Справа № 567/129/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Острозького
районного управління юстиції
Рівненської області Рябова В.О. про
тимчасове обмеження особи (боржника) у
праві виїзду за кордон, -

в с т а н о в и в :

До суду в порядку ст.377-1 ЦПК України
звернувся державний виконавець
відділу ДВС Острозького РУЮ Рябов В.О. з
поданням про тимчасове обмеження особи
(боржника) у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань, яке мотивує тим, що у
відділі ДВС Острозького РУЮ на
виконанні знаходиться виконавчий лист
№1713/1700/12, виданий 04.07.2013 р. Острозьким
районним судом Рівненської області про
стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4., в розмірі 600 (шістсот) грн.,
починаючи з 17.12.2012 р. На підставі
вищевказаного виконавчого листа
державним виконавцем було відкрито
виконавче провадження, про що винесено
відповідну постанову. Зазначає, що
боржник рішення суду не виконує та
заборгованість зі сплати аліментів
станом на 01.01.2014 р. становить 7490,32грн.
Вказує, що боржник ухиляється від
виконання своїх зобов'язань зі сплати
аліментів на утримання дітей, а тому
просить тимчасово обмежити у праві
виїзду за межі України боржника -
ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя с.Оженин
Острозького району Рівненської
області) до виконання ним своїх
зобов'язань в частині сплати
заборгованості по аліментам.

Представник відділу ДВС Острозького
РУЮ в судове засідання не з'явився, в
поданій до суду заяві просив розгляд
подання здійснювати у його
відсутності.

Суд, вивчивши подання та додані до
нього матеріали, а також дослідивши
матеріали цивільної справи № 567/129/14-ц
про стягнення з боржника ОСОБА_7
аліментів, вважає, що подання
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що в провадженні
відділу ДВС Острозького РУЮ
Рівненської області знаходиться
виконавчий лист №1713/1700/12, виданий 04.07.2013
р. Острозьким районним судом
Рівненської області про стягнення з
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в
розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з 17
грудня 2012 р. і до досягнення найстаршою
дитиною повноліття.

На підставі вищевказаного виконавчого
листа державним виконавцем відділу ДВС
Острозького РУЮ Рябовим В.О. відкрито
виконавче провадження, про що 05.07.2013 р.
винесено відповідну постанову.

З матеріалів цивільної справи №
1713/1700/12, оглянутої в судовому засіданні,
судом встановлено, що ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянином Туреччини,
та прибув в Україну у 2007 р., та
останньому 11.02.2010 р. на підставі п.1 ч.3
ст.4 Закону України «Про імміграцію»
від 7 червня 2001 року видано посвідку на
постійне проживання на території
України серії РВ № 006544, з безстроковим
терміном її дії.

Як вбачається з вищезазначеної
посвідки на постійне проживання,
зареєстроване місце проживання
громадянина Туреччини ОСОБА_7 (боржник)
в Україні аналогічне місцю проживання
ОСОБА_2 (стягувач) : АДРЕСА_1, та з
матеріалів цивільної справи № 1713/1700/12
встановлено, що на час розгляду
зазначеної цивільної справи боржник
працював у м.Києві та фактичне місце
його проживання : АДРЕСА_2.

Умови в'їзду, виїзду, скасування
дозволу на імміграцію та видворення за
межі України іноземців (іммігрантів)
визначено главою ІV вищевказаного
Закону України «Про імміграцію»,
положення якої не передбачають
тимчасового обмеження іноземців
(іммігрантів) у праві виїзду за межі
України у зв'язку з невиконаними
зобов'язаннями, як це передбачено для
громадян України згідно Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21 січня
1994 р.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що покликання державного виконавця на
Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», як на підставу для
задоволення подання, здійснено
безпідставно та необґрунтовано з
огляду на встановлені судом обставини
та правовий статус боржника.

Згідно ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України.

Тимчасове обмеження фізичних осіб,
зокрема іноземців (іммігрантів) у праві
виїзду за межі України є способом
обмеження їх прав та свобод, а саме
права на вільне пересування, яке
гарантовано Конституцією України.

Застосування такого заходу повинно
бути обґрунтованим з наданням доказів
про те, що вжиття в ході виконавчого
провадження інших заходів примусового
стягнення не дали позитивних
результатів, а також з наданням
відомостей на підтвердження того, що
боржник дійсно має намір виїхати за
межі України та ухилитися від
виконання аліментних зобов'язань.

Однак, державний виконавець не додав до
подання жодного доказу на
підтвердження того, що боржник був
належним чином повідомлений про
відкриття виконавчого провадження,
крім того не надав жодних належних та
допустимих доказів на підтвердження
проведення ним будь-яких виконавчих
дій після відкриття виконавчого
провадження в обсязі, передбаченому
Законом України «Про виконавче
провадження». Зі змісту подання не
вбачається, що боржник ОСОБА_7 має намір
залишити територію України.

Матеріали подання не містять жодних
допустимих доказів, які б достовірно
вказували на відсутність у боржника
майна на яке державний виконавець
вправі звернути стягнення для
погашення заборгованості по аліментам,
в поданні не зазначено дій, які
вживаються зі сторони боржника та
спрямовуються ним на виїзд за межі
України, крім того відсутнє мотивоване
обґрунтування необхідності обмежувати
боржника у праві виїзду за кордон.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про те, що відсутні
достатні дані, які об'єктивно вказують
на необхідність обмежувати боржника у
праві виїзду за межі України, оскільки
державний виконавець не навів
достатніх та переконливих доказів
ухилення боржника від примусового
виконання рішення суду про стягнення з
нього аліментів, а також не навів
доводів, що наявного в нього майна буде
недостатньо для задоволення вимог
стягувача.

Окремо слід зазначити, що між Україною
та Турецькою Республікою укладено
угоду про правову допомогу та
співробітництво в цивільних справах
від 23.11.2000 р., яка набула чинності 02.05.2004
р., відповідно до розділу V якої
передбачено визнання та виконання
судових рішень у цивільних справах, в
тому числі про стягнення аліментів, на
території іншої договірної сторони.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.377-1 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні подання
державного виконавця відділу ДВС
Острозького РУЮ Рябова В.О. про
тимчасове обмеження ОСОБА_7 у праві
виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня проголошення
ухвали.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення ухвали можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного
судуВасилевич О.В.