КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/9167/13-ц
Провадження № 2/520/2247/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014 року

Київський районний суд м.
Одеси в складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

за участю секретаря -
Харитонової І.С., Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі цивільну
справу за позовом

ОСОБА_2

до Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА»,

про стягнення суми страхового
відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Київського
районного суду м. Одеси з позовною
заявою до ПАТ «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА», ОСОБА_3, в якій
просив суд стягнути з ПАТ «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА» 47
985, 10грн. страхового відшкодування,
стягнути з ОСОБА_3 19 725,56грн.
матеріальної шкоди, 5 000, 00грн.
моральної шкоди, а також стягнути з
відповідачів у солідарному порядку
судовий збір у розмірі 727,11грн. та
витрати на правову допомогу у розмірі 4
000,00грн.

В обґрунтування заявленого позову
позивач посилається на те, що 31.07.2012року
сталася дорожньо-транспортна пригода,
в якій було пошкоджено належний йому
автомобіль марки Хонда, д/н НОМЕР_1.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 19.12.2012року винним у скоєнні
ДТП визнано ОСОБА_3 - власника
автомобіля Тойота, д/н НОМЕР_4.

Позивач зазначає, що відповідальність
ОСОБА_3, згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів ОСЦВ ВНТЗ
застрахована у Приватному
акціонерному товаристві «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА».

Також позивач вказує, що ПАТ «УАСК
АСКА» було прийнято повідомлення про
ДТП та замовлено оцінку у суб'єкта
оціночної діяльності, якою визначено,
що розмір матеріальної шкоди становить
69 215, 56грн., а згідно із страховим
полісом ліміт відповідальності
страховика, за шкоду, заподіяну майну
складає суму у розмірі 50 000грн.,
франшиза складає суму у розмірі 510грн.

Після проведення дослідження вартості
автомобіля, як зазначає позивач,
відповідачем - ПАТ «УАСК АСКА» було
виплачено суму страхового
відшкодування лише у розмірі 1 504, 90грн.,
у зв'язку з чим, позивач вважає, що
відповідач - ПАТ «УАСК АСКА» повинно
відшкодувати суму страхового
відшкодування у розмірі 47 985, 10грн. (50
000грн. - 510 - 1 504,90грн.) = 47 985,10грн., а
відповідач - ОСОБА_3 повинен
відшкодувати матеріальну шкоду у
розмірі 19 725, 56грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача - ОСОБА_3 моральну шкоду у
розмірі 5 000, 00грн. посилаючись на те, що
внаслідок ДТП порушився звичайний
порядок організації його життя,
довелось докладати додаткових зусиль
на відновлення попереднього стану
автомобіля, у зв'язку з протиправною
поведінкою з боку відповідача-- ОСОБА_3
та пошкодженням його майна переніс
душевні страждання.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2
звернувся до суду із відповідним
позовом.

У судовому засіданні 14.10.2013року
представник позивача надав суду заяву
ОСОБА_2 про відмову від позову в частині
вимог, пред'явлених до ОСОБА_3, а також
уточнив позовні вимоги та просив суд
стягнути з ПАТ «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» суму
страхового відшкодування у розмірі 47
985, 10грн., судовий збір у розмірі 4 727,
11грн. та витрати на правову допомогу у
розмірі 4 000,00грн.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 14.10.2013року заяву позивача про
відмову від частини позовних вимог
було задоволено, закрито провадження у
справі №520/9167/13-ц в частині позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів, продовжено розгляд
справи в частині позовних вимог ОСОБА_2
до Приватного акціонерного товариства
"Українська акціонерна страхова
компанія АСКА" про стягнення грошових
коштів.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 31
ЦПК України позивач має право протягом
усього часу розгляду справи збільшити
або зменшити розмір позовних вимог,
відмовитися від позову, а також до
початку розгляду судом справи по суті
позивач має право шляхом подання
письмової заяви змінити предмет або
підставу позову, суд надає юридичну
оцінку уточненим позовним вимогам в
редакції заяви від 14.10.2013року.

У судове засідання 23.01.2014року позивач
не з'явився, однак від його
представника надійшла заява, в якій
представник позивача просив суд
розглянути справу за його відсутності
та зазначив, що заявлені позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, просить суд
їх задовольнити.

У судове засідання 23.01.2014року
представник відповідача не з'явився,
про час та місце судового засідання
повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення (а.с. 50,
51), 22.01.2014року надіслав на адресу суду
клопотання, в якому просив відкласти
розгляд справи у зв'язку з тим, що ПрАТ
«УАСК АСКА» було направлено запит до
УДАІ ДТП ГУМВС України в Одеській
області від 09.10.2013року про надання
документів, необхідних для підготовки
обґрунтованої позиції стосовно
позовних вимог, однак відповідь на цей
запит до теперішнього часу не надійшла.

Судом було відмовлено у задоволенні
зазначеного клопотання, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України
суд відкладає розгляд справи в межах
строків, встановлених статтею 157 цього
Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки
в судове засідання сторони або
будь-кого з інших осіб, які беруть
участь у справі, оповіщених у
встановленому порядку про час і місце
судового розгляду, якщо вони
повідомили

про причини неявки, які судом визнано
поважними.

Як вбачається з матеріалів справи,
провадження у справі було відкрито
09.08.2013року, представник відповідача
жодного разу не був присутнім у судових
засіданнях, двічі (10.10.2013року та
15.10.2013року) надсилав на адресу суду
клопотання про відкладення розгляду
справи, які були задоволені судом,
розгляд справи було відкладено.

Неприбуття у судове засідання належним
чином повідомленого представника
відповідача розцінюється судом як
намір затягування розгляду справи.

При цьому суд зазначає, що
необґрунтоване затягування розгляду
справи суперечить вимогам ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги неприбуття у судове засідання
належним чином повідомленого
представника відповідача, з
урахуванням положень ч. 1 ст. 157 ЦПК
України та п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд
вважає за необхідне відмовити у
задоволенні клопотання представника
відповідача про відкладення розгляду
справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про необхідність
часткового задоволення позову,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом у судовому
засіданні, 31.07.2012року о 12 год. 15 хв. на
проспекті Ак. Глушко в м. Одесі, ОСОБА_3,
керуючи автомобілем Тойота д/н НОМЕР_4,
порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 «Правил
дорожнього руху України» не врахував
дорожню обстановку, не обрав безпечну
швидкість руху та дистанцію, внаслідок
чого скоїв зіткнення з автомобілем
Хонда д/н НОМЕР_1, який зупинився
попереду. Від зіткнення по інерції
автомобіль Хонда д/н НОМЕР_1 допустив
наїзд на автомобіль Тойота д/н НОМЕР_2,
який зупинився попереду. Транспортні
засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 19.12.2012року у справі
№1512/16741/12 ОСОБА_3 визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та накладено штраф у розмірі
340грн. (а.с.11).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вказана постанова суду у
адміністративній справі є чинною
станом на момент розгляду справи судом
та встановлює, що ОСОБА_3 у судовому
засіданні свою вину визнав, у скоєному
правопорушенні розкаявся.

Таким чином, суд вважає доведеним у
судовому засіданні, що ДТП, яка
спричинила механічні пошкодження
автомобіля позивача - ОСОБА_2, відбулась
з вини ОСОБА_3

Судом встановлено, що автомобіль марки
Хонда, д/н НОМЕР_3, належить ОСОБА_2 (а.с.
9).

Судом також встановлено, що 22.07.2012року
між ОСОБА_3 та ПАТ «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА»
було укладено поліс №АВ/4454297
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, відповідно до умов якого, було
застраховано автомобіль TOYOTA CARINA E,
номерний знак НОМЕР_4. Термін дії даного
договору складає з 23.07.2012року до
22.07.2013року включно. Страхова сума (ліміт
відповідальності) на одного
потерпілого за шкоду, заподіяну життю і
здоров'ю складає 100 000, 00грн., за шкоду,
заподіяну майну складає 50 000, 00грн.,
розмір франшизи складає 510, 00грн.

Таким чином, суд зазначає, що на момент
скоєння дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 як власника автомобіля TOYOTA CARINA E,
номерний знак НОМЕР_4 була застрахована
у ПАТ «Українська акціонерна страхова
компанія АСКА».

Згідно звіту №09-049 по визначенню
вартості (розміру) збитків, спричинених
пошкодженням транспортного засобу Honda
Accord реєстраційний номер НОМЕР_1 складає
69 215, 56грн.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» виплатило ОСОБА_2
страхове відшкодування у розмірі 1
504,90грн. (а.с. 21).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, які її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з виконанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо - і
вогнебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно до ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому. Визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Згідно до ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» потерпілих, встановлюється
при укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Відповідно до ст.ст. 29, 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру шкоди
додаються також витрати на евакуацію
транспортного засобу до стоянки та
плата за послуги стоянки. Для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику заяву про страхове
відшкодування.

Відповідно до положень Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхувальником або особою,
відповідальність якої застрахована,
потерпілому повинна бути компенсована
сума франшизи у повному обсязі
одночасно із виплатою страховиком
страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги, що в процесі розгляду
адміністративної справи встановлено,
що ОСОБА_3 винний у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України, а на
момент дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу - ОСОБА_3
була застрахована у ПАТ «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА»,
суд вважає, що ПАТ «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА»
повинно відшкодувати ОСОБА_2 суму
страхового відшкодування, без
врахування суми франшизи та в межах
ліміту відповідальності, у розмірі 47
985, 10грн., яка складається з: 50 000, 00грн.
(страхова сума (ліміт відповідальності)
на одного потерпілого за шкоду,
заподіяну майну) - 510грн. (франшиза) - 1
504,90грн. (виплачена сума страхового
відшкодування) = 47 985, 10грн.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Відповідно до положень ст. 1 Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» від 20.12.2011 року розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

З матеріалів справи слідує, що інтереси
ОСОБА_2 в суді представляв ОСОБА_5 на
підставі договору про надання правової
допомоги за №12/07/13-1 від 12.07.2013року та
довіреності (а.с. 22, 26).

ОСОБА_2 сплатило ФОП ОСОБА_6 за надання
правової допомоги 4000 грн., про що
свідчить розрахунковий документи №2/07
від 12 липня 2013року (а.с. 23).

Як вбачається із журналів судових
засідань ОСОБА_5 приймав участь у двох
судових засіданнях:

14.10.2013року - 00 год. 12 хв.,

20.11.2013року - 00 год. 03 хв.

Сума граничного розміру
компенсації витрат на оплату правової
допомоги МТСБУ, установленого Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», за участь його представника в
судових засідання складає 114 грн. 70 коп.:

14.10.2013року - (1147 х 40% : 100%) за 00 год. 12 хв. -
91,76грн.,

20.11.2013року - (1147 х 40% : 100%) за 00 год. 03 хв. -
22,94грн.

Доказів вчинення адвокатом
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, позивачем не
надано.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги позивача про стягнення з
відповідача витрат на правову допомогу
підлягають задоволенню частково у
розмірі 114, 70грн.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати
по сплаті судового збору підлягають
стягненню з відповідача - ПАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» на користь позивача -
ОСОБА_2 пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА» про
стягнення суми страхового
відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА»
(місцезнаходження: м. Донецьк, пр-т
Ілліча, 100, ) на користь
ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_5) 47 985 (сорок
сім тисяч дев'ятсот вісімдесят п'ять)
грн. 10 коп. - страхового відшкодування,
114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп. - витрат
на правову допомогу, 479 (чотириста
сімдесят дев'ять) грн. 85 коп. витрат по
сплаті судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. У разі якщо
рішення було ухвалено без участі особи,
яка його оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя
Петренко В. С.