У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра», про стягнення грошових
коштів за касаційною скаргою ОСОБА_4,
поданою представником - ОСОБА_6, на
рішення Енергодарського міського суду
Запорізької області від 18 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 11 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 13 жовтня 2009 року
між нею та ОСОБА_5 укладено попередній
договір, за умовами якого остання
зобов'язалася продати належну їй
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 вартістю
300 тис. грн, а договір купівлі-продажу
вони домовились укласти до 13 жовтня 2012
року. У рахунок майбутнього укладення
договору купівлі-продажу вона передала
відповідачу аванс у розмірі 15 тис. грн
та відповідно до усної домовленості
між ними вносила грошові кошти за
квартиру, погашаючи кредит за
договором, укладеним 20 серпня 2008 року
між публічним акціонерним товариством
«Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_5 У
період з 13 жовтня 2009 року до
11 травня 2012 року вона сплатила за
кредитним договором 226 905 грн 68 коп., а
згодом дізналася, що зазначена
квартира знаходиться в іпотеці. У
травні 2012 року вона звернулася до
ОСОБА_5 з вимогою щодо виконання умов
попереднього договору або повернення
сплачених нею грошових коштів, однак
отримала відмову.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила
суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь
грошові кошти в розмірі 241 905 грн 68 коп.

Рішенням Енергодарського міського
суду Запорізької області від
18 вересня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 11 грудня 2013 року, позов
ОСОБА_4 задоволено частково та стягнуто
з ОСОБА_5 на її користь аванс за
попереднім договором від 13 жовтня 2009
року в розмірі 15 тис. грн. У решті позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника - ОСОБА_6, просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суди на підставі належним
чином оцінених доказів, поданих
сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли
правильного висновку про те, що
позивачем у якості авансу за майбутню
можливу купівлю-продаж квартири
передано грошові кошти в розмірі 15 тис.
грн, які у разі якщо договір не відбувся
підлягають поверненню.

Разом з тим ОСОБА_4 не доведено, що
платежі за кредитним договором,
здійснені нею на виконання умов
попереднього договору.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду
Запорізької області від 18
вересня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Запорізької області від
11 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта