АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2892/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бурда П.О. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

19 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко
Е.Л., Лаченкової О.В.

при секретарі - Філіпповій
К.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 10 грудня 2013 року про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача
Фермерське господарство «Наше життя»,
до ОСОБА_2, треті особи на стороні
відповідача третейський суддя
Безбатько Сергій Миколайович,
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського округу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Петропавлівського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області Лисяк Микола Миколайович про
стягнення вартості безпідставно
набутого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Петропавлівським районним судом
Дніпропетровської області 10 грудня 2013
року постановлено ухвалу, згідно якої
суд задовольнив заяву позивача ОСОБА_3
про забезпечення позову, згідно якої
суд наклав арешт на майно відповідача
ОСОБА_2 та вжив заходи забезпечення
позову у виді заборони особисто
відповідачу чи через інших осіб, на
підставі правочину або іншим способом
здійснювати відчуження наступного
майна: 1/3 частини будинку АДРЕСА_1, який
знаходиться на земельній ділянці
площею 231,9 кв. м загальною вартістю 186432
грн.; земельної ділянки площею 314 кв. м
за кадастровим номером :03:190:0035,
яка знаходиться на території
Жовтневого району м. Дніпропетровська
та розташованого на ній домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_2 загальною вартістю
60101,00 грн.; земельної ділянки площею 487
кв. м за кадастровим номером
:03:190:0048, яка знаходиться на
території Жовтневого району м.
Дніпропетровська та розташованого на
ній домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3,
загальною вартістю 727086,00 грн. /том ІІ,
а.с. 18-25/.

З цією ухвалою не погодився
відповідач ОСОБА_2 і звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати ухвалу суду, посилаючись на
те, що ухвала постановлена з порушенням
норм процесуального закону /том ІІ, а.с.
28-32/.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених, вимог
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити, а
ухвалу суду, в силу ст. 312 ЦПК України,
скасувати та передати на новий розгляд
до суду першої інстанції з наступних
підстав.

Суддею Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області було
розглянуто заяву позивача ОСОБА_3 - про
забезпечення позову /том ІІ, а.с. 1-3/ 10
грудня 2013 року постановлено ухвалу про
забезпечення позову /том ІІ, а.с. 18-25/.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України - суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені ЦПК України,
заходи забезпечення позову.

Частина 2 ст.151 ЦПК України передбачає,
що повинно бути зазначено у заяві про
забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст. 151 ЦПК України -
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст.
153 ЦПК України - про вжиття
забезпечення позову суд постановляє
ухвалу, в якій зазначає вид
забезпечення позову і підстави його
обрання, порядок виконання, розмір
застави, якщо така призначена.

Відповідно до ст.ст.151,153 ЦПК України та
роз'яснень Верховного Суду України,
викладених в п.1 постанови Пленуму від
22.12.2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову»,- єдиною підставою для
забезпечення позову є мотивована заява
будь-кого з осіб, які беруть участь у
справі.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України - види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Однак, в порушення вище зазначених
вимог процесуального закону, вирішуючи
питання щодо забезпечення позову та
постановляючи 10 грудня 2013 року ухвалу
про забезпечення позову, - суд першої
інстанції не зазначив підстави обрання
такого виду забезпечення позову, як і
не обґрунтував причини застосування
заходів по забезпеченню позову, не
вказав на ті обставини, які свідчать
про те, що неприйняття зазначеного
заходу може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Проте, вирішити питання щодо такої
співмірності апеляційний суд
позбавлений можливості, так як в ухвалі
суду не зазначені мотиви, із яких суддя
дійшов висновку про обґрунтованість
причини застосування заходів по
забезпеченню позову, не вказав ті
обставини, які свідчать про те, що
неприйняття зазначеного заходу може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову і постановляючи 10 грудня 2013 року
ухвалу про забезпечення позову суд
першої інстанції, в порушення ч.2 ст.151
ЦПК України, прийняв в своє провадження
заяву, яка не відповідає вимогам закону
і в порушення вимог ч. 3 ст. 153 ЦПК
України не витребував у заявника
додаткові матеріали та інші докази, що
підтверджують необхідність
забезпечення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню
з передачею на новий розгляд до суду
першої інстанції, як така, що не
відповідає вимогам процесуального
закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 151-153, 303, 307, 312 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Петропавлівського районного
суду від 10 грудня 2013 року про
забезпечення позову - скасувати та
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Судді: