АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/184/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30 Левченко В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Нерушак Л. В. РІШЕННЯ
17 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Нерушак Л. В. суддів
Єльцова В.О., Карпенко
О.В.при секретарі Бурдуковій О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 26 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про стягнення моральної та
матеріальної шкоди ,-
в с т а н о в и л а :
22 березня 2013 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6 про
стягнення моральної та матеріальної
шкоди, посилаючись на те, 06 грудня 2012
року об 21 годині відповідач ОСОБА_6,
керуючи автомобілем Форд д.н.з. НОМЕР_3
невірно вибрав безпечну швидкість, не
враховував дорожньої обстановки та
допустив наїзд на належний йому
автомобіль ГАЗ-2705 д.н.з. НОМЕР_2, в
зв'язку з чим заподіяв матеріальну
шкоду на суму 7400 грн. Заподіяння
матеріальної шкоди у вказаній сумі
підтверджується постановою
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 21 лютого 2013
року, рахунком № 126 від 07 грудня 2012 pоку,
актом виконаних робіт від 13 грудня 2012
pоку, розпискою відповідача 07 грудня 2012
року та актом виконаних робіт
евакуатором від 07 грудня 2012 року.
Позивач зазначає, що відповідач
заподіяв йому також моральну шкоду, яку
він оцінює в сумі 3000 грн., яка
виразилася у тому, що він був
позбавлений можливості займатись
підприємницькою роботою, наймати
транспорт для перевезення будівельних
матеріалів по ремонту вікон, в зв'язку з
чим йому були заподіяні душевні
страждання, яких він зазнав в зв'язку з
неправомірною поведінкою відповідача.
Відповідач відмовився відшкодувати
заподіяну шкоду, в зв'язку з чим він
вимушений звернутись до суду з даним
позовом для примусового стягнення
заподіяної матеріальної та моральної
шкоди та просив стягнути з відповідача
ОСОБА_6 на його користь матеріальну
шкоду в сумі 7400 грн., 3000 грн. моральної
шкоди та судові витрати (судовий збір)
та 300 грн. за надання юридичної
Рішенням Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 26
листопада 2013 року позов ОСОБА_7
до ОСОБА_6 про стягнення моральної та
матеріальної шкоди задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_7 5732,37 грн.
матеріальної шкоди, 500 грн. моральної
шкоди, 587,78 грн. судових витрат, а всього
на суму 6820,15 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3,
мешканця АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_6
судові витрати за проведення
експертизи в сумі 400,24 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_6 оскаржив рішення в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі апелянт посилається на те, що
рішення незаконне, необґрунтоване,
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
так як суд першої інстанції при
постановленні рішення неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, постановив рішення без
дотримання вимог, передбачених ст. 60 ЦК
України, оскільки при недоведеності по
матеріалах справи обставин, що мають
значення для справи, суд першої
інстанції в оскаржуваному рішенні
вважав такими, що є встановленими.
Просить рішення Чорнобаївського
районного суду Черкаської області від
26 листопада 2013 року в частині стягнення
з ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_7
матеріальної шкоди в розмірі 5732,37 грн.
та судових витрат в сумі 587,78 грн.
змінити. В цій частині постановити нове
рішення, яким стягнути з відповідача
ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_7
матеріальну шкоду завдану
пошкодженням транспортного засобу
автомобіля ГАЗ-2705, д.н. знак НОМЕР_2, в
розмірі 980,57 грн. та судових витрат в
сумі 68,64 грн. В решті дане рішення
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, та їх представників, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги, та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції зміні, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є
неповне з'ясування обставин справи, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
зазначеним вимогам закону відповідає
не повністю.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивача в частині стягнення
матеріальної шкоди в сумі 5732,37 грн., суд
першої інстанції виходив із пояснення
позивача про витрати, пов'язані з
ремонтом автомобіля та врахував, що
відповідач частково відшкодував
завдані збитки в сумі 500 грн.
позивачу, даних висновку № 038/13 судової
автотоварознавчої експертизи від 27
серпня 2013 року, якою встановлено
вартість відновлювального ремонту
автомобіля ГАЗ 2705, д.н.з. НОМЕР_2,
виходячи з показів позивача в сумі 5582,37
грн., а також понесених витрат на
транспортування автомобіля ГАЗ 2705,
д.н.з. НОМЕР_2 евакуатором в сумі 650 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги
в частині відшкодування моральної
шкоди, суд першої інстанції виходив з
того, що в судовому засіданні
об'єктивно встановлено, що позивачу
були завдані душевні страждання, яких
він зазнав у зв'язку з пошкодженням
його майна, а саме автомобіля ГАЗ 2705,
д.н.з. НОМЕР_2, який належить йому на
праві власності, та який в результаті
дорожньо-транспортної пригоди зазнав
механічних пошкоджень. В зв'язку з
пошкодженнями та необхідністю
проведення ремонтних робіт позивач
тривалий час не міг використовувати
даний автомобіль за призначенням, а
саме для здійснення підприємницької
діяльності, що завдало йому душевних
страждань. В зв'язку з цим, суд вважав,
що позовні вимоги щодо моральної шкоди
завданої позивачу ОСОБА_7 внаслідок
пошкодження його майна є
обґрунтованими, однак виходячи із
принципів розумності та
справедливості, прийшов до висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог про стягнення моральної шкоди
частково, стягнувши на користь
позивача моральну шкоду в розмірі 500
грн., оскільки така сума, на думку суду,
відповідає рівню душевних страждань
позивача та принципам розумності і
справедливості.

Колегія суддів вважає, що повністю з
таким висновком суду першої інстанції
погодитись не можна, оскільки при
визначенні розміру стягнення
матеріальної шкоди суд допустився
помилки.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом, що 06 грудня 2012 року
о 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 в смт.
Чорнобай по вул. Гагаріна, керуючи
автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_3
невірно вибрав безпечну швидкість
руху, не врахував дорожньої обстановки
та допустив наїзд на автомобіль ГАЗ-2705
д.н.з. НОМЕР_2. Внаслідок зіткнення
автомобілі отримали механічні
пошкодження, чим порушено п. 12.1 ПДР
України та завдано матеріальних
збитків.

Постановою Чорнобаївського районного
суду від 21 лютого 2013 року ОСОБА_6
визнано винним в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено
на нього адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистих немайнових прав фізичної
особи, а також шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», розглядаючи
позови про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Згідно п. 14 даної постанови роз'яснено,
що при визначенні розміру та способу
відшкодування шкоди, завданої майну
потерпілого, судам слід враховувати
положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
такого ж роду і такої ж якості,
полагодити пошкоджену річ тощо) або
відшкодувати завдані збитки у повному
обсязі. Коли відшкодування шкоди в
натурі неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі. Як
при відшкодуванні шкоди в натурі, так і
при відшкодуванні реальних збитків
потерпілий має право вимагати
відшкодування упущеної вигоди.

Якщо для відновлення попереднього
стану речі, що мала певну зношеність
(наприклад, автомобіля), було
використано нові вузли, деталі,
комплектуючі частини, у тому числі
іншої модифікації, що випускаються в
обмін знятих із виробництва однорідних
виробів, особа, відповідальна за шкоду,
не має права вимагати врахування
зношеності майна або меншої вартості
пошкоджених частин попередньої
модифікації. Зношеність пошкодженого
майна враховується у випадках
стягнення на користь потерпілого
вартості такого майна (у разі
відшкодування збитків).

Згідно даних акту виконаних робіт № 021
від 13 грудня 2012 року та рахунку № 126 від
07 грудня 2012 року, наданих позивачем
суду вбачається, що вартість ремонту
автомобіля ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_2
становить 6750 грн., в яких зазначено
перелік запасних частин, які
підлягають заміні та вартість
ремонтних робіт.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник
ОСОБА_9 в судовому засіданні
апеляційного суду наполягали на
доводах апеляційної скарги щодо
невідповідності переліку запасних
частин, які були замінені позивачем,
так як витрати на них було враховано і
стягнуто судом першої інстанції,
дійсним завданим збиткам внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди,
оскільки згідно даних висновку
експертизи зазначено вартість
відновлювального ремонту автомобіля
зі слів позивача в розмірі 5583 грн. 37
коп. та зі слів відповідача 2047 грн. 57
коп., а відповідно розмір
матеріальних збитків зі слів позивача
3097, 37 грн., зі слів відповідача - 1480, 57
грн., так як ремонт автомобіля на час
проведення експертизи був закінчений (
а. с. 67 ).

Однак, колегія суддів критично
ставиться до даного переліку, частково
погоджуючись із доводами апелянта щодо
переліку запчастин, які було
пошкоджено та підлягають заміні,
оскільки згідно даних протоколу огляду
транспортних засобів, що побували в
ДТП, інспектором ДАІ на автомобілі ГАЗ
2705 д.н.з. НОМЕР_2 зафіксовано такі
пошкодження: розбита права частина
переднього бамперу та передній правий
покажчик повороту, нижня частина
переднього правого крила деформована.
З даними пошкодженнями позивач та
відповідач були згідні, про що свідчать
їх підписи на вищезазначеному
протоколі та ніяких зауважень позивач
не вказав.

Відповідач визнає суму матеріальної
шкоди лише на суму 1480, 57 грн., які згоден
відшкодувати позивачу та не
погоджується із вартістю проведених
ремонтних робіт, затрачених матеріалів
та фарби.

Крім того, як на доказ, суд першої
інстанції посилався на розписку від 07
грудня 2012 року, написану
відповідачем ОСОБА_6, в якій він
зазначав, що в зв'язку з ДТП він завдав
матеріальних збитків ОСОБА_7 приблизно
на суму 5000 грн., які зобов'язувався
виплатити.

В судовому засіданні було достовірно
встановлено, вбачається із пояснень
ОСОБА_6 та не заперечувалося позивачем,
що після ДТП, він отримав від
відповідача 500 грн.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів не вбачає підстав для стягнення
з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі
5732,37 грн., оскільки позивачем не надано
суду належних доказів про необхідність
заміни всіх зазначених ним запасних
частин, в акті виконаних робіт та
рахунку, так як такі запчастини як :
фара, рамка фари, редуктор рульовий, вал
рульовий, замок запалення не були
вказані при огляді автомобіля як
пошкоджені, а також враховано, що
позивач отримав від відповідача
грошові кошти в розмірі 500 грн.

Тому доводи апеляційної скарги
підлягають частковому задоволенню в
частині зменшення розміру стягнення з
ОСОБА_6 матеріальної шкоди з 5732, 37 грн.
до 4530 грн. та відповідно до задоволених
вимог підлягають стягненню
пропорційно і судові витрати з
відповідача на користь позивача.

Посилання апелянта, що не підлягають до
стягнення з нього витрати пов'язані з
послугами евакуатора є
необґрунтованим та безпідставним,
оскільки спростовуються ст. 29 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», якою визначено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що оскаржуване рішення
суду першої інстанції не може
залишатись в силі, так як при його
ухваленні судом допущено порушення
норм матеріального права, що
відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є
обов'язковою підставою для зміни
рішення суду та зменшення розміру
стягнення матеріальної шкоди з суми
5732,37 грн. та стягнення з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди в
сумі 4530 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
позивачеві пропорційно до задоволених
позовних вимог підлягають стягненню з
відповідача судові витрати в розмірі
114, 70 грн., оскільки це мінімальний
розмір судового збору, який підлягає
стягненню в суді апеляційної
інстанції за майновий спір, так як 1 %
від задоволених вимог складає значно
меншу суму, а з врахуванням витрат за
надання правової допомоги всього з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 414, 70 грн. судових
витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Рішення Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 26
листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
стягнення моральної та матеріальної
шкоди - змінити в частині стягнення
матеріальної шкоди та судових витрат,
зменшивши розмір стягнення
матеріальної шкоди та стягнути з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну
шкоду в сумі 4530 грн.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
судові витрати в розмірі 414, 70 грн.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :