Провадження № 2/234/121/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року

Краматорський міський суд Донецької
області

в складі головуючого судді Чернобай
А.О.,

при секретарі Омельченко К.А.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Краматорську цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2013 року позивач ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням.

Із позову вбачається, що позивач є
власником квартири АДРЕСА_1. У
зазначеній квартирі також
зареєстрована ОСОБА_6 - донька позивача,
та онучка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач вийшла заміж та більш 5
років проживає АДРЕСА_3 разом зі своєю
родиною, однак знятися з реєстрації не
бажає. Права власності в квартирі
відповідач не має. Позивач вважає, що у
зв'язку з тим, що відповідачі не
проживають більше року у квартирі,
оскільки переїхали на інше постійне
місце проживання, то вони втратили
право користування квартирою. Позивач
просить суд ухвалити рішення, яким
визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 року
народження, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3,
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1

У подальшому представник позивача
уточнив позовні вимоги та просив суд
ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_8 року народження, такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1

У судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву з проханням справу
слухати у його відсутності, в
присутності його представника та про
те, що позов підтримує у повному обсязі
та просить його задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги позивача
підтримав у повному обсязі, надав
пояснення аналогічні викладеним у
позові та пояснив, що факт не
проживання відповідача
підтверджується актом про не
проживання та довідкою зі школи, із
якої вбачається, що донька відповідача
навчається у школі у м. Слов'янськ,
дитина проживає разом з матір'ю. Вважає,
що вимоги позивача є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та суду
пояснила, що квартира АДРЕСА_1 належить
її батьку. Останній раз батька вона
бачила в серпні 2013 року. У неї не має
можливості спілкуватися з батьком, їй
не відомо де знаходиться її батько. В
даній квартирі вона зареєстрована
разом з донькою. Дійсно її донька
навчається у школі м. Слов'янська. Вона
проживає разом з донькою у м.
Слов'янську, інколи 3 рази на тиждень
ночує у квартирі батька, її бачать
сусіди. Батько з моменту придбання
квартири взагалі в квартирі не
проживає. Зараз її батько
паралізований, проживає у брата.
Вважає, що договір з адвокатом укладав
не її батько. Оскільки вона 3 рази на
тиждень ночує у квартирі батька, то
вважає, що вона там проживає, тому
просить відмовити у позові.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позовних
вимог позивача, оскільки відповідачка 3
дня із 7 на тиждень ночує у квартирі
позивача, тому її не можливо визнати
такою, що втратила право користування
квартирою. Доказів того, що відповідач
не проживає у квартирі суду не надано,
тому просить відмовити у позові.

Третя особа ОСОБА_5 у судовому
засіданні суду пояснив, що він є рідним
братом позивача. У квартирі АДРЕСА_1
зараз ніхто не проживає. Його брат
перебуває у цивільному шлюбі та
проживає у квартирі своєї дружини. Десь
3 роки тому, коли захворіла свекруха
відповідачки, то відповідачка
переїхали жити до своєї родини у м.
Слов'янськ та проживає по сьогоднішній
день у м. Слов'янську. Особистих речей
відповідачки у квартирі його брата не
має. До березня 2013 року у квартирі брата
взагалі проживали квартиранти. Він
знає, що його брат укладав до хвороби
договір з адвокатам та підписував
договір з адвокатом. Зараз брат після
інсульту, але він розмовляє, відповідає
на запитання. У квартирі брата стоїть
одна шафа, телевізор, холодильник.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
суду пояснив, що він проживає за
адресою АДРЕСА_4. Відповідачку він
бачить 4 - 5 разів на місяць у під'їзді.
Проживали лі квартиронаймачі у
квартирі йому не відомо. Він чує іноді,
як бігають у квартирі діти. Останній
раз бачив відповідачку у під'їзді 13.12.2013
року. Знає, що у відповідачки є донька
та син. До нього приходили 2 жінки з ЖЕКу
та цікавилися чи проживає ОСОБА_6, він
казав, що проживає жінка та двоє дітей.
Він думає, що ОСОБА_6 проживає у
квартирі, оскільки бачить її у під'їзді.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні
суду пояснила, що до жовтня 2013 року вона
працювала паспортисткою у КП СЕЗ. Вона
разом з завідуючим сектора № 5
опитувала сусідів з приводу того, чи
проживає ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_2 та
після опитування сусідів вона складала
акт, який підписала. У обох квартирах,
які були нею опитані, їм повідомили, що
ОСОБА_6 не проживає у квартирі. Сусіди
казали, що у квартирі проживали
квартиранти.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Проаналізувавши в сукупності
зібрані в справі докази, вислухавши
думку сторін, свідків, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом із ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником, якщо при їх
вселенні не було іншої угоди про
порядок користування цим приміщенням.
До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині 2 ст. 64 цього Кодексу (дружина,
їх діти, батьки). Припинення сімейних
відносин з власником будинку (квартири)
не позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Підстави позбавлення члена сім'ї, в
тому числі й колишнього, права
користування жилим приміщенням, яке
належить громадянинові на праві
власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право користування цим житлом
у разі відсутності члена сім'ї без
поважних причин понад один рік, якщо
інше не встановлено домовленістю між
ним і власником житла або законом.

Поважними причинами відсутності члена
сім'ї понад один рік може бути строкова
служба в армії, навчання, лікування,
тривалі відрядження тощо.

У судовому засіданні встановлено, що на
підставі договору міни квартира
АДРЕСА_1 належить позивачу по справі -
ОСОБА_5 (а.с. 14)

Згідно акту КП «СЕЗ» від 19.09.2013 року на
час складання акту відповідач ОСОБА_6
не проживає у АДРЕСА_1 більш двох років,
місце находження м. Слов'янськ. (а.с. 12).

Згідно довідки КП «СЕЗ» та довідки
Відділу адресно - довідкової роботи
Головного управління Державної
міграційної служби в Донецькій області
відповідач ОСОБА_6 зареєстрована у
АДРЕСА_1 (а.с. 13, 20)

Відповідно до довідки зі школи донька
відповідачки ОСОБА_7 з 01.09.2011 року та по
теперішній час навчається в
Слов'янській загальноосвітній школі І
-ІІ ст. № 7 Слов'янської міської ради
Донецької області (а.с. 56)

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_6 проживає у м. Слов'янську, у
спірній квартирі понад 1 рік без
поважних причин не проживає. Позивач не
здійснює перешкоди у користуванні
відповідача жилою площею, навпаки в
судовому засіданні встановлено, що
позивач взагалі не проживає у АДРЕСА_1,
оскільки проживає за іншою адресою.
Відповідач ОСОБА_6 лише інколи
приходить до спірної квартири та з
власної ініціативи переїхала жити до м.
Слов'янська до своєї свекрухи.

Відповідач не надала суду ніяких
доказів з приводу збереження за нею
права користування квартирою, а також
про те, що вона була відсутня з поважних
причин понад один рік в зазначеній
квартирі.

Будь-які докази, щоб спростовували
вимоги позову, свідчили про поважність
причин відсутності ОСОБА_6 та
тимчасовий її характер, відповідачем
суду не надано. Посилання останньої
на те, що вона періодично приїжджає
в спірну квартиру та може інколи
ночувати, суд не бере до уваги, оскільки
це не доводить факт постійного
проживання у спірній квартирі.

Доказів на підтвердження поважності
причин відсутності понад встановлені
законом строки відповідачем суду не
надано.

Оскільки суду не було надано доказів
того, що між сторонами була
домовленість про право на користування
відповідачем житловим приміщенням в
разі його відсутності понад один рік, а
законом не встановлено інше, та
відповідач понад рік не проживає у
квартирі, власником якого є позивач, та
суду не надано відомостей щодо
перешкоджання відповідачеві у
користуванні спірним житлом, слід
прийти до висновку, що відповідач
втратив право користування цим житлом,
внаслідок чого позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги позивача про визнання
відповідача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою,
що втратила право користування
квартирою АДРЕСА_1 в м. Краматорську
Донецької області підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного й керуючись ст.
ст. 8, 10, 60, 214, 215 ЦПК України, ст. 156, 9 ЖК
України, ст. 391, 405 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення
Краматорського міського суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається в
Апеляційний суд Донецької області
через Краматорський міський суд.

Суддя

Рішення ухвалене у нарадчий кімнаті й
надруковано у єдиному примірнику.

Суддя