Провадження № 2/161/1234/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

17 березня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області у
складі:

головуючої - судді
Кирилюк В.Ф.

при секретарі
Поліщук Д.Р.

з участю : представників відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна», ОСОБА_4,
третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідача ОСОБА_5 про
визнання трудового контракту
неукладеним,-

В С Т
А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з
позовом до сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Україна», ОСОБА_4,
третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідача ОСОБА_5 про
визнання трудового контракту
неукладеним та визнання виконання
ОСОБА_4 обов'язків генерального
директора СГТзОВ «Україна»
припиненими.

В обґрунтування своїх вимог
вказує, що вона, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є
учасниками СГТзОВ «Україна». ОСОБА_4 з
02.09.2011 року перебував на посаді
генерального директора товариства на
підставі трудового контракту,
укладеному з ним згідно рішення
загальних зборів СГТзОВ «Україна» від
01.09.2011 року, які були оформлені
протоколом №26 від 01.09.2011 року.

Рішенням господарського суду
Волинської області від 02.10.2013 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до СГТзОВ
«Україна», яке залишене без змін
постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 04.12.2013 року,
рішення загальних зборів учасників
СГТзОВ «Україна», які були оформлені
протоколом №26 від 01.09.2011 року, визнані
недійсними.

Покликаючись на викладені обставини
та, що її підпис у трудовому контракті
від 02.09.2011 року є підробленим, просить
визнати неукладеним трудовий контракт
від 02.09.2011 року між СГТзОВ «Україна» та
ОСОБА_4 та визнати виконання ОСОБА_4
обов'язків генерального директора
СГТзОВ «Україна» припиненими.

В судовому засіданні 05.03.2014 року
представник позивача ОСОБА_7 зменшив та
уточнив заявлені вимоги. З врахуванням
заяви про уточнення позовних вимог
просить визнати неукладеним трудовий
контракт від 02.09.2011 року між СГТзОВ
«Україна» та ОСОБА_4 з визначеним
строком дії повноважень працівника до
2014 року. Зазначив також, що трудовий
контракт між СГТзОВ «Україна» та
ОСОБА_4 від 02.09.2011 року, за яким строк
повноважень ОСОБА_4 на посаді
генерального директора був визначений
до 2012 року, був дійсно укладений.

В судове засідання 17.03.2014 року
представник позивача не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи у його
відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача СГТзОВ
«Україна» ОСОБА_1 проти позову не
заперечила. Вважає, що позов підлягає
до задоволення з підстав, викладених в
позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2
проти позову заперечив. Просить в
задоволенні позову відмовити за
безпідставністю.

Третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи у
його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов до задоволення не
підлягає.

З пояснень сторін, матеріалів справи
судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 є учасниками СГТзОВ
«Україна»(а.с.65-81).

ОСОБА_4 втретє з 02.09.2011 року перебував на
посаді генерального директора
товариства на підставі трудового
контракту, укладеному з ним згідно
рішення загальних зборів СГТзОВ
«Україна» від 01.09.2011 року, які були
оформлені протоколом №26 від 01.09.2011
року(а.с. 10,11,83-88).
.

Рішенням господарського суду
Волинської області від 02.10.2013 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до СГТзОВ
«Україна», яке залишене без змін
постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 04.12.2013 року,
рішення загальних зборів учасників
СГТзОВ «Україна», які були оформлені
протоколом №26 від 01.09.2011 року, визнані
недійсними(а.с17-19,54-57).

Згідно рішення загальних зборів
учасників СГТзОВ «Україна» від 07.10.2013
року, які були оформлені протоколом №26
від 07.10.2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4
виключено зі складу засновників
товариства, останнього звільнено з
посади генерального директора СГТзОВ
«Україна» та призначено на вказану
посаду іншу особу, про що 06.12.2013 року
державним реєстратором Реєстраційної
служби Луцького РУЮ були внесені
відповідні зміни до установчих
документів товариства.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1)визнання права;

2)визнання правочину недійсним;

3)припинення дії, яка порушує право;

4)відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5)примусове виконання обов'язку в
натурі;

6)зміна правовідношення;

7)припинення правовідношення;

8)відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;

9)відшкодування моральної(немайнової
шкоди).

Згідно з ч.1 ст.3 КЗпП України
трудові відносини працівників усіх
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, виду
діяльності і галузевої належності, а
також осіб, які працюють за трудовим
договором з фізичними особами регулює
законодавство про працю.

Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України
особливою формою трудового договору є
контракт, в якому строк його дії, права,
обов'язки і відповідальність сторін(в
тому числі матеріальна), умови
матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови
розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватися
угодою сторін. Сфера застосування
контракту визначається законами
України.

Позивач, звертаючись до суду з
позовом про визнання трудового
контракту неукладеним, посилається на
ст.ст.202,203,215,216,229,230 ЦК України.

Однак, за змістом вищенаведених норм
КЗпП України, правовідносини, які
виникають між роботодавцем(власником
або уповноваженим ним органом) та
найманим працівником у зв'язку з
укладенням трудового контракту, за
своїм характером є трудовими
правовідносинами, які регулюються
нормами законодавства про працю.

Спосіб захисту порушених прав
власника, обраний позивачем ОСОБА_3, а
саме: визнання трудового контракту
неукладеним, не передбачений трудовим
законодавством.

На думку суду, укладення трудового
контракту з порушенням вимог КЗпП
України не є підставою для визнання
такого контракту неукладеним. Така
обставина може тягнути за собою інші
наслідки, передбачені законодавством
про працю.

На основі викладеного суд приходить до
висновку, що в позові ОСОБА_3 до СГТзОВ
«Україна», ОСОБА_4, третя особа без
самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_5 про визнання
трудового контракту неукладеним слід
відмовити.

При цьому суд враховує ту обставину, що
позивач не позбавлений можливості
звернутися з позовом до суду за
захистом свого права, обравши вірний
спосіб захисту.

На підставі ст.ст.15,16 ЦК України,
ст.ст.3,21,23,24 КЗпП України, керуючись
ст.ст.3, 10, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш
И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна»,
ОСОБА_4, третя особа без самостійних
вимог на стороні відповідача ОСОБА_5
про визнання трудового контракту
неукладеним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф.Кирилюк