Справа №588/128/13- ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Шевченко В. С.Номер
провадження 22-ц/788/476/14 Суддя-доповідач -
Семеній Л. І. Категорія - 26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю., Бойка В. Б.,

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Державного підприємства
«Південна залізниця» та до якої
приєдналося відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Суми

на рішення Тростянецького районного
суду м. Суми від 10 січня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Державного підприємства «Південна
залізниця», третя особа - відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Суми,

про визнання факту каліцтва, визнання
недійсним акту повторного
розслідування нещасного випадку та
спонукання до вчинення дій,

в с т а
н о в и л а :

У січні 2013 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом та, уточнивши
його 25.02.2012 року, обґрунтував тим, що з
травня 2005 року він працює за трудовим
договором муляром Смородинської
виконробської дільниці СБМЕУ ДП
«Південна залізниця». В неділю, 14
червня 2009 року, яка за наказом
відповідача була встановлена робочим
днем, під час виконання протипоказаної
медичним висновком важкої праці по
вкладанню тротуарної плитки та бордюр
вагою майже 40 кг (39,8 кг), в нього раптово
погіршився стан здоров'я - він втратив
свідомість та впав, вдарившись головою
об бордюр, внаслідок чого отримав
черепно-мозкову травму з гематомою
головного мозку. За наслідками
повторного розслідування цього
випадку, проведеного комісією з
розслідування нещасних випадків,
складено акти за формою Н-5 та НПВ. З
таким рішенням комісії позивач не
погодився та вважає, що повторне
розслідування проведено формально, так
як нею неповно з'ясовані обставини та
причини нещасного випадку, не взято до
уваги обставини з приводу отримання
травми, встановлені рішенням суду від
23.05.2012 року, а тому оспорює його та
просить суд встановити факт нещасного
випадку, визнати недійсним висновок
комісії, викладений в п.6 акту форми Н-5 і
акт форми НПВ, зобов'язати відповідача
скласти акти за формою Н-1 та Н-5 та
прийняти нещасний випадок до обліку.

Рішенням Тростянецького районного
суду м. Суми від 10 січня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт каліцтва ОСОБА_3, що
мав місце 14.06.2009 року на СБМЕУ Південної
залізниці, коли він виконуючи важку
працю по вкладанню бордюрів,
протипоказану по медичному висновку,
втратив свідомість та впав, вдарившись
головою об бордюр, від чого отримав
черепно-мозкову травму з гематомою
головного мозку.

Визнано недійсним висновок комісії
повторного розслідування нещасного
випадку, що стався із ОСОБА_3 14.06.2009 року
на СБМЕУ Південної залізниці та
викладений в п.6 акту розслідування
нещасного випадку за формою Н-5 від
30.11.2012 року.

Визнано недійсним акт №1 про нещасний
випадок на підприємстві, не пов'язаний
з виробництвом за формою НПВ відносно
ОСОБА_3 від 30.11.2012 року, складений на
підставі акту розслідування нещасного
випадку за формою Н-5 від 30.11.2012 року.

Зобов'язано адміністрацію ДП «Південна
залізниця» скласти акт спеціального
розслідування нещасного випадку,
пов'язаного з виробництвом за формою Н-5
та Н-1 за встановленою формою відносно
ОСОБА_3, що мав місце 14.06.2009 року в СБМЕУ
Південної залізниці та прийняти даний
нещасний випадок на виробництві до
обліку.

В апеляційній скарзі ДП «Південна
залізниця», посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
ухваленого рішення, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Зазначає, що 14.06.2009 року ОСОБА_3 важких
робіт не виконував, оскільки
встановлення бордюрів разом з ОСОБА_4
виконано напередодні. Позивач
виконував роботу муляра, до якої був
придатний за наслідками періодичного
медичного огляду від 02.04.2009 року.
Вважає, що висновок суду про отримання
травми голови під час падіння на
робочому місці спростовується як
письмовими доказами у справі, так і
показаннями свідків.
Причинно-наслідковий зв'язок між
умовами праці позивача та раптовим
погіршенням стану його здоров'я 14.06.2009
року, а також зв'язок погіршення стану
здоров'я та діагностованої 02.07.2009 року
черепно-мозковою травмою і
субдуральною гематомою головного
мозку, не доведено. Не доведено також і
вплив на позивача під час виконання ним
робіт будь-яких небезпечних чи
шкідливих виробничих факторів. Судом
не враховано вимоги Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві
відносно встановлення факту нещасного
випадку, а також відносно зобов'язання
скласти акт спеціального
розслідування нещасного випадку. Крім
того, позивачем порушена процедура
оскарження спірних актів.

Заслухавши пояснення представників
відповідача Кліпікова Р.Б. та третьої
особи ОСОБА_6, які підтримали скаргу з
мотивів в ній наведених, пояснення
ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_7, які
заперечили проти її задоволення,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення - зміні, з таких
підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_3 з травня 2005 року
за трудовим договором працював муляром
Смородинської виконробської дільниці
Сумського будівельно-монтажного
експлуатаційного управління ДП
«Південна залізниця».

Наказом №113 від 12.06.2009 року Сумського
будівельно-монтажного
експлуатаційного управління ДП
«Південна залізниця» (далі по тексту
СБМЕУ Південної залізниці) в зв'язку з
виробничою необхідністю, а саме: для
виконання у стислі строки невідкладних
робіт з будівництва басейну в
орендованому ним дитячому оздоровчому
таборі «Орлятко» (далі - ДОТ«Орлятко»),
встановлено робочими днями 13 та 14
червня 2009 року (субота та неділя)
працівникам, серед яких зазначений
муляр ОСОБА_3 (т.1 а.с.88).

14.06.2009 року близько 15 години, під час
укладання тротуарної плитки та бордюр
біля басейну ДОТ«Орлятко», у ОСОБА_3
раптово погіршився стан здоров'я, він
втратив свідомість та впав з положення
стоячи, вдарившись головою об бордюр,
від чого отримав черепно-мозкову
травму з гематомою головного мозку. Від
подальшої роботи він був
відсторонений. Того ж дня, близько 18
год., вдома йому стало зле, він втратив
свідомість та в такому стані був
доставлений в Тростянецьку ЦРЛ
Сумської області, де, по 19.06.2009 року
включно, перебував на стаціонарному
лікуванні з діагнозом «гостре
порушення мозкового кровообігу» та
наступним діагнозом «судомний синдром
невідомого ґенезу» (т.1 а.с.151).

З 02.07.2009 року по 21.07.2009 року позивач
знаходився на лікуванні в
нейрохірургічному відділенні
Головного управління медичних
закладів Укрзалізниці ДЛПЗ
«Центральна клінічна лікарня
Укрзалізниці», під час огляду
головного мозку виявлена лівобічна
субдуральна гематома в
лобно-тім'яно-скроневій області,
внаслідок чого проведена операція по
її видаленню. ОСОБА_3 встановлений
діагноз: «закрита черепно-мозкова
травма, забій головного мозку із
здавленням лівобічною субдуральною
гематомою. Набряк лівої півкулі
головного мозку» (т.1 а.с.153).

З висновку судово-медичної експертизи
№1770 від 29.11.2013 року вбачається, що
зазначена субдуральна гематома, як
складова черепно-мозкової травми і
забою головного мозку, утворилася
внаслідок дії тупих предметів, на що
вказує характер ушкодження. Вказана
травма могла утворитися при падінні з
вертикального положення на тротуарну
плитку головою, як внаслідок втрати
свідомості, так і внаслідок падіння при
інших обставинах - поточився,
спіткнувся, внаслідок надання тілу
додаткового прискорення при
зовнішньому впливі (поштовх, удар) або в
результаті підняття ваги і падіння з
прискоренням під дією цієї ваги з
положення не повного випрямлення тіла
(напівзігнутого положення).
Черепно-мозкова травма, забій
головного мозку із здавленням
субдуральною гематомою, не могли
виникнути в результаті захворювань.
Описані ушкодження не несуть в собі
ідентифікуючих ознак травмуючих
предметів, травма голови у потерпілого
могла утворитися і при падінні в
побуті, і під час виконання робіт по
укладанню тротуарної плитки, при
падінні, як при свідомості, так при її
втраті. Виникнення цієї травми є
можливим в період з 12 по 23 червня 2009
року (т.1 а.с.218-220).

11.10.2010 року роботодавцем виданий наказ
№231 про створення комісії по
розслідуванню нещасного випадку, що
стався з ОСОБА_3 14.06.2009 року.

Створеною комісією було проведено
розслідування цього нещасного випадку
та за його результатами складені акт №1
про нещасний випадок на підприємстві,
не пов'язаний з виробництвом форми НПВ
від 22.10.2010 року та акт розслідування
нещасного випадку від 22.10.2010 року форми
Н-5.

Рішенням Тростянецького районного
суду Сумської області від 23.05.2012 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Сумської області від
17.10.2012 року, були скасовані ці акти та
зобов'язано роботодавця провести
повторне розслідування випадку
погіршення стану здоров'я позивача (т.1
а.с.3-5).

На виконання рішення суду на підставі
наказу №301 від 29.10.2012 року була повторно
створена комісія по розслідуванню
нещасного випадку, що стався 14.06.2009 року
(т.1 а.с.87), за наслідками якого 30.11.2012
року нею складені акт розслідування
нещасного випадку за формою Н-5 та акт
№1 про нещасний випадок не пов'язаний з
виробництвом за формою НПВ. Вони
підписані головою та всіма членами
комісії й затверджені роботодавцем (т.1
а.с.6-20).

За змістом зазначених актів ОСОБА_3,
14.06.2009 року близько 15 години, при
виконанні робіт з вирівнювання основи
тротуарної доріжки та укладення
плитки, стало зле і він з положення
навколішки похилився на праву сторону
в бік клумби на землю та зайняв лежаче
положення. Твердих предметів чи
будівельних матеріалів на цьому місці
не було, на ОСОБА_3 не впливали будь-які
виробничі фактори (машини, механізми,
кліматичні умови тощо), температура в
той день була в межах допустимої норми,
встановленої для даного виду робіт.

Комісією встановлено факт раптового
погіршення стану здоров'я ОСОБА_3 14.06.2009
року, а факту отримання цього ж дня
закритої черепно-мозкової травми з
утворенням гематом головного мозку не
встановлено. Також комісія дійшла
висновку про відсутність причинного
зв'язку між раптовим погіршенням стану
здоров'я у муляра ОСОБА_3 14.06.2009 року та
черепно-мозковою травмою з гематомою
головного мозку, з приводу чого ОСОБА_3
був прооперований 02.07.2009 року в
Харківській центральній клінічній
лікарні Укрзалізниці в
нейрохірургічному відділенні. Крім
того, комісія не знаходить причинного
зв'язку між даним фактом і перебуванням
ОСОБА_3 на лікуванні в Тростянецькій
ЦРЛ з 14 по 19 червня 2009 року з діагнозом
судомний синдром.

Факт травмування на робочому місці
ОСОБА_3, як і нещасного випадку,
пов'язаного з виробництвом, під час
розслідування комісією не
підтверджено, вказаний випадок не
пов'язаний з виробництвом.

Не погодившись з висновком повторного
розслідування про обставини та причини
нещасного випадку, позивач оспорив
рішення комісії в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. ст. 13, 14 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
нещасний випадок - це обмежена в часі
подія або раптовий вплив на працівника
небезпечного виробничого фактора чи
середовища, що сталися у процесі
виконання ним трудових обов'язків,
внаслідок яких заподіяно шкоду
здоров'ю або настала смерть.

Частиною 6 ст.13 цього Закону
встановлено, що факт нещасного випадку
на виробництві або професійного
захворювання розслідується в порядку,
затвердженому Кабінетом Міністрів
України, відповідно до Закону України
"Про охорону праці".

Відповідно до ст.22 Закону України "Про
охорону праці", п. п.10, 13, 38 постанови
Кабінету Міністрів України від 25
серпня 2004 року N 1112 "Про порядок
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві"
(далі-Порядок) роботодавець повинен
організувати розслідування нещасного
випадку, для чого зобов'язаний негайно
своїм наказом утворити комісію з
розслідування нещасного випадку.

Зазначена комісія зобов'язана
з'ясувати обставини і причини
нещасного випадку, визначити, чи
пов'язаний цей випадок з виробництвом,
та скласти акт розслідування за
відповідною формою.

Підстави, з яких на час виникнення
спору нещасний випадок вважався
пов'язаним з виробництвом, наведені в
вище зазначеному Порядку.

Відповідно до п.17 Порядку нещасні
випадки, що сталися внаслідок
раптового погіршення стану здоров'я
працівника під час виконання ним
трудових (посадових) обов'язків (крім
випадків, зазначених у пункті 15 цього
Порядку, у разі відсутності умов,
зазначених у пункті 18 цього Порядку),
визнаються пов'язаними з виробництвом
за умови, що погіршення стану здоров'я
працівника сталося внаслідок впливу
небезпечних чи шкідливих виробничих
факторів, що підтверджено медичним
висновком, або якщо потерпілий не
проходив медичного огляду,
передбаченого законодавством, а
робота, що виконувалася, протипоказана
потерпілому відповідно до медичного
висновку про стан його здоров'я.

Медичний висновок щодо зв'язку
погіршення стану здоров'я працівника з
впливом на нього небезпечних чи
шкідливих виробничих факторів або щодо
протипоказання за станом здоров'я
працівника виконувати зазначену
роботу видається
лікувально-профілактичним закладом за
місцем лікування потерпілого на запит
роботодавця та/або голови комісії.

Наведене вказує на дві підстави
вважати нещасний випадок таким, що
пов'язаний з виробництвом, а саме:
раптове погіршення стану здоров'я
внаслідок впливу небезпечних чи
шкідливих виробничих факторів або не
проходження потерпілим передбаченого
законодавством медичного огляду за
умови, що робота протипоказана йому
через стан здоров'я.

Таким чином, предметом доказування у
спорі між сторонами є не тільки
встановлення недоліків та
відповідності оскаржуваних актів
положенням Порядку розслідування, але
і встановлення факту впливу
небезпечних чи шкідливих виробничих
факторів на здоров'я позивача чи не
проходження потерпілим передбаченого
законодавством медичного огляду за
умови, що робота протипоказана йому
через стан здоров'я.

Доказів, які б підтверджували
наявність факту впливу небезпечних чи
шкідливих виробничих факторів на
здоров'я позивача, матеріали справи не
містять.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
однією з підстав для задоволення своїх
вимог ОСОБА_3 вважає порушення
відповідачем вимог трудового
законодавства та норм гігієни праці
відносно залучення його у вихідний
день до важких робіт, яка йому
протипоказана, як інваліду третьої
групи, що виражалась у піднятті важких
предметів, наслідком чого є раптове
погіршення стану його здоровя та
отримання травми голови.

З наданих ним доказів на підтвердження
своїх вимог вбачається, що він з 1994 року
є інвалідом третьої групи загального
захворювання та йому протипоказана
важка фізична праця (т.1 а.с.92, 93, 133).

Відповідно до санітарної
характеристики робочого місця муляра
ОСОБА_3, ним виконуються наступні
ремонтно-будівельні роботи: кладка
стін та перегородок, влаштування
цегельних каналізаційних лотків,
цегляна кладка вигребів туалетів,
влаштування відмосток та цементних
стяжок відмосток та підлог,
облаштування та ремонт сходів (т.1 а.с.91).

З урахуванням цієї характеристики
виконуваних робіт та наявності 3 групи
інвалідності, комісією по медичним
оглядам Лінійної поліклініки
ст.Смородине 02.04.2009 року надано
висновок про придатність ОСОБА_3 до
роботи муляром з роботою на висоті (т.1
а.с.90).

Проте, як встановлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи, 14
червня 2009 року позивачем виконувалися
роботи по улаштуванню тротуарної
плитки та бордюр, вагою майже 40 кг,
тобто не передбачені його трудовими
обов'язками та відносно них медичний
огляд не проводився та висновок про
його придатність до цієї роботи не
надавався. Зазначена робота, яка ним
виконувалася, є важкою фізичною працею
та протипоказаною за висновком МСЕК.

Надану представником відповідача
робочу інструкцію муляра, затверджену
роботодавцем 08.12.2008 року, колегія
суддів не може прийняти до уваги,
оскільки позивач з нею не був
ознайомлений, а в ній передбачено для
мулярів 4-го розряду, який мав позивач,
виконання робіт, а саме улаштування
покриттів з дрібнорозмірних фігурних
елементів брукування із заповненням
швів піском, вирівнювання основи,
установлення поребриків із
заповненням швів розчином, підсипання
ґрунту з зовнішньої сторони,
розшивання швів, які не передбачені
Довідником кваліфікаційних
характеристик професій працівників
(Будівельні, монтажні та
ремонтно-будівельні роботи. Випуск 64).

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
нещасний випадок, який стався з
позивачем 14.06.2009 року, є таким, що
пов'язаний з виробництвом, оскільки він
підпадає під ознаки нещасного випадку,
передбаченого п.17 Порядку. Крім того,
враховуючи, що розслідування нещасного
випадку проведено з порушенням п.14
Порядку, оскільки комісією не в повному
обсязі були з'ясовані обставини і
причини настання даного нещасного
випадку, обґрунтовано визнав
недійсними висновок комісії,
викладений в п.6 акту форми Н-5 і акт
форми НПВ, та встановив факт нещасного
випадку.

Доводи відповідача про те, що позивачем
не надані докази на підтвердження
фактів укладання ним бордюрів, падіння
з положення стоячи та виконання важкої
роботи, є необґрунтованими, оскільки ці
обставини встановлені рішенням
Тростянецького районного суду
Сумської області від 23.05.2012 року, яке
набрало законної сили, а тому
відповідно до вимог ст.61 ЦПК України не
підлягають доказуванню.

Посилання апелянта на те, що цей спір не
підлягає вирішенню в судовому порядку
в зв'язку з порушенням позивачем
процедури оскарження висновків
комісії, є безпідставними, оскільки
відповідно до вимог ст.ст.3,4 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України. Така
правова позиція висловлена Верховним
Судом України в постанові від 17.04.2013
року в справі № 6-29 цс-13.

Місцевий суд, зобов'язуючи відповідача
скласти акт спеціального
розслідування нещасного випадку,
пов'язаного з виробництвом за формою Н-5
та Н-1 за встановленою формою відносно
ОСОБА_3, що мав місце 14.06.2009 року в СБМЕУ
Південної залізниці та прийняти даний
нещасний випадок на виробництві до
обліку, помилково вважав, що є підстави
для спеціального розслідування.

Так, нещасні випадки, що підлягають
спеціальному розслідуванню
передбачені п.40 Порядку. Нещасний
випадок, що стався з позивачем, цим
пунктом не передбачений.

Таким чином, законні підстави для
призначення спеціального
розслідування нещасного випадку
відсутні, тому рішення в цій частині
підлягає зміні шляхом виключення слова
«спеціального» з тексту рішення.

З огляду на викладене, рішення суду
першої інстанції про задоволення
позовних вимог на підставі п.п.4 ст.309
ЦПК України підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Південна залізниця» та
до якої приєдналося відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Суми
задовольнити частково.

Рішення Тростянецького районного суду
м. Суми від 10 січня 2014 року в частині
вирішення позовних вимог про
зобов'язання адміністрацію ДП
«Південна залізниця» скласти акт
спеціального розслідування нещасного
випадку, пов'язаного з виробництвом за
формою Н-5 та Н-1 за встановленою формою
відносно ОСОБА_3, що мав місце 14.06.2009
року в СБМЕУ Південної залізниці та
прийняти даний нещасний випадок на
виробництві до обліку, змінити,
виключивши з тексту мотивувальної та
резолютивної частин рішення слово
«спеціального».

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -