.К.при
секретарі:Шкарупі Ю.В.за
участю:позивача ОСОБА_5, представника
відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові апеляційну
скаргу ОСОБА_7 на рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 22 червня 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

Оскаржуваним рішенням Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 22
червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_5
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_5 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн.
щомісячно, починаючи з 17.05.2011 року.
Вирішено питання про стягнення
судового збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що суд при ухвалені рішення
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, розглянув справу
без участі відповідача. Не врахував
матеріальний стан відповідача, не
прийняв до уваги, що відповідач сплачує
кредит, який під час шлюбу отримав для
придбання автомобіля, а також не
врахував, що відповідач теж приймає
участь в утриманні дитини.

В апеляційній інстанції представник
відповідача - підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити,
оскільки на думку представника суд не
врахував матеріального стану
відповідача.

Позивач не визнав доводи апеляційної
скарги, просив її відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін, та додатково зазначив, що на
даний час дитина потребує додаткового
харчування, у зв»язку захворюванням
щитовидної залози .

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового розгляду, перевіривши доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідач, у відповідності з вимогами
закону, зобов'язаний утримувати дитину
до досягнення нею повноліття, а відтак
з урахуванням конкретних обставин
справи та наявних в ній доказів, дійшов
висновку, що заявлений позивачем
розмір аліментів є законним і
справедливым.

З таким висновком суду погоджується і
апеляційний суд.

За приписами ст. 141 СК України, мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН
про права дитини від 20.11.1989 року, яка
ратифікована постановою Верховної
Ради №789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та
набула чинності для України 27.09. 1991
року, держава визнає право кожної
дитини на рівень життя, необхідний для
її фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку.
Батьки або інші особи, які виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей та фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матери, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК
України).

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров"я та матеріальне становище
дитини, стан здоров"я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дітей, та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст..183 СК України
розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Стаття 184 СК України, передбачає
визначення аліментів у твердій
грошовій сумі, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, від зареєстрованного шлюбу
сторони мають неповнолітнього сина,
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
підтверджено свідоцтвом про
народження дитини, виданим
Чернігівським міським відділом
реєстрації актів громадського стану,
Чернігівського обласного управління
юстиції, актовий запис №1738 (а.с.4)

06 червня 2011 року шлюб між сторонами
розірвано. (а.с. 23).

Відповідно до довідки про доходи від
16.05.2011 року ОСОБА_5 працює економістом
у суб»єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_9 і її загальна сума
доходу за період з листопада 2010 року по
квітень 2011 року становить 5612 грн. 00 коп.
(а.с. 9).

Як встановлено судом і не
заперечується сторонами, останні
проживають окремо. Неповнолітня дитина
сторін проживає разом з позивачем та
знаходиться на її утриманні, а
відповідач проживає в м.Києві і не бере
участі в утриманні та вихованні дитини.

Відповідач визнав позов частково і не
заперечував проти сплати аліментів в
сумі 300 грн. щомісячно.

Таким чином, встановивши вищевказані
фактичні обставини справи, належним
чином дослідивши наявні у справі
докази, в їх сукупності, та
проаналізувавши означені норми закону,
які регулюють виниклі правовідносини
сторін, суд першої інстанції дійшов
цілком законних та обґрунтованих
висновків про обов'язок відповідача
утримувати дитину та про можливість
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі.

Визначаючи розмір аліментів в сумі 1000
грн. судом дотримано вимог ст.ст. 182, 184
СК України, при цьому апеляційний суд
вважає, що менший розмір аліментів не
зможе забезпечити належне утримання та
розвиток дитини.

Відповідач в апеляційній скарзі вказує
на те, що визначений судом розмір
аліментів є занадто великим для нього,
оскільки він не працює, однак зазначає
про те, що зможе сплачувати аліменти в
меншій сумі.

У відповідності з вимогами ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

В супереч положень вказаної норми
процесуального закону, відповідач на
обґрунтування своїх заперечень проти
позову не надав суду жодних доказів
передбачених ст. 182 СК України на
підтвердження того, що він не має
матеріальної можливості утримувати
дитину, що є його прямим обов'язком.

Отже, апеляційний суд приходить до
висновку про безпідставність доводів
апеляційної скарги, оскільки вони не
ґрунтуються на матеріалах справи,
вимогах матеріального та
процесуального закону.

Таким чином, суд першої інстанції повно
та всебічно розглянув справу, надав
всім доводам сторін належну правову
оцінку, оцінив належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності та постановив законне,
правильне по суті і справедливе
рішення.

При апеляційному перегляді справи
порушень норм матеріального і
процесуального права, які є підставою
для скасування рішення, в справі не
встановлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
при цьому, не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Отже, апеляційний суд приходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги та залишення рішення суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315, 316, 319,
324 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 22 червня 2011 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: