Справа № 424/7467/13-ц
Провадження №2-о/424/19/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року

Ровеньківський міський суд Луганської
області у складі

головуючий суддя: Ібадова Н.П.

при секретарі: Бурлака О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу, заінтересована особа:
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ровеньки Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду 27.11.2013р. з
заявою, в якій, після уточнення вимог,
просила встановити той факт, що трудова
книжка на ім'я «ОСОБА_2», 1936р.н., видана
22.12.1955р., та вкладка до трудової книжки
на ім'я «ОСОБА_2», 1936р.н., видана 13.02.1967р.,
в дійсності належить її померлому
чоловіку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.н.

В судовому засіданні заявниці
підтримала свої вимоги у повному
обсязі.

Представник заінтересованої особи
Рубанцова Л.О. в судовому засідання
пояснила, що з вимогами заявниці згодна
і проти їх задоволення не заперечує.

Дослідивши усі наявні у справі докази,
суд дійшов наступних висновків.
Зокрема, судом встановлені наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Заявниця, ОСОБА_1 з 26.12.1961р. перебувала у
зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його
смерті заявниця має право на перехід на
пенсію свого померлого чоловіка для
чого їй необхідно подати до пенсійного
органу документи, що підтверджують
трудовий стаж чоловіка.

В трудовій книжці ОСОБА_2 його повне
ім'я записано російською мовою як
«ОСОБА_2, 1936г.р.». У вкладиші до трудової
книжки, який заповнений 13.02.1967р.,
прізвище працівника зазначено як
«ОСОБА_2» і рік народження « 1936».

Натомість у паспорті (а.с.6), військовому
квитку (а.с.11), свідоцтві про укладення
шлюбу (а.с.12) повне ім'я ОСОБА_2
російською мовою записано як «ОСОБА_2»,
а українською - «ОСОБА_2». Дата
народження ОСОБА_2 зазначена, як
ІНФОРМАЦІЯ_2., а не 1936р., як зазначено у
трудовій книжці.

Разом з тим, при зверненні до установ
пенсійного страхування задля
розрахунку трудового стажу та
призначення пенсії, у заявниці
виникають складнощі з тим, що у
трудовій книжці прізвище її померлого
чоловіка записано російською мовою
«ОСОБА_2», а у вкладиші до неї - «ОСОБА_2»
і зазначений 1936 рік народження.

Таким чином, фактично є порушення права
заявниці на отримання пенсії з
урахуванням дійсного трудового стажу
її померлого чоловіка.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України справи
про встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті розглядаються судом в порядку
окремого провадження.

Судом встановлено, що документи, які є
предметом судового розгляду, були
складені різними установами, в різний
час і різними мовами (російською,
українською). При заповненні трудової
книжки на ім'я ОСОБА_2 вперше,
працедавцем було зазначено помилкове
написання прізвища як «ОСОБА_2», про що
свідчить відсутність у російській
кирилиці апострофу та правильне
написання прізвища російською мовою як
«ОСОБА_2» у вкладиші до трудової книжки.
Написання в трудовій книжці ім'я її
власника як «ОСОБА_2» також вочевидь є
орфографічною помилкою, оскільки
правильне написання такого імені в
російській мові - «ОСОБА_2». Таким чином
той факт, що трудова книжка видана на
ім'я ОСОБА_2 суд вважає беззаперечним.

Разом з тим, в трудовій книжці та
вкладиші до неї рік народження
зазначений як 1936, тоді як чоловік
заявниці на родився ІНФОРМАЦІЯ_2..
Проте, оцінивши надані заявницею копії
інших документів її померлого чоловіка
суд вважає, що ця обставина також є
звичайною помилкою, яку на теперішній
час через смерть ОСОБА_2 виправити у
позасудовому порядку неможливо.

Таким чином, належність померлому
чоловікові заявниці трудової книжки на
ім'я російською мовою «ОСОБА_2», 1936р.н.,
та вкладишу до неї на ім'я російською
мовою «ОСОБА_2», 1936р.н., перед судом
доведена і у суду не виникає ніяких
сумнівів стосовно цього факту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
вимоги заявниці підлягають
задоволенню.

Згідно ч.7 ст.235 ЦПК України при
ухваленні судом рішення судові витрати
не відшкодовуються, якщо інше не
встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.297-312 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 97, 212-215, 256-259
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Вимоги ОСОБА_1 Олександри Савеліївни
про встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,
заінтересована особа: Управління
Пенсійного фонду України в м. Ровеньки
задовольнити повністю.

Встановити факт того, що трудова книжка
на ім'я російською мовою «ОСОБА_2»,
1936р.н., яка заповнена 22 грудня 1955р., та
вкладиш до неї на ім'я російською мовою
«ОСОБА_2», 1936р.н., яка заповнена 13 лютого
1967р., в дійсності належать ОСОБА_2, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_2, а помер
ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене особами,
які брали участь у справі, шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Луганської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
Н.П. Ібадова

21.02.2014