Справа № 188/2504/13-ц
Провадження № 2/188/74/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді
Полубан М. П.

при секретарі
Філіповій В. С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до Брагинівської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про
визнання права власності на спадкове
майно до відповідача Брагинівської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог
вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його
батько ОСОБА_3, після смерті якого
відкрилася спадщина у вигляді
земельної ділянки (пай НОМЕР_1) площею
4.860 га. розташованої на території
Брагинівської сільської ради,
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
земельної ділянки загальною площею 0.7262
га. розташованої на території АДРЕСА_1,
переданої для обслуговування
житлового будинку (0.25 га.) та ведення
особистого підсобного господарства
(0.4762 га.).

Зазначає, що за життя батько склав
заповіт відповідно до якого
домоволодіння в АДРЕСА_1 з
приватизованою земельною ділянкою,
грошові вклади в філії ощадбанку,
автомобіль заповів в рівних частинах
позивачу і його сестрі ОСОБА_4; земельну
ділянку площею 4,860 га. розташовану на
території Брагинівської сільської
ради, передану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва що
належить йому на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІІІ-ДП № 115610 заповів
позивачу.

Таким чином позивач є спадкоємцем
за заповітом після смерті ОСОБА_3. Крім
нього спадкоємцем за заповітом є
донька померлого ОСОБА_4, яка
відмовилася від прийняття спадщини,
після смерті свого батька ОСОБА_3, на
користь позивача, що підтверджується
її заявою поданою 22.10.2013 року
приватному нотаріусу
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області.

Відповідно до діючого
законодавства позивач звернувся до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті свого батька ОСОБА_3, однак
нотаріусом постановою від 09.12.2013 року
йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на земельні ділянки через
відсутність витягів з Державного
земельного кадастру про земельні
ділянки, тобто через те, що вказаним
земельним ділянкам не присвоєні
кадастрові номери.

Зазначає, що земельні ділянки
були приватизовані його батьком і
відповідно на підтвердження права
власності йому було видано 01.12.1999 року
Державний акт на право приватної
власності на землю серії ІV-ДП № 070371,
05.03.2002 року Державний акт на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ДП № 115610.

Внести до Державного земельного
кадастру передбачені Законом України
«Про Державний земельний кадастр»
відомості про формування земельної
ділянки та присвоїти їй кадастровий
номер можливо лише за заявою власника.
Проте його батько ОСОБА_3, який є
власником вказаних земельних ділянок
вже помер, а тому здійснити таку
державну реєстрацію земельної ділянки
та отримати витяги з Державного
земельного кадастру про земельні
ділянки не можливо.

Вказує, що не зважаючи на те, що
земельним ділянкам не присвоєні
кадастрові номери, його батько був
належним власником цих земельних
ділянок, і його право власності
належним чином зареєстровано та
підтверджується Державними актами на
право приватної власності на землю.

Позивач від спадщини у вигляді
земельних ділянок не відмовлявся,
фактично їх прийняв, проте через
відсутність витягів з Державного
земельного кадастру про земельні
ділянки не може оформити спадкове
майно на своє ім'я та розпоряджатися
ним на правах власника, а тому змушений
звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання надав
заяву про розгляд справи в його
відсутність. В заяві також вказує, що
позов підтримує, просить його
задовольнити.

Від відповідача надійшла заява з
проханням розглянути справу без участі
їх представника, проти задоволення
позову не заперечують.

Вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер батько позивача ОСОБА_3, після
смерті якого відкрилася спадщина у
вигляді земельної ділянки (пай НОМЕР_1)
площею 4.860 га. розташованої на
території Брагинівської сільської
ради, переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
земельної ділянки загальною площею 0.7262
га. розташованої на території АДРЕСА_1,
переданої для обслуговування
житлового будинку (0.25 га.) та ведення
особистого підсобного господарства
(0.4762 га.), що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від
16.04.2013 року, копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2 від 23.08.1965 року,
копією Державного акта на право
приватної власності на землю серії
ІV-ДП № 070371 виданого 01.12.1999 року, копією
Державного акта на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ДП № 115610
виданого 05.03.2002 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт
відповідно до якого домоволодіння в
АДРЕСА_1 з приватизованою земельною
ділянкою, грошові вклади в філії
ощадбанку, автомобіль заповів в рівних
частинах позивачу і його сестрі ОСОБА_4;
земельну ділянку площею 4,860 га.
розташовану на території
Брагинівської сільської ради, передану
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва що
належить йому на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІІІ-ДП № 115610 заповів
позивачу, що підтверджується копією
заповіту від 12.12.2011 року посвідченого
секретарем виконкому Брагинівської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області,
зареєстрованого в реєстрі за № 81.

Таким чином позивач є спадкоємцем
за заповітом після смерті ОСОБА_3. Крім
нього спадкоємцем за заповітом є
донька померлого ОСОБА_4, яка
відмовилася від прийняття спадщини,
після смерті свого батька ОСОБА_3, на
користь позивача, що підтверджується
її заявою поданою 22.10.2013 року
приватному нотаріусу
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270

цього Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за заповітом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь іншого спадкоємця за
заповітом.

Таким чином позивач є єдиним
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_3, спадкоємці які б відповідно до
ч. 1 ст. 1241 ЦК України мали право на
обов'язкову частку у спадщині немає.

Відповідно до діючого
законодавства позивач звернувся до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті свого батька ОСОБА_3, однак
нотаріусом постановою від 09.12.2013 року
йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на земельні ділянки через
відсутність витягів з Державного
земельного кадастру про земельні
ділянки, що підтверджується постановою
про відмову у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
09.12.2013 року.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 10 від 15.11.2013 року
у Державному земельному кадастрі
відсутні запитувані відомості та
кадастрові номери вказаним земельним
ділянкам не присвоєно.

Земельні ділянка площею 0.7262 га.
була передана ОСОБА_3 на підставі
рішення 7 сесії ХХІІІ скликання
Брагинівської сільської № 35 від 14.09.1999
року і відповідно на підтвердження
права власності йому було видано
Державний акт на право приватної
власності на землю серії ІV-ДП № 070371.

Земельні ділянка площею 4.860 га.
була передана ОСОБА_3 на підставі
розпорядження голови Петропавлівської
районної державної адміністрації № 58-р
від 28.02.2002 року і відповідно на
підтвердження права власності йому
було видано Державний акт на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ДП № 115610.

Закон України «Про Державний
земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011
року, тобто вже після отримання ОСОБА_3
Державних актів на право приватної
власності на землю.

Відповідно до пункту 2
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про Державний
земельний кадастр» земельні ділянки,
право власності (користування) на які

виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від
присвоєння їм кадастрового номера. У
разі якщо відомості про зазначені
земельні ділянки не внесені до
Державного реєстру земель, їх
державна реєстрація здійснюється на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) за заявою їх
власників (користувачів земельної
ділянки

державної чи комунальної власності).

Таким чином внести до Державного
земельного кадастру передбачені
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» відомості про
формування земельної ділянки та
присвоїти їй кадастровий номер можливо
лише за заявою власника. Проте ОСОБА_3,
який є власником вказаних земельних
ділянок вже помер, а тому відповідно і
здійснити таку державну реєстрацію
земельних ділянок та отримати витяги з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку не можливо.

Однак не зважаючи на те, що
земельним ділянкам не присвоєні
кадастрові номери, ОСОБА_3 була
належним власником цих земельних
ділянок, і його право власності
належним чином зареєстровано та
підтверджується Державними актами на
право приватної власності на землю.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Від спадщини у вигляді земельних
ділянок позивач не відмовлявся, проте
через відсутність витягів з Державного
земельного кадастру про земельні
ділянки не може оформити спадкове
майно на своє ім'я та розпоряджатися
ним на правах власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218,
1225, 1268, 1273, 1274 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до
Брагинівської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за
спадкоємцем за заповітом, право
власності на земельну ділянку (пай
НОМЕР_1) площею 4.860 га. розташовану на
території Брагинівської сільської
ради, передану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІІІ-ДП № 115610 виданого 05.03.2002
року ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, як за
спадкоємцем за заповітом земельну
ділянку загальною площею 0.7262 га.
розташовану на території АДРЕСА_1,
передану для обслуговування житлового
будинку (0.25 га.) та ведення особистого
підсобного господарства (0.4762 га.), що
належала на підставі Державного акту
на право приватної власності на землю
серії ІV-ДП № 070371 виданого 01.12.1999 року
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя М. П. Полубан