АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/977/2014
Головуючий в суді 1
інстанції - ДубінінВ.І.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 05 червня 2013 року по справі за
заявою ОСОБА_2 про повернення судового
збору, сплаченого за подання позовної
заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя,

встановила:

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 05 червня 2013 року заяву ОСОБА_2
про повернення судового збору -
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу та постановити нову,
якою повернути йому сплачений судовий
збір в розмірі 3200 грн., посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, оскільки
відповідно до Закону України «Про
судовий збір» питання про повернення
сплаченої суми судового збору
вирішується одночасно з
постановленням ухвали про повернення
позовної заяви, однак суд першої
інстанції зазначених вимог закону не
виконав.

В судовому засіданні апелянт підтримав
апеляційну скаргу та просив
задовольнити; представник відповідача
вважала доводи апеляційної скарги
безпідставними та просила залишити
ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді Ящук Т.І.,
пояснення осіб, що з'явились в судове
засідання, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у
березні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя та просив визнати за ним
право власності на 1/ 2 частину квартири
АДРЕСА_1. На виконання вимог ухвали
судді Деснянського районного суду м.
Києва про усунення недоліків від 20.03.2013
року позивачем ОСОБА_2 було сплачено
судовий збір у розмірі 3200 грн.

Ухвалою судді від 08.04.2013 року по справі
було відкрито провадження та справу
призначено до розгляду в попереднє
судове засідання на 24.04.2013 року.
Відповідно до журналу судового
засідання від 24.04.2013 року сторони в
судове засідання не з'явились,
попередній розгляд справи було
відкладено на 30.05.2013 року.

В судовому засіданні 30.05.2013 року
позивач ОСОБА_2 та його представник -
адвокат ОСОБА_4 подали заяву про
залишення позовної заяви без розгляду
в порядку ст. 207 ЦПК України, мотивуючи
тим, що відповідач на даний період часу
не є власником спірної квартири.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 30 травня 2013 року позовна
заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя - залишена без
розгляду на підставі пункту 5 ч. 1 ст. 207
ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2
від 03.06.2013 року про повернення суми
сплаченого судового збору, суд першої
інстанції виходив з того, що пунктом 4 ч.
1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»
передбачено, що сплачена сума судового
збору повертається у разі залишення
заяви або скарги без розгляду (крім
випадків, якщо такі заяви або скарги
залишаються без розгляду у зв'язку з
повторним неприбуттям позивача або за
його клопотанням). Враховуючи, що
справа залишена без розгляду за
клопотанням позивача, правові підстави
для повернення суми сплаченого
судового збору - відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають вимогам
процесуального закону.

Так, виключний перелік підстав для
повернення судового збору передбачено
ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий
збір», відповідно до якої сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі: 1) зменшення розміру
позовних вимог або внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом; 2) повернення
заяви або скарги; 3) відмови у
відкритті провадження у справі; 4)
залишення заяви або скарги без
розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку з повторним неприбуттям
позивача або за його клопотанням); 5)
закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ч.
1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»
не передбачено повернення судового
збору в разі залишення позову без
розгляду за клопотанням позивача, а
оскільки ОСОБА_2 подавав заяву, а не
клопотання, то судовий збір підлягає
поверненню, - колегія суддів вважає
безпідставними, оскільки за змістом п.
4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий
збір» така процесуальна дія як
залишення заяви або скарги без
розгляду за клопотанням позивача
кореспондується лише із нормою п. 5 ч. 1
ст. 207 ЦПК України, яка передбачає, що
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо позивач подав
заяву про залишення позову без
розгляду.

Посилання апелянта на те, що питання
про повернення судового збору мало
бути вирішене при поверненні позовної
заяви, також є необґрунтованими,
оскільки підстави для повернення
позовної заяви передбачені ст. 121 ЦПК
України, а залишення заяви без розгляду
з підстав, зазначених позивачем у
заяві від 30.05.2013 року, не має наслідком
повернення позовної заяви.

Таким чином, враховуючи, що позовна
заява ОСОБА_2 була залишена без
розгляду за заявою позивача, правових
підстав для повернення суми сплаченого
судового збору - не вбачається, а тому
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про залишення без
задоволення заяви ОСОБА_2 від 03.06.2013
року.

Отже, висновки суду першої інстанції
ґрунтуються на нормах процесуального
закону та відповідають обставинам
справи. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
правильність постановленої ухвали не
впливають, підстав для її скасування
не вбачається, тому апеляційну скаргу
необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити, а ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва від 05 червня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: