У Х В А Л А

30 січня 2014 року
м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Бондаренка Ю.О.,

суддів: Собослой Г.Г.,
Куцина М.М.,

при секретарі: Чейпеш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Управління праці
та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради на рішення
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 07 жовтня 2013
року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради, звернулося
до суду із позовною заявою до ОСОБА_1,
якою просить стягнути з ОСОБА_1 на їх
користь надміру виплаченої грошової
компенсації вартості продуктів
харчування у розмірі 1 638,00 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідачу
ОСОБА_1 згідно "Списків компенсації на
продукти харчування потерпілим
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
Управлінням праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради виплачувалася грошова
компенсація вартості продуктів
харчування на особовий рахунок ОСОБА_1
у розмір 273,00 грн., як постраждалому І
категорії. Згідно посвідчення
постраждалого від Чорнобильської
катастрофи ОСОБА_1 має статус
постраждалого ІІ категорії. По грудень
2009 року ОСОБА_1 нараховувалися грошові
кошти у завищених розмірах, як
постраждалому І категорії, що призвело
до переплат на суму 1 638,00 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 07
жовтня 2013 року в задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідач подав апеляційну скаргу на
рішення суду першої інстанції, якою
просить: скасувати рішення
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 07 жовтня 2013
року та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги
Управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради повністю.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд
першої інстанції ухвалив рішення
необґрунтовано з порушеннями норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник
апелянта залишив вирішення
апеляційної скарги на розсуд суду.

Відповідач в судовому засіданні
заперечив щодо задоволення
апеляційної скарги просив таку
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони
та їх представників, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради, суд виходив
із того, що між сторонами існують
цивільно-правові відносини і спір
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, та що позовні вимоги є не
доведеними.

Однак з таким висновком погодитися не
можна.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспрюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відкриваючи провадження по справі та
приймаючи рішення в порядку цивільного
судочинства судом першої інстанції не
враховано, що згідно ч.1 ст.17 КАС
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій. Пунктом 5 ч.2 ст.17
КАС України також визначено, що
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
України.

Згідно п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єктом
владних повноважень є орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ним владних
управлінських функцій на основі
законодавства.

Отже, необхідною та єдиною ознакою
суб'єкта владних повноважень є
здійснення цим суб'єктом владних
управлінських функцій, при цьому
зазначені функції повинні
здійснюватися суб'єктом саме у таких
правовідносинах, у яких виник спір.

Пунктом 31 частиною 1 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» зазначено, що ч.4 ст.50КАС України
передбачено, що громадяни України
можуть бути відповідачами за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених законом. Такими
випадками, наприклад, є:

Відповідно до частини другої статті 2
та частини першої статті 11 Закону
України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР
«Про місцеве самоврядування в Україні»
визначено суб'єктів здійснення
місцевого самоврядування, до яких
належить й виконавчі органи ради.

Згідно з підпунктом 25 пункту 4 "Типового
положення про Головне управління праці
та соціального захисту населення
обласної, Київської міської державної
адміністрації, управління праці та
соціального захисту населення
Севастопольської міської державної
адміністрації", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 30 травня 2007 року №790, таке
управління відповідно до покладених на
нього завдань організовує, координує
та контролює надання населенню
субсидій для відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг,
придбання скрапленого газу, твердого
та рідкого пічного побутового палива.

Отже, спір між сторонами з приводу
здійснення органом владних
повноважень (управлінням праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету районної ради),
делегованих йому законом, щодо
контролю за розподілом бюджетних
коштів, спрямованих на виплату
субсидій для відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг, не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Таким чином, спір, що виник між
сторонами за зверненням Управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради, який є
суб'єктом владних повноважень, з
приводу реалізації наданих йому
законом функцій та у випадку, який
встановлено законом, є
публічно-правовим і відноситься до
адміністративної юрисдикції, а тому
підлягає розгляду в порядку
передбаченому КАС України, а не в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Згідно з ч.1 ст.310 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Враховуючи, що суд першої інстанції
помилково дійшов до висновку про
наявність цивільно-правового спору та
припустив вказане порушення норм
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи,
колегія суддів вважає, що ухвалене по
справі рішення підлягає скасуванню із
закриттям провадження у справі з
підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.205 та ч.1
ст.310 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.205, 209, 218, 307, 310, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради, -
задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 07
жовтня 2013 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради до ОСОБА_1 про стягнення
надмірно виплаченої суми грошової
компенсації в розмірі 1 638,00 гривень -
закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: