Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №273/2571/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 березня 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого судді
Григорусь Н.Й.

суддів
Косигіної Л.М., Талько О.Б.

секретаря судового засідання
Трохимчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної
протиправною поведінкою та
бездіяльністю відповідачки

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Баранівського районного суду
Житомирської області від 06 лютого 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом, в якому
просили стягнути з ОСОБА_3 на 10000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, по 5 000
грн. кожній, та судові витрати. В
обґрунтування позову посилалися на те,
що відповідачка без дозволу самочинно
прибудувала веранду до своєї частини
будинку, чим створила їм перешкоди у
користуванні будинком. Внаслідок цього
вони вимушені тривалий час звертатися
до суду та інших інстанцій для захисту
порушених прав. Проте, незважаючи на
наявність рішення суду про
зобов'язання знести прибудову, ОСОБА_3
продовжує порушувати їх права та
інтереси, чим спричинила моральну
шкоду.

Рішенням Баранівського районного суду
від 06 лютого 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з відповідача на
користь ОСОБА_1 750 грн. та ОСОБА_2 1 000 грн.
на відшкодування спричиненої
моральної шкоди

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в позові. Зокрема, апелянт
зазначила, що в її діях відсутня вина у
спричиненні позивачам моральної шкоди,
оскільки рішення районного суду не
виконано нею з поважних причин. Крім
того, судом не врахована неправомірна
поведінка позивачки ОСОБА_2 у побуті,
яка вживає спиртні напої, вчиняє сварки
тощо.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода відшкодовуються особою,
яка її завдала, за наявності вини цієї
особи. Як передбачено ст. 322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
яке йому належить. Власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам громадян (ст. 13
Конституції України, ч. 4, 5 ст. 319 ЦК
України).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Згідно п. 3 та 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні нормальних
життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником, а ОСОБА_2 користувачем
квартири АДРЕСА_1. Відповідачка ОСОБА_3 -
власник сусідньої квартири АДРЕСА_2.

В листопаді 2012 року відповідачка на
прибудинковій території вищевказаного
будинку без відповідного дозволу
побудувала веранду до своєї частини
будинку розмірами 4,05 м на 3,7 м на 1,87 м,
загальною площею 6,6 кв.м, чим порушила
вимоги ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», п. 2, 6 Порядку виконання
будівельних робіт (затв. Постановою КМУ
від 13.04.2011 року № 466). У зв'язку з цим
11.01.2013 року та 01.03.2013 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Житомирській області
винесено Приписи про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Відповідачці було надано строк для
усунення виявлених недоліків, проте,
вимоги вказаних приписів ОСОБА_3 не
виконано.

Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню; обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Баранівського районного суду
Житомирської області від 06.03.2013 року
задоволено позов ОСОБА_1, зобов'язано
ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_5 усунути
перешкоди в користуванні квартирою
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_1 та земельною ділянкою, шляхом
знесення самочинно побудованої
веранди до квартири АДРЕСА_2.

Дане рішення є чинним і до цього часу
відповідачкою не виконано.

З вищевказаного рішення вбачається, що
здійснивши прибудову, відповідачка
фактично позбавила позивачів
можливості нормально користуватися
своєю квартирою, оскільки вхідні двері
їх квартири знаходяться майже впритул
до новозбудованої стіни веранди ОСОБА_3
Вказані обставини тривалий час
перешкоджають позивачам належним
чином користуватися квартирою та
змушують їх звертатися до різних
інстанцій за захистом порушених прав.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3
підтвердила, що до цього часу вона не
виконала рішення Баранівського
районного суду Житомирської області
від 06.03.2013 року, а тільки частково
розібрала стіни веранди.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що неправомірними
діями ОСОБА_3 позивачам спричинена
моральна шкода. Враховуючи обставини
справи, тривалість неправомірних дій
відповідачки, характер і обсяг
страждань позивачів, та виходячи із
засад розумності, виваженості і
справедливості, суд першої інстанції
правильно визначив розмір моральної
шкоди, що підлягає відшкодуванню на
користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 При цьому,
судом було враховано і матеріальне
становище відповідачки.

Є безпідставними доводи апелянта про
те, що вона не могла знести прибудову з
поважних причин, з врахуванням
погодних умов, оскільки перший Припис
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області було винесено ще
у січні 2013 року.

Також, не заслуговують на увагу доводи
ОСОБА_3 і щодо неправомірної поведінки
ОСОБА_2 у побуті, оскільки позов
заявлено з підстав незаконної будівлі
та невиконання рішення суду щодо її
знесення, чим тривалий час порушуються
права позивачів.

Разом з тим, частково задовольняючи
позов суд першої інстанції в
мотивувальній частині рішення дійшов
помилкового висновку про те, що
моральна шкода спричинена ОСОБА_1 і
діями ОСОБА_5 (сина відповідачки).
Оскільки ОСОБА_5 не є стороною у справі,
вимоги до нього не заявлялися, тому
вищевказаний висновок підлягає
виключенню.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Баранівського районного суду
Житомирської області від 06 лютого 2014
року змінити, виключивши з
мотивувальної частини рішення
висновок суду про спричинення ОСОБА_5
моральної шкоди ОСОБА_1

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий
Судді