Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2014 р. Центральний районний суд
м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Аслановій Е.Е.,

за відповідача ОСОБА_1 , представників
позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєва цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 ,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визначення
порядку користування земельною
ділянкою та за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
про визначення порядку користування
земельною ділянкою , -

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із позовом до відповідачів про
визначення порядку користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

В грудні 2013 року ОСОБА_1, звернулася до
суду з зустрічним позовом з такими
самим вимогами, ухвалою суду від 10
грудня 2013 року позови обєднані в одне
провадження.

У судовому засіданні представники
позивача вимоги позову підтримали і
просили визначити порядок
користування земельною ділянкою по
четвертому варіанту
будівельно-технічної експертизи, що
відповідає як тому порядку, що склався
між сторонами, так і наближений до
ідеальних часток співвласників
житлових будинків з належною часткою
надвірних господарських споруд та
будівель. Заперечували проти обрання
третього варіанту судової експертизи
для визначення порядку користування з
тих підстав, що ОСОБА_1, не проживає за
цією адресою і не має визначеної
ділянки землі, натомість між ОСОБА_5, та
ОСОБА_6 склався порядок користування
земелею під городом протягом майже 30
років.

Відповідачка та її представник вимоги
первісного позову не визнали та
просили задовольнити їх зустрічний
позов та визначити порядок
користування земельною ділянкою за
третім варіантом судової експертизи як
таким, що єдиний відповідає ідеальним
часткам співвлаників у нерухомому
майні, а також надає можливість ОСОБА_1
приєднати визначену її частку
земельної ділянки до належної їй
частці земельної ділянки за сусідньою
адресою по АДРЕСА_2.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали
суду заяви про розгляд справи у їх
відсутність та не заперечували проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_5 за
обраним ним варіантом судової
експертизи.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання
не зявився, повідомлений судом
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
земельна ділянка площею 1333 кв.м. згідно
Довідки відділу комунального
господарства м.Миколаєва від 07.12.1950
року закріплена для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1

До теперішнього часу територіальна
громада, як власник даної земельної
ділянки, не вирішувала питання про її
вилучення у землекористувачів.

Сторони є співвласниками
домоволодіння за зазначеною адресою,
згідно правовстановлювальних
документів, наявних в матеріалах
цивільної справи та матеріалах
інвентаризаційної справи № 2975,
ідеальні частки у праві спільної
часткової власності становять: у
ОСОБА_1 - 18100; у ОСОБА_5,. - 30100; у ОСОБА_6 - 320 ;
у ОСОБА_7 - 19100; у ОСОБА_8 - 18100 часток.

Так, з положень статей 8, 124
Конституції, ст. 40, статті 88,
застосованої за аналогією закону, і
статей 92- 126, 158 Земельного кодексу
України (далі ЗК), ст. 377 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України),
вбачається, що, до їх приватизації,
прибудинкові земельні ділянки можуть
перебувати у спільному користуванні
декількох осіб.

Володіння, користування і
розпорядження такою земельною
ділянкою здійснюється за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
випадку недосягнення згоди у судовому
порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК, ст. 377 ЦК до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього власника
(землекористувача).

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони за різних правових підстав є
власниками певних частин
домоволодіння за вказаною адресою і
співкористувачами прибудинкової
земельної ділянки, загальна площа якої
становить 1333 м2. Позивач ОСОБА_5, та
позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1
не змогли досягти згоди з іншими
співкористувачами щодо порядку
користування земельною ділянкою, у
звязку з чим скористалися своїм правом
на встановлення такого порядку судом.

Суд зобовязаний такий порядок
встановити, дотримуючись, при цьому,
певних правил, виписаних у пунктах 19-21
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 р. № 7 "Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ".

Як роз'яснив Пленум ВСУ у
вищезазначеній Постанові в п. 19, п. 21 -
якщо до вирішення судом спору між
співвласниками жилого будинку розмір
часток у спільній власності на
земельну ділянку, на якій розташовані
будинок, господарські будівлі та
споруди, не визначався або вона
перебувала у користуванні
співвласників і ними не було досягнуто
угоди про порядок користування нею,
суду при визначенні частини спільної
ділянки, право на користування якою має
позивач (позивачі) слід виходити з
розміру його (їх) частки у вартості
будинку, господарських будівель та
споруд на час перетворення спільної
сумісної власності на спільну часткову
чи на час виникнення останньої.

При вирішенні справ даної категорії
суд зясовує і враховує можливість
нормального користування будинком та
здійснення догляду за ним,
розташування господарських будівель
та споруд, розташування
плодово-ягідних насаджень
співвласників, можливість проходу з
вулиці на подвіря тощо. Враховуються
також вимоги санітарних правил і
правил протипожежної безпеки. В разі
неможливості перенесення
співвласникми господарських будівель
і насаджень на надану в його
користування частину ділянки суд має
обговорити питання про відповідну
гроову компенсацію. При цьому суд може
залишити в сіпльному користуванні
лише ділянки, роздільне користування
якими встановти неможливо.

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи
Регіональної торгово-промислової
палати Миколаївської області №125-021 від
20 квітня 2013 року запропоновано чотири
варіанти визначення порядку
користування спірною земельною
ділянкою.

При оцінці зазначених варіантів суд
виходить, насамперед, з первісних
часток попередніх співвласників у
даному домоволодінні, враховує
фактичний порядок користування
ділянкою, який склався між сторонами
протягом майже 30 років , а також
відповідність висновків експерта
діючим державним будівельним,
санітарним та протипожежним вимогам та
нормам .

Перший варіант висновку судової
будівельно-технічної експертизи
(складений за фактичним порядком
користування за поясненнями позивача
ОСОБА_1 ) не відповідає часткам
співвласників у домоволодінні , має
значні відхилення ( більше 40 кв.м.) від
належної площі земельної ділянки
кожному зі співвласників, що грубо
порушує їх права, а за такого не
відповідає вищенаведеним вимогам
земельного та цивільного
законодавства.

Другий варіант висновку судової
будівельно-технічної експертизи
(складений за фактичним порядком
користування за поясненнями позивача
ОСОБА_5 та співвласників ОСОБА_7) ще
більше не відповідає часткам
співвласників у домоволодінні , має
значні відхилення ( більше 70 кв.м.) від
належної площі земельної ділянки
кожному зі співвласників, що грубо
порушує їх права , до того ж фактично
позбавляє ОСОБА_1 будь-якої ділянки під
городом , в той час як належна їй частка
у домоволодінні майже дорівнює часткам
іншіх відповідачів, яким виділяється
ділянка під городництво.

Третій варіант висновку судової
будівельно-технічної експертизи
(складений за наближенням до ідеальних
часток співвласників, але за
побажанням позивача ОСОБА_1 ), дійсно
найбільш відповідає ідеальним часткам
співвласників, але зовсім не
відповідає фактичному порядку
користування, що склався між сторонами
протягом багатьох років. До того ж цей
варіант передбачає виділення у
користування ОСОБА_5 земельної ділянки
городу за рахунок ділянки городу, якою
користується відповідач ОСОБА_6 і на
якій розташовані плодові насадження
останнього, проте питання компенсації
ні експертизою, ні сторонами не
вирішувалося.

Четвертий варіант висновку судової
будівельно-технічної експертизи
(складений за наближенням до ідеальних
часток співвласників, але виходячи з
фактичного порядку користування та за
побажанням позивача ОСОБА_5 ), має
незначні відхилення від ідеальних
часток співвласників, але має досить
складну конфігурацію ділянки
загального користування. Так
передбачається наявність різних
ділянок спільного користування
різного розміру і в різних частинах
подвіря і кожна з яких пропонується
виділятися у спільне користування
різним співвласникам ( по двоє-троє
осіб), що взагалі унеможливлює
дотримання принципу виконуваності
судового рішення. Цей варіант до того ж
грубо порушує вимоги ДБН , оскільки
залишає ОСОБА_1 прохід до її житлового
будинку менше 1,0 м. шириною (ярко
зелений колір на графічному
зображенні) і позбавляє її права
користуватися загальною ділянкою
подвіря для вільного проходу до
ділянки городу та вбиральні.

Крім того, кожний із запропонованих
варіантів передбачає виділення
позивачці за зустрічним позовом, а
також іншим відповідачам за первісним
позовом ділянки з в"їздом до їх частин
житлових будинків шириною 2,45 м., що
суперечить п. 7.5 ДБН В.3.2-2-2-2009 , яким
передбачено, що для проїзду пожежних і
інших машин допускаєтьсяя
використовувати існуючі проїзди
шириною не менше 3,0 м.

Експерт ОСОБА_11 в судовому засіданні
зазначені обставини підтвердила і
пояснила, що відповідно до будівельних
і пожарних норм та правил, виходячи з
розміру ідеальних часток
співвласників та враховуючи фактичне
розташування будівель та споруд
влаштувати вїзд та навіть і прохід до
житлового будинку ОСОБА_1 з
дотриманням будівельних норм та правил
неможливо. Також суду пояснила, що
враховуючи щільність забудови
земельної ділянки усіма
співвласниками та розташування
узаконених будівель та споруд в різних
частинах ділянки , а також неприязнені
вдіносини деяких співвласників
розробити інші варіанти визначення
порядку користування земельною
ділянкою з наближенням до ідеальних
часток і з дотриманням ДБН - неможливо.
Судом сторонам було розяснено про
можливість призначення по справі
додаткової судової
будівельно-технічної ескпертизи та про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій, між тим як після
пояснень експерта сторони
відповідного клопотання не заявили.

Також суд бере до уваги , що відповідачі
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до суду з
вимогами про визначення порядку
користування земельною ділянкою не
зверталися , проте запропоновані
варіанти не дають можливості суду
визначити порядок користування лише
між позивачами та іншими
співвласниками, не порушуючи прав усіх
співвласників.

За такого, беручи до уваги місце
знаходження належних сторонам частин у
житлових будинках та розташування
господарських будівель, споруд,
плодово-ягідних насаджень
співвласників; зясовувавши і
врахувавши можливість нормального
користування будинком і здійснення
догляду за ним; можливість проходу,
проїзду співкористувачів на подвір"я і
по двору до належних житлових будинків
та господарських споруд ; неможливості,
через насиченості земельної ділянки
узаконеними спорудами організації
такого проїзду; наявність за кожним
варіантом експертизи різних ділянок
спільного користування різного
розміру і в різних частинах подвір"я і
кожна з яких пропонується виділятися у
спільне користування різним
співвласникам ( по двоє-троє осіб), що
суперечить загальним принципам
цивільного права щодо користування
співвласниками спільною власністю і
робить рішення суду в разі обрання
будь-якого з варіантів практично
невиконуваним - суд приходить до
висновку що згідно запропонованих
експертом варіантів встановити
порядок користування спірною
земельною ділянкою , який відповідав би
архітектурно-будівельним та пожежним
нормам і правилам і не порушував би
права співвласників - неможливо.

Таким чином, первісний та зустрічний
позови не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог,
а відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. На
підставі викладеного, судові витрати
відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И
Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 ,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визначення
порядку користування земельною
ділянкою та за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
про визначення порядку користування
земельною ділянкою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення .

Суддя
Гуденко О.А.