Провадження №2/761/847/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

31 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Піхур О.В.

при секретарі
Маліченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Орган
опіки та піклування в особі Служби у
справах дітей Деснянської районної у
місті Києві ради про позбавлення
батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 (далі-позивач)
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва в інтересах
неповнолітніх: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4
(далі - відповідач), третя особа: Орган
опіки та піклування в особі Служби у
справах дітей Деснянської районної у
місті Києві ради (далі - третя особа) про
позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
від шлюбу, який було розірвано рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 11.09.2013 р., сторони мають двох
неповнолітніх доньок, які до 04.09.2013 р.
проживали з відповідачкою. У зв'язку із
аморальною поведінкою відповідачки та
її співмешканця, зловживання ними
спиртними напоями, жорстоким
поводженням з дітьми та відсутністю
умов для їх проживання та виховання,
позивач просив суд позбавити ОСОБА_4
батьківських прав щодо неповнолітніх
дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час та день розгляду
справи повідомлена належним чином, про
причини неявки суду не повідомила,
заперечення на позов не надавала.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлений судом
належним чином, надіслав до суду листа,
в якому просив розглядати справу без
його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК
України, суд постановив ухвалу про
заочний розгляд справи на підставі
наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про охорону дитинства» на
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Згідно з ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки
зобов'язані: виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини; піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток;
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя; поважати
дитину.

Статтею 165 СК України передбачено, що
право на звернення до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав
мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного
кодексу України мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вона, він: ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, 05.06.1999 року між
сторонами було зареєстровано шлюб
(а.с.8).

Від даного шлюбу народилося двоє дітей:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12-13).

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 11.09.2013 р.
шлюб між позивачем та відповідачем
було розірвано (а.с.9).

Згідно довідки з Совєтського РУ ГУ МВС
в АР Крим, відповідачка
характеризується з негативної сторони,
не працює, вживає алкогольні напої,
протягом року притягувалась до
адміністративної відповідальності за
ст. 178 КУпАП (а.с.14).

З листа Совєтського РУ ГУ МВС в АР Крим
від 13.08.2013 р. вбачається, що
відповідачка разом зі своїми
малолітніми дітьми та співмешканцем
ОСОБА_5 проживали в АДРЕСА_1. ОСОБА_5,
протягом року, притягався до
адміністративної відповідальності за
вчинення насильства, а ОСОБА_4
притягалася до відповідальності за
розпиття алкогольних напоїв у
громадських місцях (а.с.27).

Відповідно до акту обстеження умов
проживання відповідачки та перевірки
створення умов для малолітніх дітей
від 05.08.2013 р., умови проживання є
незадовільними, санітарні норми не
дотримуються, в приміщення багато
сміття. У будинку не створено умов для
проживання малолітніх дітей. (а.с.22).

Судом було встановлено, що позивач
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

В акті про фактичне проживання від
18.09.2013 р. зазначено, що позивач, ОСОБА_7
та малолітні діти проживають за
адресою: АДРЕСА_3 (а.с.23), де 20.11.2013 р.
Службою у справах дітей було проведено
обстеження житлово - побутових умов
неповнолітніх дітей та складено акт:
умови для виховання, розвитку та
проживання дитини відповідають
вимогам (а.с.60).

Відповідно до рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 10.12.2013 р., яке
на час розгляду справи не набрало
законної сили, місце проживання
неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3
визначено з їх батьком ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_3 (а.с.66-69).

Із характеристик, підписаних
директором школи І-ІІІ ступенів № 147
Деснянського району м. Києва
Яковецьким М.О. вбачається, що між
ОСОБА_2, ОСОБА_3, позивачем та ОСОБА_7
склалися добрі та довірливі стосунки.
ОСОБА_1 та ОСОБА_7 цікавляться
поведінкою та навчанням дітей і
належним чином про них піклуються
(а.с.17-18).

Згідно висновку про доцільність
позбавлення батьківських прав від
13.12.2013 р. № 102/05/43-9498, третя особа вважає
за доцільне позбавити відповідачку
батьківських прав стосовно
неповнолітніх дочок ОСОБА_2 та ОСОБА_3
(а.с.59-60).

На підставі викладеного, враховуючи, що
судом достовірно встановлено, що
відповідачка ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків належним
чином та не створює умови для їх
проживання та виховання, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209,
212-215, 218, 223, 224, 294 ЦПК України; ст. ст. 19, 150,
164 - 166 Сімейного кодексу України; ст. 12
Закону України «Про охорону
дитинства», п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітніх: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та
піклування в особі Служби у справах
дітей Деснянської районної у місті
Києві ради про позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав
щодо неповнолітніх дітей : ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя