АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/141/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 38 Степаненко О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Захарова А. Ф. УХВАЛА
29 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Захарова А. Ф. суддів
Охріменко Н. І. , Скіць М. І. при
секретаріЯремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 08 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення моральної
Вивчивши матеріали справи, вислухавши
ОСОБА_6, адвоката ОСОБА_9, які підтримали
доводи апеляційної скарги, та ОСОБА_7,
його представника, а також ОСОБА_8, які
заперечували на доводи апеляційної
скарги, судова палата, -
в с т а н о в и л а :
В липні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення
Позивач посилався на те, що 06.05.2013 року
приблизно об 11 годині 20 хвилин на
зупинці бул. Т. Шевченка в напрямку 3-ї
міської лікарні м. Черкаси він здійснив
посадку в маршрутний автобус №9,
державний номер НОМЕР_1.
Під час руху автобусу за маршрутом до
позивача підійшов контролер та
попросив розрахуватися за проїзд, на що
позивачем було пред'явлено оригінал
посвідчення ліквідатора на ЧАЕС 1-і
категорії серії А, виданого Черкаською
обласною адміністрацією, але кондуктор
вказав, що посвідчення є недійсним, так
як у верхньому куті посвідчення
відсутні мокрі печатки і запропонував
сплатити кошти за проїзд.
Позивач відмовився сплатити за проїзд,
внаслідок чого кондуктор в грубій
формі почав вимагати від нього вийти з
Позивач змушений був оплатити проїзд,
так як поспішав по особистих справах і
не мав наміру затримувати інших
пасажирів. Крім того, кондуктор
погрожував йому, що відвезе його до
кінцевої зупинки, де буде мати
можливість розповісти, які мають бути
посвідчення у Чорнобильців.
На прохання позивача назвати своє
прізвище та ім'я кондуктор в грубій
формі відповів, що він не зобов'язаний
Вказаний інцидент виник не вперше, за
останні вісім місяців вказані
конфлікти виникали чотири рази і
тільки по маршрутах перевізника
Своїми діями відповідач спричинив
позивачу моральну шкоду, звинувативши
його у тому, що він пред'являє фіктивне
посвідчення та незаконно ним
користується. Це відбувалося в
автобусі, де в салоні знаходилося
приблизно двадцять осіб. Під час
вказаного інциденту позивач став
нервувати, у нього підвищився
артеріальний тиск, що призвело в
послідуючому до прийняття ліків та
звернення до лікарів. Також у нього
постійно почала боліти голова, став
страждати на безсоння, погіршився
апетит, став нервувати без особливих на
На підставі наведеного, ст. ст. 23, 1167 ЦК
України позивач із врахуванням заяви
про уточнення та збільшення позовних
вимог від 08.11.13 року просив суд стягнути
з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на його користь
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 08 листопада 2013 року
у позовних вимогах ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди, -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6
подав апеляційну скаргу. Вважаючи, що
дане рішення незаконне, прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Обговоривши матеріали справи, судова
палата вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 23 ЦК України
моральна шкода полягає :

1) у фізичному болю та стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів;

3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_6
06.05.2013 року приблизно об 11 годині 20
хвилин на зупинці бульвар Т.Г.Шевченка
в напрямку 3-ї міської лікарні м.
Черкаси здійснив посадку в маршрутний
автобус № 9, державний номер НОМЕР_1. Під
час слідування в автобусі за маршрутом
до нього підійшов кондуктор і попросив
розрахуватися за проїзд, на що ОСОБА_6,
пред'явив йому посвідчення ліквідатора
на ЧАЕС 1-ої категорії серії А, виданого
Черкаською облдержадміністрацією. Але
пред'явив і так швидко закрив
посвідчення, що кондуктор не встиг
роздивитися необхідні дані
посвідчення для впевненості в
правомірності пред'явленого
пільгового документу, тому кондуктор
попросив ОСОБА_6 пред'явити пільговий
документ повторно, в чому йому було
відмовлено, в зв'язку з чим кондуктор
ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_6 або
оплатити проїзд або залишити автобус.

Маршрут № 9 обслуговується
перевізником-відповідачем ОСОБА_7,
який, як стверджував, з'ясовував
обставини виниклого конфлікту і ним не
встановлено некоректної поведінки
кондуктора ОСОБА_8, який належним чином
виконує і виконував свої службові
обов'язки.

Допитані по справі свідки ОСОБА_11,
ОСОБА_12 пояснили, що їхали якраз в
автобусі і бачили, що кондуктор по
відношенню до ОСОБА_6, вів себе
коректно, ніяких образ не допускав.
Кондуктор запропонував ОСОБА_6
повторно показати посвідчення, однак
позивач відмовився. Сам ОСОБА_6 своєю
поведінкою створював конфліктну
ситуацію - кричав на кондуктора,
заявляв про його некомпетентність і
таке інше. Наведені докази
спростовують твердження позивача щодо
неправомірної поведінки відносно
нього кондуктора ОСОБА_8

З матеріалів справи вбачається, що
позивач на підтвердження своїх
позовних вимог просив в позовній заяві
допитати свідка ОСОБА_13, який, як
стверджував, знаходився в момент
інциденту у вказаному автобусі.

Однак вказаний свідок до суду не
з'явився. Пізніше, вже 23.10.2013 року ОСОБА_6
просив допитати свідком ОСОБА_14, який
був допитаний судом, хоча таке
клопотання і було подане в порушення
вимог ч. 2 ст. 27 ЦПК України (тобто вже
під час розгляду справи при тому, що всі
такі клопотання заявляються і
вирішуються до початку розгляду справи
по суті).

Даний свідок пояснив, що ОСОБА_6
показував посвідчення учасника ЧАЕС
кондуктору автобуса та пояснив, що має
пільги на безкоштовний проїзд, на що
кондуктор вказав, що в куті посвідчення
немає мокрої печатки, тому ОСОБА_6
необхідно оплатити проїзд. Після того,
як ОСОБА_6 вказав, що посвідчення є
дійсним, видане обласною державною
адміністрацією, кондуктор в грубій
формі вказав позивачу на вихід з
автобуса, а в разі не виконання його
вимог - зупинить автобус до сплати
ОСОБА_6 за проїзд. В процесі конфлікту
один з пасажирів пояснив, що дуже
поспішає і оплатив проїзд за ОСОБА_6,
після чого останній передав кошти за
проїзд пасажиру.

Відповідач ОСОБА_8 заперечував на
покази свідка ОСОБА_14, вказуючи, що його
не було в автобусі на час інциденту, що
розглядається.

Суд критично оцінив покази зазначеного
свідка, так як клопотання про його
допит було подане позивачем в
порушення вимог ч. 2 ст. 27 ЦПК України і
після допиту вищевказаних свідків,
відносно яких немає сумніву щодо
перебування їх в автобусі під час
конфліктної ситуації.

За наведених обставин судова колегія
вважає, що з цим слід погодитися.

В матеріалах справи є відповідь
департаменту охорони здоров'я та
медичних послуг Черкаської міськради
від 27.08.2013 року на запит перевізника ПП
Бакашева, з якої вбачається, що ОСОБА_6
у Комунальний заклад «Третя Черкаська
міська лікарня швидкої медичної
допомоги» у період з 01.05.по 30.06.2013 року
не звертався і на лікуванні тут не
перебував ( ар. спр. 24). На ар. спр. 25 є
відповідь на запит ПП Бакашева
департаменту житлово-комунального
комплексу Черкаської міськради про те,
що до управління транспорту даного
департаменту із скаргою на автобусний
маршрут в період з 01.05.2013 р. по 30.06.2013
року громадянин ОСОБА_6 не звертався.

В справі є дані, що ОСОБА_6 13.05.2013 року
звертався до лікаря в поліклінічне
відділення КЗ «Черкаський обласний
шпиталь інвалідів війни», де перебуває
на обліку, із скаргами на головний біль,
запаморочення, слабкість, швидке
втомлення, поганий сон, і лікар
зазначив діагноз : ІБЦ стенокардія
ступ. ІІІ, а/с кардіосклероз СИ ІІ АСТ,
гіпертонічна хвороба ІІ ст. і т. д. ( ар.
спр. 6-9).

Таким чином, наведене не вказує на
раптове погіршення стану здоров'я
позивача після інциденту 06 травня 2013
року, а його звернення до лікарів
пов'язане з рядом хвороб позивача
кардіологічного і неврологічного
характеру.

Аналізуючи все зазначене, судова
палата вважає, що позивачем не доведено
про те, що відносно нього відповідачами
були вчинені неправомірні протиправні
дії, які потягли спричинення моральної
шкоди. Відповідач ОСОБА_8, як правильно
зауважив суд, діяв у відповідності з
його обов'язками кондуктора, які
полягають у запобіганні безкоштовного
отримання послуг по перевезенню у
маршрутному транспорті. Грубої
поведінки чи образ з його боку по
відношенню до пасажира ОСОБА_6 допущено
не було

Враховуючи вищевикладене, судова
палата вважає, що судом обґрунтовано
відмовлено в задоволенні позовних
вимог як недоведених.

Рішення суду відповідає матеріалам
справи, вимогам закону і підстав для
його скасування та задоволення
апеляційної скарги, - не вбачається.
Доводи останньої не є суттєвими і
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317, 218
ЦПК України, судова палата, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 08 листопада 2013 року
по даній справі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :