АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1117/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/538/14
Головуючий у 1-й інстанції Матвієнко
Доповідач Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Пікуля В.П., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 18 липня 2013
року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання спільним сумісним майном
подружжя, поділ майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що з 17 липня 1999 року по 04 листопада
2011 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2. В
період шлюбу, а саме 10 грудня 2002 року,
ними було придбано за спільні кошти
домоволодіння АДРЕСА_1, право власності
на яке було зареєстровано за
відповідачем.

Також ОСОБА_2 22 жовтня 2003 року отримала
на своє ім'я державний акт про право
власності на землю, площею 0,0577 га, на
якій знаходиться зазначене
домоволодіння. Оскільки ОСОБА_2
перешкоджає йому у користуванні
вказаним майном, просив визнати
спільним сумісним майном подружжя
земельну ділянку площею 0,0577 га та
домоволодіння АДРЕСА_1 та поділити це
майно в натурі по 1/2 частині кожному
співвласнику.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Останнім рішенням Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 18 липня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 606
грн. за надання правової допомоги.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду ОСОБА_1 подав на нього апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, неправильне
застосування норм матеріального та
порушення норм процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нове
про задоволення його позову.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 02 вересня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
часткове задоволення позову. Визнано
спільним сумісним майном ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, яке складається із житлового
будинку А-1, житловою площею 44,1 кв.м та
паркану. Визнано право власності на 1/2
частину будинковолодіння за кожним -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 У задоволенні інших
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013 року
рішення Апеляційного суду Полтавської
області від 02 вересня 2013 року у частині
відмови у задоволенні позову про
визнання земельної ділянки спільною
сумісною власністю та її поділ
скасовано. Справу в цій частині
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апелянта в частині
визнання земельної ділянки спільним
сумісним майном та її поділу, приходить
до висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення за наступних
підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 17 липня 1999 року по 04 листопада
2011 року.

На підставі договору купівлі - продажу
від 10 грудня 2002 року ОСОБА_2 придбала
житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету
Лубенської міської ради № 271 від 22
жовтня 2003 року ОСОБА_2 видано державний
акт на право власності на землю для
будівництва та обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЗК УРСР (чинної на час
видачі державного акту) громадяни, яким
жилий будинок, господарські будівлі та
споруди і земельна ділянка належать на
праві спільної сумісної власності,
використовують і розпоряджаються
земельною ділянкою спільно.
Використання і розпоряджання
земельною ділянкою, що належить
громадянам на праві спільної
часткової власності, визначаються
співвласниками цих об'єктів і
земельної ділянки пропорційно розміру
часток у спільній власності на даний
будинок, будівлю, споруду.

Відповідно до п. 18? постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» № 7 від 16 квітня 2004 року (зі
змінами, внесеними згідно з постановою
Пленуму Верховного Суду України № 2
від 19 березня 2010 року ), земельна
ділянка, одержана громадянином в
період шлюбу в приватну власність
шляхом приватизації, є його особистою
приватною власністю, а не спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
йдеться не про майно, нажите подружжям
у шлюбі, а про одержану громадянином
частку із земельного фонду. Якщо на
такій земельній ділянці знаходиться
будинок, будівля, споруда, що є спільною
сумісною власністю подружжя, то у разі
поділу будинку, будівлі, споруди між
подружжям та виділу конкретної частини
будинку, будівлі, споруди до особи, яка
не мала права власності чи
користування земельною ділянкою,
переходить це право у розмірі частки
права власності у спільному майні
будинку, будівлі, споруди у
відповідності до ст. ст. 120 ЗК України, 377
ЦК України.

Тому, за даних обставин, частина
земельної ділянки, одержаної одним із
подружжя у порядку приватизації,
відійде у власність іншого із подружжя
разом із частиною житлового будинку,
який поділений між подружжям.

Оскільки рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 02 вересня 2013
року, яке набрало законної сили,
визнано спільним сумісним майном
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домоволодіння
АДРЕСА_1, яке складається із житлового
будинку А-1, житловою площею 44,1 кв.м та
паркану, визнано право власності на 1/2
частину будинковолодіння за кожним -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у відповідності із
вищевказаними нормами матеріального
права, позивач як учасник спільної
часткової власності на будинок набуває
і право на земельну ділянку
пропорційно розміру його частки у
спільній власності на даний будинок.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції було ухвалене рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що відповідно до
положень п.4 ч.1. ст. 309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення про
відмову у визнанні спільним сумісним
майном подружжя та поділі земельної
ділянки площею 0, 0577 га, з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
ОСОБА_1

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4
ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 18 липня 2013
року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати спільним сумісним майном
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 0, 0577 га, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та визнати за кожним з
них право власності на ? її частину.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/О.О.
Панченко

Судді: /підпис/ В.П. Пікуль
/підпис/ О.В. Прядкіна

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області
______________
О.О. Панченко