АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/774/128/14
Головуючий у І-й інстанції:Слюсар Л.П.
Доповідач: Тамакулова
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
головуючого-судді: Тамакулової В.О.
суддів: Болтунової Л.М., Макарова М.О.
при секретарі: Поляковій Н.О. ,
яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк « Приватбанк» на рішення
Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська від 03 червня 2013 року
по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк « Приватбанк» до
Публічного акціонерного товариства
«Акцент -Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк « Приватбанк» про
визнання договору поруки припиненим , -
В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2012 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
стягнення заборгованості за кредитом.
Позов обгрунтовував тим, що 04 липня 2006
року між позивачем та ТОВ ВКФ
«Дніпростар» укладено кредитний
договір № 955 на 500000 грн зі сплатою за
користування кредитом 18,60% річних ,
терміном повернення 04 липня 2008 року.
Станом на 16 серпня 2012 року утворилася
заборгованість у розмірі 1000933.71 грн. яку
позивач просив стягнути з
відповідачів- поручителів за кредитним
За договорами поруки № 955, № 955-1, № 955-2
від 04 липня 2006 року поручителями є
відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, 20
жовтня 2010 року укладено договір поруки
№ 167 з ПАТ «Акцент -Банк».
Позивач просив стягнути
заборгованість з відповідачів, як
солідарних боржників.
Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав,
заявив зустрічні вимоги про визнання
укладеного з ним договору поруки № 955-1
таким, що припинений з 06 лютого 2012 року.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ПАТ
«Акцент -Банк» в судове засідання не
з'явилися, належно повідомлені про
слухання справи.
Рішенням суду І інстанції в позові про
стягнення кредитної заборгованості
відмовлено, зустрічний позов -
задоволено.

Додатковим рішенням від 10 вересня 2013
року відмовлено в задоволенні позову
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 Провадження по
справі відносно ПАТ «Акцент -Банк»
закрито за непідвідомчістю спору.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та про цесуального
права, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, про-сить
скасувати рішення й постановити нове,
яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню, а
судові рішення скасуванню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 04 липня 2006 року
між позивачем та ТОВ ВКФ «Дніпростар»
укладено кредитний договір №955 на 500000
грн. зі сплатою за користування
кредитом 18,60% річних , терміном
повернення 04 липня 2008 року.

26 червня 2008 року сторони уклали
додаткову угоду до кредитного договору
якою визначили графік погашення
кредиту та кінцевий строк погашення
кредиту- 04 липня 2011 року.

За договорами поруки № 955, № 955-1, № 955-2
від 04 липня 2006 року поручителями є
відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

20 жовтня 2010 року укладено договір
поруки № 167 з ПАТ «Акцент -Банк».
Позивач просив стягнути з відповідачів
- поручителів заборгованість за
кредитом, яка визначена станом на 16
серпня 2012 року у розмірі 1000933.71 грн

26 червня 2008 року ПАТ КБ « Приватбанк» із
відповідачем ОСОБА_3 укладено
додаткову угоду (а.с.26 ), щодо погашення
кредиту за якою зазначено її дію до
повного виконання боржником
зобов'язання за кредитним договором
(п.п 11договору від 04 липня 2006 року та від
26 червня 2008 року).

Сторони визначили 5 річний строк
позовної давності захисту порушеного
права( п.п. 12 угод).

Аналогічні угоди укладено і з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.( а.с. 24, 28).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином відпо
відно до умов договору та вимог ЦК
України.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у
разі порушення боржником зобов'язан-ня,
яке забезпечене порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як со-лідарні боржники.

Відповідно до ч.4 ст 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

П.2 Постанови №5 Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних правовідносин»
роз'яснено, що у спорах які виникають із
кредитних правовідносин, сторонами є
як юридичні, так і фізичні особи та з
урахуванням вимог статей 15-16, частини
другої статті 118 Цивільного
процесуального кодексу України при
визначенні судової юрисдикції суди
мають виходити з того, що такі справи
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства у разі, якщо
однією зі сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий. Зокрема,
це можуть бути позови банку до фізичної
особи - позичальника і до юридичної
особи - поручителя чи навпаки, які
виникли з одних і тих самих
правовідносин - отримання кредиту.

Договір поруки має додатковий
(акцесорний) до основного зобов'язання -
кредитного договору - характер і
укладається саме для забезпечення
виконання останнього, а поручитель
згідно з частиною першою статті 554 ЦК
відповідає перед кредитором, за
загальним правилом, солідарно із
позичальником, якщо договором поруки
не встановлено його додаткову
(субсидіарну) відповідальність.
Неможливість окремого розгляду цих
договорів може бути пов'язана, зокрема,
із визначенням суми за боргованості,
способу виконання зобов'язання та
іншими умовами договорів.

Однак, вказані норми Закону суд
порушив.

Стаття 213 ЦПК України передбачає, що
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконав
всі вимоги цивільного судочинства та
вирі шив справу згідно з Законом.

Обґрунтованим є рішення, що ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обс-тавин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, що підтверд-жені тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд, зокрема,
вирішує які правовідносини сторін
випли-вають із встановлених обставин і
яка правова норма підлягає
застосуванню до них (п.п. 3-4 ч. 1 ст. 214 ЦПК
України ).

У ч. 4 ст. 10 ЦПК України зазначено, що суд
має сприяти: всебічному і повному
з'ясуванню обставин спору; роз'яснювати
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджати про
вчинення або не вчинення процесуальних
дій, здійсненню їх прав у випадках, що
встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про
визнання договору поруки таким, що
припинений, та закриваючи провадження
до ПАТ «Акцент -Банк» за
непідвідомчістю спору , суд не дав
оцінки тому, що позивачем заявлено
вимоги про солідарне стягнення боргу,
вони є взаємопов'язаними і не роз'яснив
відповідачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 право на
пред'явлення зустрічного позову з
підстав передбачених ч. 4. ст 559 ЦК
України, на які вони посилались, однак
дійшов до висновку про припинення
ухвалених з ними договорів поруки без
заявлення відповідачами позову з цих
підстав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
апеляційна інстанція скасовує рішення
якщо судом неправильно застосувано
норми матеріального чи процесуального
права.

Суд, в протиріч вимог вказаної норми
Закону не з'ясував фактичних обставин
по справі, належно не встановив
правовідносини сторін, не надав
роз'яснень, як вимагає Закон, зробив
передчасні висновки та постановив
незаконне рішення, яке підлягає
скасуванню, з постановленням нового -
відмови в позові. Скасуванню підлягає і
додаткове рішення від 10 вересня 2013
року, як складова частина незаконного
основного.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк»- задовольнити
частково.

Рішення Індустріального районного
суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2013
року та додаткове рішення від 10 вересня
2013 року по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк « Приватбанк» до
Публічного акціонерного товариства
«Акцент -Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк « Приватбанк» про
визнання договору поруки припиненим , -
скасувати, в позовних вимогах
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий:

Судді: