Справа 206/846/14-ц
Провадження 2-о/206/78/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2014 р. Самарський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: народні засідателі:
при секретарі Кушнірчук Р.О. Чурбакова
М.М. Жежкунець В.М. Ковтун Л.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу
окремого провадження за заявою
Комунального закладу
«Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної Ради,
зацікавлена особа - ОСОБА_5, про
примусову госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу,

В С Т А Н О В И В:

7 лютого 2014 року заявник звернувся до
суду із заявою про госпіталізацію
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що
ОСОБА_5 знаходиться на диспансерному
обліку в диспансерно-поліклінічному
відділені № 2 КЗ «Дніпропетровський
протитуберкульозному диспансері»
Дніпропетровської обласної ради» з
відкритою формою туберкульозу. Зміни в
легенях виявлені вперше в 2008 року, на
обліку в диспансері перебуває з 14.11.2013
року. Проходив лікування з 25.11.2013 року
по 13.12.2013 року в денному стаціонарі
диспансерно-поліклінічного відділення
№2. Лікування перервав, продовжити
лікуватися відмовляється. Був
попереджений про можливість
примусової госпіталізації за рішенням
суду. Згідно висновку
лікувально-консультативної комісії
(ЛКК) від 6 лютого 2014 року № 7 ОСОБА_5 має
діагноз: рецидив туберкульозу (14.11.2013)
верхньої частки правої легені
(дисемінований),
Деструкція(-),МБТ(+),М(+),К(+), Р(0), Г(0),
ускладнений правобічним ексудативним
плевритом, категорія 2, когорта 4(2013),
хворий є бактеріовиділювачем,
розповсюджувачем інфекції
туберкульозу, не дотримується
протиепідемічного режиму та становить
епідеміологічну загрозу для
суспільства, порушує права громадян на
безпечні умови життя.

У судовому засіданні представник
заявника підтримав вимоги.

ОСОБА_5 до суду не з'явився, зважаючи на
перебіг захворювання та діагноз,
становить загрозу розповсюдження
хвороби, його неявка не перешкоджає
розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
заявника, суд вважає, що заяву слід
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 285 Цивільного
процесуального кодексу України справи
про примусову госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу або про
продовження строку примусової
госпіталізації суд розглядає не
пізніше 24 годин після відкриття
провадження у справі. Особі має бути
надано право особистої участі в
судовому засіданні, за винятком
випадків, коли за даними
протитуберкульозного закладу така
особа становить загрозу
розповсюдження хвороби.

Статтею 286 ЦПК України визначено, що
розглянувши заяву про примусову
госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу або про
продовження строку примусової
госпіталізації, суд ухвалює рішення,
яким відхиляє або задовольняє заяву.

Рішення про задоволення заяви,
зазначеної у частині першій цієї
статті, підлягає негайному виконанню
та є підставою для примусової
госпіталізації або продовження строку
примусової госпіталізації особи в
протитуберкульозному закладі на
встановлений законом строк.

Після набрання законної сили рішенням
суду про примусову госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу або про
продовження строку примусової
госпіталізації суд надсилає рішення
відповідному органу місцевого
самоврядування для вжиття заходів щодо
охорони майна особи, стосовно якої
ухвалено рішення суду.

В силу ст.11 Закону України від 05.01.2001р.
№ 2586-ІІІ «Про протидію захворюванню на
туберкульоз» (в редакції від 22.03.2012
року):

У разі якщо хворі на заразні форми
туберкульозу, у тому числі під час
амбулаторного чи стаціонарного
лікування, порушують протиепідемічний
режим, що ставить під загрозу зараження
туберкульозом інших осіб, з метою
запобігання поширенню туберкульозу за
рішенням суду вони можуть бути
примусово госпіталізовані до
протитуберкульозних закладів, що мають
відповідні відділення (палати) для
розміщення таких хворих.

Заява про примусову госпіталізацію
чи про продовження строку примусової
госпіталізації хворого на заразну
форму туберкульозу подається до суду
представником протитуберкульозного
закладу, що здійснює відповідне
лікування цього хворого, протягом 24
годин з моменту виявлення порушення
хворим протиепідемічного режиму. До
заяви додається мотивований висновок
лікаря, який здійснює або має
здійснювати лікування цього хворого,
про необхідність відповідно
примусової госпіталізації до
протитуберкульозного закладу чи про
продовження строку примусової
госпіталізації.

Примусова госпіталізація осіб,
стосовно яких судом ухвалено
відповідне рішення, здійснюється з
урахуванням висновку лікаря на строк
до трьох місяців.

Продовження строку примусової
госпіталізації таких осіб
здійснюється за рішенням суду на
визначений ним строк з урахуванням
висновку лікаря, який здійснює
лікування цього хворого.

Рішення про примусову
госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу чи про
продовження строку примусової
госпіталізації хворих на заразні форми
туберкульозу приймається судом за
місцем виявлення зазначених хворих або
за місцезнаходженням
протитуберкульозного закладу та
підлягає негайному виконанню. Органи
внутрішніх справ за зверненням
керівника протитуберкульозного
закладу надають у межах своїх
повноважень допомогу у забезпеченні
виконання рішення суду.

Примусова госпіталізація хворих на
заразні форми туберкульозу, які
страждають на психічні розлади,
здійснюється в установленому цим
Законом порядку з урахуванням
законодавства про психіатричну
допомогу.

Невиконання рішення суду про
примусову госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу чи про
продовження строку примусової
госпіталізації тягне кримінальну
відповідальність відповідно до закону.

У судовому засіданні встановлено, що
згідно висновку
лікувально-консультативної комісії
(ЛКК) від 6 лютого 2014 року № 7 ОСОБА_5 має
діагноз: рецидив туберкульозу (14.11.2013)
верхньої частки правої легені
(дисемінований),
Деструкція(-),МБТ(+),М(+),К(+), Р(0), Г(0),
ускладнений правобічним ексудативним
плевритом, категорія 2, когорта 4(2013),
хворий є бактеріовиділювачем,
розповсюджувачем інфекції
туберкульозу, не дотримується
протиепідемічного режиму та становить
епідеміологічну загрозу для
суспільства, порушує права громадян на
безпечні умови життя, та підлягає
примусовій госпіталізації до
стаціонару протитуберкульозного
закладу (а.с. 3).

ОСОБА_5 проходив стаціонарне лікування
з 25 листопада 2013 року та по 13 грудня 2013
року, лікування перервав, продовжувати
лікування відмовляється, окрім цього
на виклики щодо проходження курсу
лікування не реагує що становить
епідеміологічну загрозу для
суспільства.

Таким чином, є всі підстави для
задоволення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 11
Закону України від 05.01.2001р. № 2586-ІІІ
«Про протидію захворюванню на
туберкульоз» (в редакції від 22.03.2012
року), ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57 - 60, 130, 208, 209, 212 -
215, 218, 283-286 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш ИВ :

Заяву задовольнити.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 до туберкульозного відділення
Комунального закладу
«Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради (вул.
Богданова, 2-А, м. Дніпропетровськ) на
строк три місяці, який обраховувати із
дня фактичного поміщення до вказаного
закладу.

Рішення суду підлягає негайному
виконанню і може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Самарський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддя
Р.О.Кушнірчук

Народні засідателі:
М.М. Чурбакова

В.М.Жежкунець