Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року Дзержинський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Лазюк С.В.

при секретарі - Гребінник А.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в м.
Харкові справу за позовною заявою
ОСОБА_6 до ОСОБА_2, треті особи:
Управління служб у справах дітей
департаменту праці і соціальної
політики Харківської міської ради,
Відділ державної реєстрації актів
цивільного стану по м. Харкову
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції про
встановлення батьківства,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Дзержинського
районного суду м. Харкова з позовом до
ОСОБА_2, треті особи: Управління служб у
справах дітей департаменту праці і
соціальної політики Харківської
міської ради, Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану по м.
Харкову реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції, в якому просить суд визнати
його батьком дитини, ОСОБА_3, 2006 року
народження.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що знаходився у
близьких стосунках із відповідачкою,
ОСОБА_2. Спільне життя не склалось,
шлюбу укладено не було та спільного
господарства вони не вели.

Від спільних стосунків з відповідачкою
народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Дитина народилася від батьків, які на
час її народження не перебували у
зареєстрованому шлюбі, відомості про
позивача, як батька були внесені в
актовий запис про народження
відповідно до ч.2 ст.135 СК України.
Відповідачка звернулася самостійно до
Відділу реєстрації новонароджених та
зареєструвала дитину у Книзі
реєстрації народжень за власною
вказівкою, не вказавши позивача
батьком дитини, тобто дитина була
записана на прізвище матері,
по-батькові також записано за її
вказівкою, а саме: ОСОБА_3. На даний
момент дитина проживає разом з
позивачем та знаходиться на повному
його утриманні. Позивач бажає, щоб саме
він був записаний у Книзі реєстрації
народження та свідоцтві про народження
сина його батьком та син носив саме
його прізвище.

У судовому засіданні адвокат позивача -
ОСОБА_4, позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, просила позов
задовольнити та на підтвердження
вищезазначених фактів просила суд
долучити до матеріалів справи
оригіналу висновку генетичної
експертизи визначення спорідненості.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову не заперечувала та позовні
вимоги визнала у повному обсязі.

Представники третіх осіб у судове
засідання не з'явилися, про час, місце
та дату слухання справи були
повідомлені належним чином. Причини
неявки до суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача та
відповідача, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_6 знаходився у близьких
стосунках із відповідачкою, ОСОБА_2.
Спільне життя не склалось, шлюбу між
ними укладено не було та спільного
господарства вони не вели.

Від спільних стосунків з відповідачкою
народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується Свідоцтво про
народження серія НОМЕР_1 від 24.02.2006.
Дитина народилася від батьків, які на
час її народження не перебували у
зареєстрованому шлюбі, відомості про
позивача, як батька були внесені в
актовий запис про народження
відповідно до ч.2 ст.135 СК України.

Відповідачка самостійно звернулася до
Відділу реєстрації новонароджених та
зареєструвала дитину у Книзі
реєстрації народжень за власною
вказівкою, не вказавши мене батьком
дитини, тобто дитина була записана на
прізвище матері, по-батькові також
записано за її вказівкою, а саме ОСОБА_3.

На підтвердження вищезазначених
фактів позивачем був проведений
молекулярно-генетичний аналіз
визначення біологічної спорідненості
у ТОВ ФІРМА «Б.А.Т.» - Біо Аналітичні
Технології (ліцензія МОЗ: АЕ № 197546 від
11.04.2013 Свідоцтво про атестацію: №
100-008/2012). Відповідно до висновку
спеціаліста від 25.11.2013 року - за
результатами молекулярно-генетичного
аналізу зразків громадян ЛС (301013) -
батько та ЛС (301013) - син було
встановлено, що ЛС (301013) - батько може
бути біологічним батьком ЛС (301013) - син з
вірогідністю 99,99995%.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці данні
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими
доказами є будь - які документи, акти,
довідки, листування службового або
особистого характеру або витяги з них,
що містять відомості про обставини, які
мають значення для справи.

Таким чином, визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права,свободи чи
інтереси інших осіб.

Згідно постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006.
року № 3 "Про застосування судами
окремих норм сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
роз'яснено, що питання щодо походження
дитини суд вирішує на підставі
будь-яких доказів про це.

Відповідно до ст. 128 СК України за
відсутності заяв, право на яких
встановлено ст.136 і ст.127 СК України,
батьківство щодо дитини може бути
визнане за рішенням суду. Підставою для
визнання батьківства є будь-які
відомості, що засвідчують походження
від певної особи, зібрані відповідно до
ЦПК України. Позов про визнання
батьківства може бути пред'явлений
особою, яка вважає себе батьком дитини.
Позов про визнання батьківства
приймається судом, якщо запис про
батька дитини у Книзі реєстрації
народжень відповідно до ч.1 ст.135 СК
України здійснено оскільки відповідач
зареєструвала дитину самостійно.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо
мати та батько дитини не перебувають у
шлюбі між собою, походження дитини від
батька визначається за рішенням суду.

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги про встановлення
батьківства ОСОБА_6 знайшли
підтвердження в судовому засіданні, а
тому підлягають задоволенню .

На підставі вищевикладеного та
керуючись постановою Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15
травня 2006 року "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
ст.ст. 128-132 СК України, ст.ст. 10, 60, 212 -215, 218
ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_2,
треті особи: Управління служб у справах
дітей департаменту праці і соціальної
політики Харківської міської ради,
Відділ державної реєстрації актів
цивільного стану по м. Харкову
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції про
встановлення батьківства -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
паспорт серія НОМЕР_2, виданий ЦВМ
Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в
Харківській області 12.04.2002р.,
зареєстрований у АДРЕСА_1) батьком
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про
народження серія НОМЕР_1 від 24.02.2006
року, актовий запис № 538.

Зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану по м.
Харкову реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції внести до актового запису № 583
зробленого Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану № 3
Харківського міського управління
юстиції від 24.02.2006 року про народження
ОСОБА_3, відомості про батька - в графі
"Батько" записати: ОСОБА_6, в графі «По
батькові» записати - ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, яки брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення ухвалено та надруковане
власноручно суддею Лазюк С.В. у
нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя -
С.В.Лазюк