СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16317/13-ц

пр. № 2/759/522/14

26 лютого 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Зайця Т.О. при
секретарі Ковтун М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Ерде Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

16.10.2013 року уповноважена особа фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію АТ «Ерде Банк» Курений О.В.
звернувся до суду з позовом про
солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
№К-9/12 від 26.01.2012 року в сумі 27 568,85 грн..
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
26.01.2012 року між ПАТ «Ерде Банк» та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір
№К-9/12, відповідно до якого відповідачу
надано кредит в сумі 20 000,00 грн., зі
сплатою 21 % річних, терміном до 25.01.2013
року. Позичальник не виконав
зобов'язання щодо своєчасної сплати
процентів за користування коштами, не
повернув основну суму боргу за
кредитним договором, у зв'язку з чим
станом на 02.10.2013 року має
заборгованість в розмірі 27 568,85 грн., з
яких: основна сума кредиту - 11 428,92 грн.,
нараховані та несплачені проценти - 2
854,15 грн., штрафні санкції - 11 000,00 грн., 2
285,78 грн. На момент отримання ОСОБА_1
кредитних коштів, позичальник
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2, а тому на підставі ч. 4 ст. 65 СК
України, позивач вважає, що є підстави
для солідарного стягнення з
відповідачів суми заборгованості за
кредитним договором, оскільки кошти
надавались в інтересах сім'ї.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
судовому засіданні заперечували проти
задоволення позову, зазначивши, що
згодні сплатити основну суму (тіло
кредиту), але відмовляються сплачувати
відсотки та штрафні санкції через
скрутне матеріальне становище.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.01.2012 року між
ПАТ «Ерде Банк» (Кредитодавець) та
ОСОБА_1 (Позичальник) укладено
кредитний договір №К-9/12 (а. с. 5 - 10),
відповідно до п. 1.1 якого кредитодавець
надає позичальнику грошові кошти у
сумі 20 000 грн. в порядку і на умовах,
визначених цим договором. Цільове
використання кредиту: споживчі потреби
(п. 1.2 договору). Термін остаточного
повернення кредиту 25.01.2013 року включно
або термін, що вказаний у п. 7.12 цього
договору (п. 1.3 договору). За
користування кредитними коштами
встановлюється плата в розмірі 21 %
річних (п. 1.4 договору).

ОСОБА_2 надала згоду на укладення
зазначеного договору, що
підтверджується заявою від 26.01.2012 року
(а. с. 56).

26.01.2012 року на виконання умов
кредитного договору №К-9/12 позивач
надав ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 20
000,00 грн., що підтверджується заявою на
видачу готівки №2153 (а. с. 20), чим виконав
свої зобов'язання за кредитним
договором у повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні
визнали, що кошти отримувалися в
інтересах сім'ї.

Позичальник здійснює повернення
кредиту щомісячно в сумі 1 666,67 грн. на
відкритий йому позичковий рахунок (п. 2.3
договору). В силу п. 2.4.1 договору,
проценти за користування кредитом
нараховуються з дня перерахуванн
коштів з позичкового рахунку
позичальника до моменту фактичного
повернення кредиту (в тому числі і за
період прострочення погашення
кредиту).

Пунктом 3.3.2 договору передбачено, що
позичальник зобов'язаний щомісячно
повертати частини кредитних коштів,
згідно з умовами, визначеними п. 2.3
цього договору. Не пізніше визначеного
п. 1.3 цього договору терміну повернути
кредитодавцю всю суму наданих
кредитних коштів, сплачувати проценти
за користування кредитними коштами,
сплачувати кошти, передбачені п. 1.4
цього договору, комісії та інші платежі
за цим договором, а також на вимогу
кредитодавця сплачувати можливу
неустойку.

В порушення наведених положень
кредитного договору №К-9/12 від 26.01.2012
року, ОСОБА_1 неналежно виконував умови
кредитних зобов'язань, у зв'язку з чим
станом на 02.10.2013 року існує
заборгованість в сумі 27 568,85 грн., з
яких: основна сума кредиту - 11 428,92 грн.,
несплачені проценти за період з 01.06.2012
року по 30.09.2013 року - 2 854,15 грн., штрафні
санкції (згідно п. 4.3 кредитного
договору) - 11 000,00 грн., штрафні санкції
(згідно п. 4.4 кредитного договору) - 2 285,78
грн. (а. с. 21 - розрахунок
заборгованості).

10.01.2013 року позивач надіслав на адресу
ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень
кредитного договору №К-9/12 від 26.01.2012
року та погашення заборгованості (а. с.
28), проте ОСОБА_1 добровільно вимоги
банку не виконав, заборгованість не
погасив.

Частинами 1, 2 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Надані позивачем докази (кредитний
договір №К-9/12 від 26.01.2012 року, заява на
видачу готівки, розрахунок
заборгованості, виписка по особовому
рахунку) підтверджують існування
заборгованості, зазначеної в позовних
вимогах.

В силу п. 2.10 договору сторони
погодилися, що кредитодавець має право
у разі невиконання позичальником
будь-якого із зобов'язань, визначених
цим договором, вимагати погашення
кредиту, сплати процентів за фактичний
час користування кредитом, комісій та
штрафних санкцій інших належних
платежів згідно з цим договором, а
позичальник зобов'язаний виконати цю
вимогу за реквізитами та у день, що
вказані кредитодавцем у письмовій
вимозі. Після повного погашення
заборгованості позичальника за цим
договором дія договору припиняється.

Пунктом 4.3 договору передбачено, за
кожний випадок невиконання або
неналежного виконання зобов'язань,
передбачених п. 3.3. цього договору,
позичальник сплачує кредитодавцю
штраф у розмірі 5 % від суми кредитних
коштів, зазначеної в п. 1.1 цього
договору. За несвоєчасне повне чи
часткове повернення кредитних коштів
та/або за несвоєчасну повну чи часткову
сплату процентів згідно до умов цього
договору позичальник сплачує
кредитодавцю штраф у розмірі 20 % від
суми неповерненого кредиту та/або
несплачених процентів, строк сплати
яких настав (п. 4.4. договору).

У разі настання обставин, визначених
п.п. 2.5.4, 2.10, 5.2 цього договору, термін
повернення кредиту вважається таким,
що настав, і, відповідно, позичальник
зобов'язаний повернути кредит,
сплатити проценти за фактичний час
користування кредитом, комісії,
штрафні санкції у розмірах та на
умовах, що визначені цим договором (п.
7.12 договору).

Стаття 526 ЦК України встановлює, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК
України).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Відповідно до п.
п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

В порушення наведених норм
законодавства та положень договору,
ОСОБА_1 в установлені строки не погашав
кредит та відсотки за користування
кредитом, тобто, не виконував
зобов'язання належним чином відповідно
до умов договору та ст. ст. 526, 530 ч. 1, 1049 ч.
1, 1054 ч. 1 ЦК України, внаслідок чого
існує заборгованість перед банком за
кредитним договором №К-9/12 від 26.01.2012
року, що складає 27 568,85 грн., з яких: сума
кредиту - 11 428,92 грн., проценти - 2 854,15
грн., штрафні санкції (згідно п. 4.3
кредитного договору) - 11 000,00 грн.,
штрафні санкції (згідно п. 4.4 кредитного
договору) - 2 285,78 грн.

Враховуючи наведене, за неналежне
виконання умов кредитного договору
№К-9/12 від 26.01.2012 року, підлягають
стягненню наступні суми: кредит - 11 428,92
грн., проценти - 2 854,15 грн., штрафні
санкції (згідно п. 4.3 кредитного
договору) - 11 000,00 грн., штрафні санкції
(згідно п. 4.4 кредитного договору) - 2 285,78
грн., загальна сума заборгованості
складає 27 568,85 грн.

Щодо вимоги про солідарне стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд
приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про одруження,
серії НОМЕР_3, 06.03.2001 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 у ВРАГС Святошинського РУЮ у м.
Києві укладено шлюб, про що в книзі
реєстрації актів про одруження
зроблено запис за №210 (а .с. 55 - копія
свідоцтва про одруження).

На момент укладення кредитного
договору №К-9/12 від 26.01.2012 року, ОСОБА_1
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2, що підтверджується відміткою в
паспортних даних (а. с. 53) та заявою від
26.01.2012 року (а. с. 56), відповідно до якої
ОСОБА_2 надала згоду своєму чоловікові
ОСОБА_1 на укладення кредитного
договору на суму 20 000,00 грн., терміном
до 25.01.2013 року, з процентною ставкою 21 %
річних.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя. Договір, укладений одним із
подружжя в інтересах сім'ї, створює
обов'язки для другого з подружжя, якщо
майно, одержане за договором,
використане в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65
СК України).

Відповідачі в судовому засіданні
визнали, що кредитний договір
укладався в інтересах сім'ї, а кошти
використані в інтересах сім'ї.

В силу наведеного, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
несуть солідарну відповідальність
перед ПАТ «Ерде Банк» за невиконання
умов кредитного договору №К-9/12 від
26.01.2012 року.

За таких обставин, заборгованість за
кредитним договором в розмірі 27 568,85
грн. підлягає солідарному стягненню з
відповідачів.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 611, 1049, 1050, 1054,
ЦК України, ст. 61 СК України, ст. ст. 10, 11,
57-60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
ІН: НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ІН:
НОМЕР_2) на користь Публічного
акціонерного товариства «Ерде Банк» (м.
Київ, вул. П. Сагайдачного/Ігорівська,
10/5 літера А, )
заборгованість за кредитним договором
у сумі 27 568,85 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги та може бути
оскаржене до апеляційного суду м. Києва
через районний суд, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.03.2014
року.

СУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ