АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

15 січня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Мургі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Арсенал Страхування» на
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 03 жовтня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Арсенал Страхування», треті
особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне
товариство «Державний
експортно-імпортний банк України» про
стягнення заборгованості, -

В
С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 03.10.2013 року
позов ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхова
компанія «Арсенал Страхування», треті
особи: ОСОБА_3, ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» про
стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова
компанія «Арсенал Страхування» на
користь ОСОБА_2 заборгованість з
виплати страхового відшкодування у
розмірі 13 840 грн. 28 коп. та судовий збір
229 грн. 40 коп.

ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал
Страхування» вважаючи, що рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального права, без з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи, в поданій
представником апеляційній скарзі
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те‚ що суд незаконно
стягнув з відповідача повну вартість
відновлювального ремонту
застрахованого позивачем
транспортного засобу, оскільки ПрАТ
«Страхова компанія «Арсенал
Страхування» в повному обсязі виконала
свої зобов'язання, передбачені
договором добровільного страхування
№94/12-Тз/К від 26.01.2012 року, взявши за
основу при визначенні розміру
страхового відшкодування передбачену
п.п. 27.23 договору пропорційну систему
відповідальності, відшкодувавши
частку дійсної вартості транспортного
засобу від визначених по страховій
події збитків в розмірі 18 887, 92 грн. Крім
того, задовольняючи позов, суд не
врахував передбачену договором
страхування франшизу у розмірі 749 грн.,
яка не відшкодовується страховиком.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції представник ПрАТ «Страхова
компанія «Арсенал Страхування»,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представник ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» не з'явилися, належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи. Колегія суддів прийшла до
висновку про можливість слухання
справи у відсутність сторін за
правилами ст. 305 ч.2 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність і
обгрунтованість оскаржуваного рішення
в межах, визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення залишенню без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції ( ч.1 ст. 303 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
26.01.2012 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова
компанія «Арсенал Страхування» було
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
94/12-Тз/К, предметом якого є майнові
інтереси страхувальника
(вигодонабувача), що не суперечать
закону, пов'язанні з володінням,
користуванням і розпорядженням
наземним транспортним засобом -
автомобілем марки MITSUBISHIGrandis2.4, 2007 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Період дії договору визначено з 26.01.2012
року по 25.01.2013 рік (а.с.4-11).

Згідно п.п. 3, 10, 11, 12 даного
договору, вигодонабувачем визначено
ПАТ«Державний експортно-імпортний
банк України». Застрахований
транспортний засіб є предметом
договору застави №27112Z8 від 26.01.2012 року,
який є забезпеченням виконання
зобов'язань страхувальника перед АТ
«Укрексімбанк» відповідно до
кредитного договору № 27112V2 від 26.01.2012
року. Страхова сума за договором
становить 74 900 грн. Страховий платіж за
1-й рік дії договору складає 5 055, 75 грн.
Франшиза за збитки внаслідок ДТП
становить 749 грн. (що складає 1.00% від
страхової суми).

16.11.2012 року о 15.00 год. ОСОБА_3,
керуючи автомобілем «Тата», державний
номерний знак НОМЕР_2 по вул.
Промислова в м. Києві, під час руху
заднім ходом не переконався, що це буде
безпечно, здійснив наїзд на стоячий
автомобіль «Мітсубісі» державний
номерний знак НОМЕР_1, що призвело до
пошкодження двох транспортних засобів,
що встановлено постановою Дарницького
районного суду м. Києва від 18.01.2013 року,
якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.29).

Відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження №659/12,
складеного 26.11.2012 року судовим
експертом-автотоварознавцем Коваль
І.М. за заявою ПрАТ СК
«Арсенал-Страхування», вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля Mitsubishi Grandis держ. №
НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в
ДТП складає 34 253, 05 грн.(а.с. 79-93).

Згідно висновку експертного авто
товарознавчого дослідження №659/12,
складеного 08.04.2013 року судовим
експертом-автотоварознавцем КовальІ.М.
за заявою ОСОБА_2, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля Mitsubishi Grandis держ. №
НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в
ДТП складає 35 403, 96 грн.(а.с. 12-28).

Відповідно до рахунку № НМРФ - 22196
від 23.11.2012 року ТОВ «Ніколь - Моторс»
вартість ремонту автомобіля становить
32 728,20 грн. (а.с. 30, 94).

16.01.2013 року ПрАТ СК
«Арсенал-Страхування» складено
страховий акт №94/12-Тз/К-1 відповідно до
якого страховою компанією прийнято
рішення виплатити страхове
відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 18 887, 92
грн.(а.с.102), які згідно платіжного
доручення № 635 від 17.01.2013 року були
перераховані на рахунок ТОВ «Ніколь -
Моторс» (а.с.104).

24.01.2013 року ОСОБА_2 сплатив на
рахунок ТОВ «Ніколь - Моторс» 13 840,29 грн.,
що підтверджується квитанцією №П456411,
згідно якої призначення платежу -
доплата за послуги СТО згідно
рахунку-фактури НМРФ-22196 від 24.01.2013
року в т.ч. ПДВ 2306, 71 грн. (а.с. 34)

З листа ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» суду
першої інстанції від 01.10.2013 року
вбачається, що зобов'язання за
кредитним договором №27112V2 від 26.01.2012
року, в забезпечення виконання яких був
переданий, згідно договору застави
№27112Z8 від 26.01.2012 року транспортний
засіб MitsubishiGrandis 2.4 2007 року випуску
(реєстраційний номер НОМЕР_1,
реєстраційне свідоцтво НОМЕР_3,
виконані належним чином, у зв'язку з чим
ПАТ «Державний експортно-імпортний
банк України» не заперечує проти
отримання всіх страхових виплат за
договором добровільного страхування
ОСОБА_2 (а.с. 139).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що виплата
відповідачем страхового відшкодування
у пропорційному відношенні до розміру
завданих позивачеві збитків
суперечить умовам укладеного між
сторонами договору страхування.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, виходячи з наступного.

Згідно ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. (ст. 526 ЦК України).

Згідно ст. 9 Закону України «Про
страхування» страхова сума це
грошова сума, в межах якої страховик
відповідно до умов страхування
зобов'язаний провести виплату при
настанні страхового випадку. Розмір
страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення
змін до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Страхове
відшкодування - страхова виплата, яка
здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Відповідно до ст. 990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника або
іншої особи, визначеної договором.

Згідно п. 27.10 договору
добровільного страхування №
94/12-Тз/Квід 26.01.2012 року, при пошкодженні
транспортного засобу внаслідок
страхового випадку розмір збитків
визначається шляхом складання
кошторису вартості відновлення
транспортного засобу (кошторису
збитків) в який включається вартість
запасних частин, деталей, обладнання та
матеріалів, що підлягають заміні, без
урахування експлуатаційного зносу, а
також вартість ремонтних робіт.
Кошторис збитків складається
страховиком, виходячи з відновлення
пошкодженого транспортного засобу на
базі СТО на підставі рахунків з СТО
(згідно з умовами п. 27.11 договору)

П. 27.11, 27.11.2 договору страхування
від 26.01.2012 року передбачено, що при
пошкодженні транспортного засобу
розмір страхового відшкодування
дорівнює розміру збитків, визначених в
кошторисі збитків, за вирахуванням
встановленої в розділі 12 договору
франшизи по відповідному ризику, але не
більше страхової суми. При цьому,
розмір збитків визначається з
урахуванням наведених нижче і
зазначених у розділі 17 договору
умов.«На базі СТО на вибір страховика» -
при розрахунку розміру страхового
відшкодування в кошторис збитків
включається вартість запасних частин,
деталей, обладнання, матеріалів та
ремонтних робіт, що визначається,
виключно, виходячи з відновлення
пошкодженого транспортного засобу на
базі СТО на вибір страховика.

Як вбачається з наявного в
матеріалах справи розрахунку суми
страхового відшкодування ПрАТ СК
«Арсенал-Страхування» від 27.11.2012 року
при визначенні належної до сплати
позивачу суми у розмірі 18 887, 92 грн,
страхова компанія, застосовувавши
пропорційну систему відповідальності,
згідно якої коефіцієнт пропорційності
становить 0,60, виходила з того, що
транспортний засіб був застрахований
позивачем не на повну його вартість,
взявши до розрахунку ринкову вартість
автомобіля на момент укладання
договору страхування згідно бюлетеня
автотоварознавця №62 ст 580 в сумі 123 909, 39
грн., при цьому врахувавши вартість
відновлювального ремонту
застрахованого автомобіля, згідно
рахунку ТОВ «Ніколь - Моторс» у сумі 32
728, 20 грн. та передбачену договором
страхування франшизу у розмірі 749 грн.
(а.с. 103)

Згідно п. 27.12 договору, у випадку
виникнення суперечок між сторонами про
причини та розмір збитку (витрат на
відновлення транспортного засобу)
кожна із сторін має право вимагати
проведення незалежної експертизи.
Експертиза здійснюється за рахунок
сторони , яка вимагала її проведення.

Пунктом 27.23 укладного договору
страхування від 26.01.2012 року сторони
передбачили, що у разі, коли за
результатами експертизи при настанні
страхового випадку виявиться, що
страхова сума на момент укладання
цього договору становить певну частку
дійсної вартості транспортного засобу
на момент укладання договору, яку
розрахував експерт (тобто страхова
сума менше дійсної вартості), страховик
має право відшкодувати також частку
від визначених по страховій події
збитків (пропорційна система
відповідальності). При цьому франшиза
вираховується після застосування
вказаної умови пропорційності до
визначених згідно п. 27.10, п. 27.11 договору
збитків. Якщо виявиться, що страхова
сума більше ніж дійсна вартість
транспортного засобу на момент
укладання договору, яку розрахував
експерт, страхове відшкодування
виплачується в межах розрахованої
експертом дійсної вартості згідно з
умовами цього договору.

В договорі добровільного страхування
сторони визначили, що страхова сума
складає 74900 грн.( а.с. 4), при цьому
договір не містить будь-яких
застережень з приводу того, що вона
встановлена не у розмірі дійсної
вартості транспортного засобу.
Страхова премія розрахована саме з
цієї суми згідно страхового тарифу 6,75 %.
Також в договорі відсутні посилання на
те, що страхова сума визначена у
розмірі частки від дійсної вартості
транспортного засобу.

Крім того, умовами договору (п.27.23)
встановлено, що пропорційна система
відповідальності в частках від дійсної
вартості транспортного засобу на
момент укладання договору може бути
застосована страховиком після
розрахунку експертом такої дійсної
вартості транспортного засобу.

Разом з тим, згідно страхового акту №
94/12-Тз/К-1 від 26.01.2012 року та розрахунку
страхового відшкодування (а.с. 102,103)
вбачається, що дійсна вартість
транспортного засобу експертом не
розраховувалася, дані про ринкову
вартість застрахованого об'єкта
зазначені згідно джерела - Бюлетеня
автотоварознавства № 62.

Враховуючи зазначене, слід прийти до
висновку, що відповідачем не надано
будь-яких належних доказів тому, що
зазначена в договорі страхування
страхова сума встановлена не у розмірі
дійсної вартості транспортного засобу,
та тому, що така вартість є іншою і була
розрахована експертом, як це
передбачено умовами договору, тому є
правильними висновки суду про те, що
виплата відповідачем суми страхового
відшкодування у пропорційному
відношення суперечить умовам
укладеного договору.

Надана відповідачем довідка ТОВ
«Незалежна експертно-асистуюча
компанія» № 660 про визначення
вірогідної або середньої ринкової
вартості автомобіля Mitsubishi Grandis(а.с.143)
правомірно не прийнята до уваги судом,
оскільки виготовлена оцінювачем 03.10.2013
року, в той час як згідно платіжного
доручення виплата страхового
відшкодування позивачу була здійснена
17.01.2013 року (а.с. 104), та проведена без
огляду транспортного засобу.

Тому колегія суддів погоджується з
правильністю висновків суду щодо
стягнення з ПрАТ «Страхова компанія
«Арсенал страхування» на користь
ОСОБА_2 суми недоплаченого страхового
відшкодування 13840,28 грн. (32728,20-18887,92).

Доводи апеляційної скарги про те. що
сума страхового відшкодування не
зменшена на визначену договором суму
франшизи не ґрунтуються на матеріалах
справи, оскільки згідно розрахунку
страхового відшкодування (а.с. 103)
вбачається, що страхове відшкодування,
яке було сплачено страховиком
розраховано з вирахуванням франшизи у
сумі 749 грн.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, і на законність
оскаржуваного рішення не впливають.

Оскільки оскаржуване судове рішення
постановлене з додержанням норм
матеріального права, висновки суду
відповідають обставинам справи,
апеляційна скарга відповідно до вимог
ст. 308 ЦПК України підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення залишенню без
змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 312-315ЦПК
України, колегія суддів , -

У
Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Арсенал Страхування» -
відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 03 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді:

Справа № 760/14737/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/725/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Кізюн Л.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.