________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 1512/4735/2012
Провадження № 2/520/2096/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2014 року Київський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич
І.В.

при секретарі - Камінської
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи приватний нотаріус Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
приватний нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання заповітів недійсними та
встановлення факту проживання в
фактичних шлюбних відносинах, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги,
просить визнати заповіт ОСОБА_6,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрованим у
спадковому реєстрі 21 січня 2010 року за
№48760139 та заповіт ОСОБА_6, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованим у спадковому реєстрі 03
жовтня 2007 року за №43226273 - недійсними та
встановити факт, що позивачка та її
покійний чоловік ОСОБА_6 проживали
однією сім'єю і фактично мали шлюбні
стосунки з 01 січня 2004 року. При цьому
позивачка посилається на те, що з 2004
року вона проживала однією сім'єю з
ОСОБА_6 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1,
яка на праві власності належала
останньому, а в червні 2006 року вони
офіційно зареєстрували шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер та після
його смерті позивачка звернулась до
приватного нотаріуса ОСОБА_7 із заявою
про прийняття спадщини після померлого
чоловіка. Однак, при оформленні
зазначеної заяви позивачці стало
відомо, що 21 січня 2010 року її покійний
чоловік зробив заповіт на квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, на ім'я своєї матері -
відповідачки ОСОБА_2 Позивачка вважає,
що проживаючи зі своїм чоловіком за
вищезазначеною адресою вона фактично
прийняла спадщину являючись
спадкоємцем першої черги, однак ОСОБА_2,
без її відома зареєструвалась в
квартирі та змінила замки, у зв'язку з
чим вона позбавлена можливості
потрапити до квартири. На думку
позивачки, в момент складання 21 січня
2010 року заповіту на користь матері, її
чоловік - ОСОБА_6 не міг усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними,
так як протягом останніх двох місяців
був важкохворим, вживав сильнодіючі
знеболювальні та снодійні препарати,
внаслідок лікування хвороби на СНІД.
Крім того, позивачка зазначила, що під
час оформлення спадщини їй також стало
відомо, що 09 жовтня 2007 року ОСОБА_6
залишив заповіт за яким заповідав
своїй сестрі ОСОБА_3, належну йому на
праві власності квартиру АДРЕСА_2 яку,
на думку позивачки, було придбано ними
сумісно за спільні кошти, оскільки з 2004
року вони проживали однією сім'єю, вели
спільне господарство, здійснювали
ремонт та сплачували комунальні
послуги за утримання спірного майна. У
зв'язку з наявністю суперечок з приводу
поділу подружнього майна з сестрою та
матір'ю покійного чоловіка, ОСОБА_1
вимушена звернутись до суду з
зазначеним позовом.

Представник позивачки у судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені в
заяві, просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник -
ОСОБА_8 уточнені позовні вимоги не
визнали, просили відмовити у їх
задоволенні. При цьому відповідачка
суду пояснила, що з кінця 2005 року її син
став підтримувати фактичні подружні
стосунки з позивачкою, а в червні 2006
року зареєстрував з нею шлюб, після
чого вони стали проживати разом за
адресою: АДРЕСА_1. У грудні 2009 року
ОСОБА_6 важко захворів, у зв'язку з чи
вона одразу переїхала до сина для
надання допомоги, оскільки позивачка
відмовилась доглядати за своїм
чоловіком. Відповідачка зазначила, що
всі турботи пов'язані з лікуванням та
доглядом сина полягли на неї та на
відповідачку ОСОБА_3, яка є рідною
сестрою померлого. Відповідачка
зазначила, що незважаючи на хворобу
ОСОБА_6 до останньої миті свого життя
знаходився у свідомому стані був
адекватною людиною, ніяких розладів
психіки у нього не було і на момент
складення заповіту він усвідомлював
значення своїх дій.

Відповідачка ОСОБА_3 також уточнені
позовні вимоги не визнала, просили
відмовити у їх задоволенні. Пояснення
відповідачки ОСОБА_2 підтримала.

Третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_4
у судовому засіданні 31 жовтня 2012 року
пояснила, що в день складання заповіту
вона розмовляла з ОСОБА_6, він дійсно
був хворий, однак текст заповіту був
особисто ним прочитаний вголос і у неї
не виникло сумнівів щодо його
адекватності. У подальшому у судове
засідання не з'явилась, повідомлялась
належним чином, про причини неявки до
суду не повідомила.

Третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_5
у судове засідання не з'явилась,
повідомлялась належним чином, про
причини неявки до суду не повідомила.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши
матеріали справи, допитавши свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, суд
приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, з
02 червня 2006 року позивачка перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6
(актовий запис про шлюб №366 Відділу
реєстрації актів цивільного стану
Київського районного управління
юстиції м. Одеси від 02 червня 2006 року).

Відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є матір'ю
та рідною сестрою ОСОБА_6, що
підтверджується матеріалами справи.

На підставі договору купівлі-продажу
від 26 жовтня 2001 року, посвідченим
приватний нотаріусом ОСОБА_21,
зареєстровано в реєстрі за №16078,
ОСОБА_6 на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1.

На підставі договору купівлі-продажу
від 27 квітня 2005 року, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_22,
реєстровий №1839, ОСОБА_6 на праві
приватної власності належить квартира
АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки КП «ЖКС
«Чорноморський» за №182 від 18 березня 2010
року, після укладення шлюбу з ОСОБА_6, з
12 липня 2006 року в квартирі АДРЕСА_1 була
зареєстрована його дружина - позивачка
ОСОБА_1, а з 03 лютого 2010 року мати ОСОБА_6
- відповідачка ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер, про що
свідчить свідоцтво про смерть, видане
Третім Приморським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції,
актовий запис №174 від 16 лютого 2010 року.

За свого життя, 21 січня 2010 року ОСОБА_6
склав заповіт, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_4, зареєстрований за
№76, згідно якого квартиру під АДРЕСА_1
заповів своїй матері - відповідачці
ОСОБА_2. Як вбачається з тексту
зазначеного заповіту, у зв'язку з
хворобою ОСОБА_6, за його дорученням, у
його присутності та в присутності
нотаріуса заповіт підписаний ОСОБА_14
Заповіт повністю прочитаний уголос
заповідачем до його підписання у
присутності запрошених ним свідків:
ОСОБА_23 та ОСОБА_15

Відповідно до ст.1235 ЦК України,
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності з ними
родинних відносин.

У відповідності до вимог ст.1247 ЦК
України, заповіт складається у
письмовій формі, із зазначенням місця
та часу його складення. Заповіт має
бути особисто підписаний заповідачем.
Якщо особа не може особисто підписати
заповіт, він підписується відповідно
до ч.4 ст. 207 ЦК України, згідно якої якщо
фізична особа у зв'язку з хворобою або
фізичною вадою не може підписатися
власноручно, за її дорученням текст
правочину у її присутності підписує
інша особа. Підпис іншої особи на
тексті правочину, що посвідчується
нотаріально, засвідчується нотаріусом
або посадовою особою, яка має право на
вчинення такої нотаріальної дії, із
зазначенням причин, з яких текст
правочину не може бути підписаний
особою, яка його вчиняє.

Згідно статті 215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Жодних порушень при складанні та
підписанні оспорюваного заповіту
судом не встановлено.

Частиною 1 ст. 225 ЦК України встановлено,
що правочин, який дієздатна фізична
особа вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ
№9 від 06 листопада 2009 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»,
правила статті 225 ЦК поширюються на ті
випадки, коли фізичну особу не визнано
недієздатною, однак у момент вчинення
правочину особа перебувала в такому
стані, коли вона не могла усвідомлювати
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними (тимчасовий психічний
розлад, нервове потрясіння тощо). Для
визначення наявності такого стану на
момент укладення правочину ухвалою
суду було призначено посмертну
судово-психіатричну експертизу.

Згідно акту №685 посмертної
судово-психіатричної експертизи від 25
грудня 2013 року, виконаної комісією
експертів КУ «Одеська обласна клінічна
психіатрична лікарня №1», ОСОБА_6,
померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 року
усвідомлював значення своїх дій, та був
здатний керувати ними при складанні
заповіту від 21 січня 2010 року.

Таким чином, суд вважає, що позивачкою
при розгляді справи не було доведено
тієї обставини, що ОСОБА_6, під час
складання заповіту 31 січня 2010 року
перебував у безпорадному стані, не міг
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

Також, судом встановлено, що 09 жовтня 2007
року ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений
приватний нотаріусом ОСОБА_5,
зареєстрований за №43, згідно якого
свою квартиру АДРЕСА_2, заповів своїй
рідній сестрі - відповідачці ОСОБА_3
Вказаний заповіт був власноручно
підписаний ОСОБА_6, будь-яких порушень
при складанні та підписанні
оспорюваного заповіту судом не
встановлено.

Позивачка просить визнати зазначений
заповіт недійсним з посиланням на те,
що квартира АДРЕСА_2 була придбана піч
час перебування у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_6, а тому є спільним
майном подружжя, оскільки з 2004 року
вони проживали разом, вели спільне
господарство та утримували зазначене
майно.

Згідно із ч. 1 ст. 259 ЦПК України, у
рішенні суду повинно бути зазначено
відомості про факт, встановлений судом,
мету його встановлення, а також докази,
на підставі яких суд установив цей
факт.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки. Отже
для встановлення факту проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
шлюбу судом враховується наявність у
сукупності ознак, що притаманні
наведеному визначенню.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Ствердження позивачки, що квартира
АДРЕСА_2 була придбана саме під час
перебування у фактичних шлюбних
відносинах за спільні кошти, судом не
беруться до уваги, оскільки ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 на час набуття спірної квартири
(з 2002 року по 2007 рік) працювали ОЗАТ
«Одесакондитер» і їх заробітної плати
було не достатньо для набуття квартири,
а будь яких інших письмових доказів
наявності спільних коштів за які була
придбана квартира позивачкою не
надано.

Крім того, ОСОБА_1 не довела належними
та допустимими доказами, що між нею та
ОСОБА_6 з 01 січня 2004 року до реєстрації
шлюбу у 2006 році склались саме сімейні
відносини, що притаманні подружжю, а
саме спільне проживання, піклування,
спільне ведення домашнього
господарства та спільний бюджет.

При таких обставинах, суд прийшов до
висновку, що вимоги ОСОБА_1 задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи приватний
нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, приватний
нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання заповітів недійсними та
встановлення факту проживання в
фактичних шлюбних відносинах -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя
Огренич І. В.