22-ц/772/290/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Іщук Т.П.Категорія:
79Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Сала Т.Б., Сороки Л.А.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю представника суб'єкта
оскарження, апелянта Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Дячука В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці, в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за скаргою

ОСОБА_3 на дії старшого
державного вико-

навця Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінни-

цького міського управління
юстиції Дячука Віталія Володимирови -

ча про скасування
постанови щодо закінчення виконавчого
прова -

дження, зобов'язання
вчинити дії,

за апеляційною скаргою начальника
Замостянського відділу державної
вико-навчої служби Вінницького
міського управління юстиції Совика
Романа Сер-гійовича на ухвалу
Вінницького міського суду Вінницької
області від 16 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л
А:

25 листопада 2013 року ОСОБА_3 звернувся
у Вінницький міський суд Вінницької
області зі скаргою на дії старшого
державного виконавця Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Дячука В.В., вимагаючи визнати
їх незаконними, скасувати постанову
про закінчення виконавчого
провадження та зобов'язати суб'єкт
оскарження усунути порушення, вжити
всіх заходів для виконання рішення
суду, виконавче провадження з
виконання якого було відкрите 30 серпня
2013 року ( а. с. 1-3 ). Заявник зазначав, що
виконавчий лист № 2-4166 /09 про стягнення
зі ОСОБА_5 на його користь 44 тисяч
гривень реально не виконаний, але разом
з тим виконавче провадження офіційно
закінчене відповідною постано-вою, що
свідчить про невиконання старшим
державним виконавцем Дячуком В.В. своїх
безпосередніх обов'язків.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 16 грудня 2013 року
( а. с. 64-65 ) скарга ОСОБА_3 задоволена
частково. Визнано дії суб'єкта
оскарження щодо закінчення
виконавчого провадження
неправо-мірними, скасовано постанову
старшого державного виконавця
Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції Дячука В.В.
про закінчення виконавчого
провадження від 08.11.2013 року з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-4166/09, виданого 02 квітня 2013 року
Вінницьким міським судом Вінницької
області. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою
судом 16 грудня 2013 року ухвалою,
начальник Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції оскаржує її в апеляційному
порядку, просить дану ухвалу скасувати,
постановити нову ухвалу про відмову у
задоволенні скарги ОСОБА_3 у повному
обсязі ( а. с. 68-71 ). Апелянт зазначає, що
оскаржувана ухвала постановлена без
врахування всіх обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення по скарзі представника
суб'єкта оскарження, дослідивши
матеріали справи та заперечення на
скаргу ОСОБА_3 від 16.01.2014 року, викладені
ним письмово та долучені до справи,
проаналізувавши докази, наявні в ній,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної судової
ухвали в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Постановлюючи 16 грудня 2013 року
ухвалу про часткове задоволення скарги
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що існує судове рішення
зобов'язального характеру від 01 грудня
2009 року, на виконання якого виданий
виконавчий лист № 2-4166/09. Постановою
державного виконавця від 30.08.2013 року ВП
№ 39520261 відкрите виконавче провадження.
У зв'язку з неви-конанням боржником
ОСОБА_5 рішення суду, державний
виконавець двічі у вересні 2013 року
відповідними постановами наклав на
нього штраф у сумі 170,00 та 340,00 гривень, а
постановою від 08 листопада 2013 року
закінчив виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2-4166/09,
направивши в органи міліції подання
про притягнення ОСОБА_5 до
відповідальності за невиконання
рішення суду.

Суд першої інстанції дійшов
висновку, що державний виконавець
вправі був, враховуючи зобов'язання
боржника повернути ОСОБА_3 кошти в сумі
44 тисячі гривень як особливий різновид
речей, а не речі, визначені
інди-відуальними ознаками, у
відповідності з нормами ст. 75 Закону
України «Про виконавче провадження»
організувати виконання судового
рішення відповідно з власними
повноваженнями. Натомість державний
виконавець як посадова особа обмежився
лише накладенням штрафів на боржника,
не здійснив всіх необхідних заходів
щодо примусового виконання рішення
суду, передчасно, без достатніх підстав
закінчив виконавче провадження. Такими
діями порушені права стягувача ОСОБА_3,
оскільки рішення суду залишається
реально не виконаним, а завершене
відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження з підстав
частини 3 статті 75 цього Закону не може
бути розпочате знову.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з мотивами суду першої
ін-станції стосовно того, що скарга
ОСОБА_3 підлягає частковому
за-доволенню з огляду на такий принцип
цивільного судочинства, як
виконуваність рішення суду,
обов'язковість останнього. Виконання
судового рішення є елемен-том
справедливого судового розгляду,
передбаченого статтею 6 Конвенції прав
людини та основоположних свобод.

Суд прийшов до вірного висновку щодо
порушення прав заявника невико-нанням
судового рішення, неправомірності дій
державного виконавця закінчен-ням
виконавчого провадження. Як наслідок,
суд обгрунтовано скасував поста-нову
суб'єкта оскарження від 08 листопада 2013
року з примусового виконання
виконавчого листа № 2-4166/09, виданого 02
квітня 2013 року Вінницьким міським
судом Вінницької області.

Мотиви апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, не спростовують
ви-сновки суду, викладені в
оскаржуваній судовій ухвалі.

Пунктом першим частини першої статті
312 ЦПК України передбачено, що
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції її
постановлено з додержанням вимог
закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

16 грудня 2013 року суд постановив
ухвалу, яка відповідає вимогам чинного
законодавства, є належним чином
обгрунтованою та справедливою.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312 - 315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія cуддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу начальника
Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції Совика Р.С.
відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 16 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дні
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: