АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/813/14
інстанції - Нікуліна Л.П.
Справа № 646/7655/13-ц
Категорія: «сімейні правовідносини»
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого:
судді Піддубного Р.М.,

суддів колегії:
Тичкової О.Ю., Швецової Л.А.,

при секретарі: Руссу
К.З.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє
в інтересах ОСОБА_4, на рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 27 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів та додаткових
витрат на утримання малолітньої
дитини, -

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_5
звернулась до суду з названим позовом,
мотивуючи який зазначила, що з червня
2006 року до початку 2013 року вона та
ОСОБА_4 проживали однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, мають спільну дитину
- доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Посилаючись на те, що відповідач, який
має статус фізичної особи-підприємця
та є засновником декількох товариств з
обмеженою відповідальністю, від
виконання свого обов'язку щодо
утримання малолітньої дитини
ухиляється, не приймає участь у
забезпеченні потреб дитини у
харчуванні, предметах одягу, тощо,
ОСОБА_5 просила стягнути на її користь з
ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки у
розмірі 7 000 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття, а також
на підставі ст. 185 СК України стягнути з
відповідача додаткові витрати на
дитину у розмірі 2 000 грн. щомісяця.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 27 листопада 2013 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_5 аліменти на утримання
доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 7
000 гривень щомісячно (з урахуванням
індексації), а також додаткові витрати
на дитину у розмірі 2 000 грн. щомісяця (з
урахуванням індексації), починаючи з 14
серпня 2013 року і до досягнення дитиною
повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення скасувати, ухвалити
нове рішення по суті заявленого ОСОБА_5
позову. В письмових поясненнях до
апеляційної скарги не заперечував
проти стягнення з нього аліментів на
утримання доньки в розмірі 900 грн.
щомісяця.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників сторін, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія дійшла
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення апеляційної
скарги.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що розмір
доходів, які отримує відповідач в
результаті здійснення ним
підприємницької діяльності, дає
підстави для стягнення з нього
аліментів та додаткових витрат на
утримання малолітньої дитини в розмірі
7 000 грн. та 2 000 грн. відповідно.

Проте погодитись з таким висновком не
можна з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, мають
спільну дитину - доньку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на
утриманні матері - ОСОБА_5

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, права та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України
кожна особа має право у порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Одним із основних прав дитини є право
на утримання.

Відповідно до Конвенції ООН про права
дитини, прийнятої резолюцією 44/25
Генеральної Асамблеї ООН від 20
листопада 89р. (ратифікована Україною 27
лютого 1991 року), держави - учасниці
визнають право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування. Держави -
учасниці вживають усіх необхідних
заходів щодо забезпечення відновлення
утримання дитини батьками або іншими
особами, які відповідають за дитину як
всередині держави - учасниці, так і за
кордоном.

Праву дитини на утримання відповідає
обов'язок батьків надавати таке
утримання.

Відповідно до ст. 51 Конституції України
батьки зобов'язані утримувати дітей до
їх

повноліття.

Конституційний обов'язок батьків щодо
утримання дітей закріплено в ст. 180 СК
України.

Згідно зі ст. 181 СК України способи
виконання батьками свого обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. Якщо ж хтось із
батьків ухиляється від зазначеного
обов'язку, інший з батьків вправі
звернутися до суду з вимогою про
примусове стягнення з останнього
грошових коштів на утримання дитини,
тобто про стягнення аліментів.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

Згідно зі ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Як убачається із матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_4 має статус фізичної
особи-підприємця та є засновником
товариства з обмеженою
відповідальністю ТОВ «Вікос-ЛТД».

Відповідно до даних податкової
декларації платника єдиного податку
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
останнім у 2013 році отримано дохід у
розмірі 48 483 грн., тобто 4 040 грн. на
місяць.

Згідно з довідкою ТОВ «Вікос-ЛТД» від 08
жовтня 2013 рік учаснику цього
товариства ОСОБА_4 дивіденди за 2012 рік
не нараховувались та не виплачувались.

Будь-яких належних та допустимих
доказів на підтвердження того, що
відповідач має інші, ніж зазначено у
вищевказаній податкові декларації,
джерела доходів позивачкою не надано і
матеріали справи не містять.

Крім того, згідно зі свідоцтвом про
народження НОМЕР_1 та довідкою ОСББ
«Московський» від 22 жовтня 2013 року
відповідач має малолітню дитину - сина
ОСОБА_6, який проживає з батьком та
повнолітню доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
яка навчається на другому курсі
денного відділення Харківського
національного університету.

На підтвердження понесених додаткових
витратах, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини), позивачкою надано копії чеків
про придбання канцелярських товарів на
суму 282 грн. 20 коп. та 103 грн. 21 коп. а
також копії квитанцій № 005268 від 25 липня
2013 року, № 005284 від 01 вересня 2013 року про
оплату освітніх послуг.

Також ОСОБА_5 надано копії чеків, які
підтверджують факт придбання нею для
дитини предметів одягу загальною
вартістю 15 027 грн., що свідчить про
задовільний матеріальний стан
позивачки.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції на зазначені
положення закону уваги не звернув, не
врахував матеріальне становище
відповідача, наявність у нього інших
дітей, інші обставини, що мають істотне
значення, зокрема,матеріальне
становище позивачки, а тому дійшов
помилкового висновку про покладення на
ОСОБА_4 обов'язку щодо сплати аліментів
та додаткових витрат на утримання
малолітньої дитини в розмірі 7 000 грн. та
2 000 грн. відповідно.

За таких обставин апеляційна скарга
ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4,
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції - зміні,
зі зменшенням розміру аліментів на
утримання доньки ОСОБА_7 до 1 000 гривень
щомісяця, додаткових витрат - до 300
гривень щомісяця.

Разом з тим, розмір аліментів,
визначений за дійсним рішенням суду,
може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4, задовольнити
частково.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 27 листопада 2013 року
змінити.

Зменшити розмір аліментів, що
підлягають стягненню з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_5 на утримання доньки
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1 000 (однієї
тисячі) гривень щомісяця, додаткових
витрат на дитину - до 300 (трьохсот)
гривень щомісяця.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий підпис

Судді підписи

КОПІЯ. З оригіналом згідно.
Суддя