Справа № 335/4106/13-ц 2/335/65/2014 Р І Ш
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2014 року
Орджонікідзевський районний суд
м.Запоріжжя у складі: головуючого судді
Калюжної В.В., при секретарі: Марусій
І.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду у м.
Запоріжжя цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Кредитної спілки „Спілка
пенсіонерів України " про визнання
додаткових угод до кредитного договору
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
даним позовом до відповідача,
вказавши в обґрунтування позову
наступне. 01.10.2007 року Позивач
звернулась до КС «Спілка пенсіонерів
України» з метою отримання кредиту.
11.02.2008 року між КС «Спілка пенсіонерів
України» та позивачем було укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого Кредитна спілка надає Позивачу
кредит у розмірі 500 000 гривень. Через
декілька днів після укладення
кредитного договору, з Кредитної
спілки зателефонували Позивачу та
повідомили, що у видачі кредитних
коштів відмовлено, причини відмови не
зазначили. Після усної відмови у
видачі кредитних коштів позивач не
отримувала від кредитної спілки ніяких
повідомлень, з заявами до кредитної
спілки не зверталась та додаткових
угод не підписувала. 20.01.2011 року
Кредитною спілкою до Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя було подано
позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Рішенням суду від 22.06.2011 року
позовні вимоги задоволено частково, та
з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки
стягнуто заборгованість за кредитним
договором у сумі 608 051 грн. 30 коп. Позивач
зверталась до суду з позовом про
визнання кредитного договору
недійсним. 10.10.2012 року рішенням колегії
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Запорізької
області, відмовлено в задоволенні
позову ОСОБА_1 про визнання кредитного
договору недійсним, зокрема і з тих
підстав, «що в матеріалах справи
маються документи та в них мається
підпис ОСОБА_1, який не спростований
ніякими експертними дослідженнями».
У зв'язку з цим Позивач звернулась до
суду, зазначає, що не підписувала
додаткових угод № 110209001 від 11.02.2009 року
та № 021109002 від 02.11.2009 року до кредитного
договору № ЗП-110208А від 11.02.2008 року та
просить суд визнати їх недійсними.
У судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві, просять позов
задовольнити у повному обсязі. Позивач
пояснила суду, що після звернення до
кредитної спілки та підписання
кредитного договору, їй усно було
відмовлено у видачі кредиту, грошових
коштів вона не отримувала, жодних
листів від Кредитної спілки не
отримувала, з будь-якими заявами не
зверталась та додаткових угод не
Представники Відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечували в
повному обсязі, вважають позов
необґрунтованими та просять відмовити
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини, на які сторони
посилаються як на підставу своїх
позовних вимог та заперечень, суд
приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 11.02.2008 року між
ОСОБА_1 та Філією «Запорізька обласна»
Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів
України» укладено кредитний договір
11.02.2009 року між сторонами була
укладена додаткова угода № 110209001 до
кредитного договору № ЗП-110208А від
02.11.2009 року між сторонами була укладена
додаткова угода № 021109002 до кредитного
договору № ЗП-110208А від 11.02.2008 року.
Позивач просить визнати правочини
недійсними з підстав, передбачених ч.1
Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
Відповідно до ч.1,3, 5 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми.
Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Аналогічним чином питання обов'язків
доказування і подання доказів регулює
ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
В якості доказу, який доводить
обставини, на які позивач посилається
в обґрунтування своїх вимог, позивач
зазначає висновок судової
почеркознавчої експертизи.
Так, ухвалою суду від 08.11.2013 року за
клопотанням позивача призначено
судову почеркознавчу експертизу, на
вирішення якої були поставлені
наступні питання: Чи належить гр.
ОСОБА_1 підписи, що мають місце на
видатковому касовому ордері серії 01
АААЗ 218600 від 11.02.2008 року; у заяві від
11.02.2009 року; на Додатковій угоді від 11
лютого 2009 року; на Додатку №2 до
додаткової угоди від 11.02.2009 року; у
заяві від 02.11.2009 року; на Додатковій
угоді від 02 листопада 2009 року.
Відповідно до висновку судової
почеркознавчої експертизи № 170-13 від
15.01.2014 року, підпис від імені ОСОБА_1 у
видатковому касовому ордері серії 01
АААЗ 218600 від 11.02.2008 року на суму 500 000
грн.; у заяві від імені ОСОБА_1 на ім'я
директора Філії «Запорізька обласна»
Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів
України» Кондратова А.І. від 11.02.2009 року;
у Додатковій угоді до кредитного
договору №ЗП-110208А від 11 лютого 2008 року
№110209001 від 11 лютого 2009 року; на Додатку
№2 до додаткової угоди до кредитного
договору №ЗП-110208А від 11.02.2008 року
№110209001 від 11.02.2009 року виконаний не
ОСОБА_1, а іншою особою.
Встановити « Чи належить гр. ОСОБА_1
підпис, що має місце у заяві від імені
ОСОБА_1 на ім'я голови правління
Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів
України» Діанова Д.І. від 02.11.2009 року?»
та « Чи належить гр. ОСОБА_1 підпис, що
має місце на Додатковій угоді до
кредитного договору №ЗП-110208А від 11
лютого 2008 року №021109002 від 02 листопада
2009 року» не вдалося можливим у зв'язку з
тим, що підписи являють собою дуже
обмежений обсяг графічної інформації,
обумовлений її стислістю і простотою
будови, що не дозволяє в повному обсязі
перевірити їх стійкість та
індивідуальність і дати їм однозначну
Після дослідження судом висновку
експерта, Позивачем та її
представником будь-яких клопотань,
зокрема про проведення додаткової чи
іншої експертизи, не заявлялось. Судом
у відповідності до ч.4 ст. 10 ЦПК України
було роз'яснено сторонами їх права та
обов'язки, попереджено про наслідки
вчинення або не вчинення
Висновком почеркознавчої експертизи
від 15.01.2014 року не спростовано, що
підпис у заяві 02.11.2009 року (а.с.82),
адресованій голові правління КС
«Спілка пенсіонерів України» та
укладеній між сторонами додатковій
угоді від 02.11.2009 року № 021109002 (а.с. 83)
виконаний не Позивачем, а іншою особою.
Оскільки у відповідності до ст. 204 ЦК
України діє презумпція правомірності
правочину, підстав для визнання
недійсною додаткової угоди від 02.11.2009
Вирішуючи вимоги ОСОБА_1 в частині
визнання недійсною додаткової угоди
від 11.02.2009 року суд виходить з
Рішенням колегії суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області
від 10.10.2012 року (а.с.86-89) встановлено, що
01.10.2007 року ОСОБА_1 написала заяву,
спрямовану до Голови кредитного
комітету КС «Запорізька філія» КС
«Спілка пенсіонерів України» про
вступ до цієї кредитної спілки, 11.02.2008
року ОСОБА_1 написала заяву на ім'я
голови Правління Кредитної спілки
«Спілка пенсіонерів України» щодо
надання їй кредиту в сумі 500 000 гривень
на розвиток бізнесу строком на 12
місяців, отже мала намір на вступлення
в договірні відносини з кредитною
спілкою та отримання в кредит коштів.
Крім того, про подальші правові
наслідки кредитного договору свідчать
також дії сторін, зокрема звернення
ОСОБА_1 з заявами до кредитної спілки
щодо виконання договору та укладення
між сторонами додаткових угод.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.6 ст. 147 ЦПК України
висновок експерта для суду не є
обов'язковим і оцінюється судом за
правилами, встановленими статтею 212
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази по справі в їх
сукупності, зокрема висновок експерта
в частині відповіді на питання 2-4,
враховуючи, що відсутні підстави для
визнання недійсною додаткової угоди
від 02.11.2009 року, якій передувала
оспорювана угода від 11.02.2009 року, а
також ту обставину, що позивач
неодноразово зверталась до кредитної
спілки з письмовими заявами щодо
виконання кредитного договору, в тому
числі і після підписання додаткової
угоди від 11.02.2009 року (вимога від 23.07.2009
року з зазначенням про незгоду з сумою
боргу), суд приходить до висновку, що
додаткова угода не суперечить закону,
волевиявлення Позивача було вільним
та спрямовано на настання наслідків
додаткової угоди, тому підстав для
визнання недійсною додаткової угоди
від 11.02.2009 року суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кредитної
спілки „Спілка пенсіонерів України"
про визнання недійсними додаткових
угод № 110209001 від 11.02.2009 року, № 021109002 від
02.11.2009 року до кредитного договору №
ЗП-110208А від 11.02.2008 року - залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд
м.Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
В.В.Калюжна