Київський районний суд м. Одеси
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/252/14-ц
Провадження № 2/520/2849/14
Київський районний суд м. Одеси в
головуючого - судді Літвінової І.А.
секретар судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Орган
самоорганізації населення - комітет
мікрорайону «Тульський» у місті Одесі
про визнання особи такою, що втратила
право користування житлом та зняття з
реєстраційного обліку,
ОСОБА_1 пред'явив до ОСОБА_2 позов та
просить визнати відповідача, такою, що
втратила право користування житловим
будинком АДРЕСА_1, та зняти її з
реєстраційного обліку.
Заявлені вимоги позивач аргументує
тим, що цей будинок перейшов у його
власність, як іпотечне майно, внаслідок
невиконання відповідачем зобов'язань
за договором позики, укладеним між
сторонами. Відповідач виселилася з
будинку добровільно, однак з
реєстраційного обліку не знялась, що
порушує права позивача, які він просить
захистити в судовому порядку.
За позовом ОСОБА_1 відкрите провадження
у справі та справу призначено до
розгляду у відкритому судовому
Під час розгляду справи, представник
позивача позов підтримав, позовні
вимоги просив задовольнити.
Відповідач та третя особа в судове
засідання не з'явились, про час та місце
слухання справи повідомлялись
належним чином, причини неявки суду не
Враховуючи заяву представника
позивача про відсутність заперечень
проти заочного розгляду справи,
відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України,
судом постановлено ухвалу про заочний
розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи та
встановивши певні обставини, суд
дійшов до висновку про часткове
задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що з метою
задоволення вимог ОСОБА_1, як
іпотекодержателя за договором позики,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як іпотекодавці,
передали у власність ОСОБА_1 житловий
будинок АДРЕСА_1 (надалі будинок), про що
свідчить договір від 24.10.2013 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 Отже позивач набув право
власності на житловий будинок
Право власності ОСОБА_1 зареєстровано у
встановленому законом порядку, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
Згідно довідки (виписки з будинкової
книги про склад сім`ї та прописку) №731
від 20.12.2013 року особовий рахунок за
адресою розташування будинку
відкритий на ОСОБА_1 За цією ж адресою,
до цього часу, перебуває на обліку і
відповідач ОСОБА_2, що підтверджено
довідкою відділу адресно-довідкової
роботи ГУ ДМС України в Одеській
області від 21.01.2014 року. ОСОБА_2
продовжує перебувати на
реєстраційному обліку у будинку,
незважаючи на те, що вона не є його
власником, не є членом родини
власників, не несе тягар по його
утриманню та не проживає за місцем
Зазначені обставини підтверджують
безпідставність перебуванням ОСОБА_2
на реєстраційному обліку за адресою:
Відповідач самостійно з обліку не
знімається та своєю бездіяльністю
створює позивачу перешкоди в
реалізації ним в повному обсязі прав та
охоронюваних законом інтересів, як
власника будинку. Позивач вимушено
несе додаткові витрати із власного
Суд виходить з положень ст. 391 ЦК
України, якими зазначено, що власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
Оскільки право власності є абсолютним
правом, яке включає право володіння,
користування та розпорядження майном,
якого ніхто не може бути позбавлений,
крім випадків, передбачених законом
(стаття 41 Конституції України, статті 316
- 319 ЦК), то у відповідності до п. 3 ч. 1 ст.
346 ЦК України, власник житла має право
вимагати визнання попереднього
власника таким, що втратив право
користування житлом, що є наслідком
припинення права власності на житлове
приміщення із зняттям останнього з
реєстрації, оскільки право власності є
абсолютним правом, яке включає право
володіння, користування та
розпорядження майном, якого ніхто не
може бути позбавлений, крім випадків,
передбачених законом (стаття 41
Конституції України, статті 316 - 319 ЦК),
Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
Припинення дії, якою порушується право
та можливість суду захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом, є
одними із способів захисту цивільних
прав та інтересів, визначених ст.16 ЦК
Отже, виходячи з вище перелічених
правових висновків та обставин,
встановлених при розгляді справи,
вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
житловим будинком АДРЕСА_1 підлягають
задоволенню оскільки є законними,
обґрунтованими та доведеними суду.
Одночасно суд критично ставиться до
позовних вимог ОСОБА_1 в частині
зобов'язання зняти ОСОБА_2 з реєстрації
у житловому будинку.
Відповідно до п. 3 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав» право
вибору способу судового захисту
належить виключно позивачеві (частина
перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4
ЦПК України). При цьому неправильно
обраний спосіб захисту права власності
може бути підставою для відмови у
задоволенні позовних вимог.
П. 3.1 «Порядку реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів»,
затвердженого Наказом МВС України від
22.11.2012 року № 1077, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18 грудня
можливість здійснити зняття з
реєстрації місця проживання особи на
підставі судового рішення, яке набрало
законної сили, про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.
Згідно з ч. 20 ст. 4 положення про
Державну міграційну службу України
реєстрація/зняття з реєстрації місця
проживання/перебування фізичних осіб є
виключною функцією Державної
міграційної служби України.
Таким чином, зняття особи з реєстрації
не входить до компетенції суду, однак
суд може встановити порядок виконання
рішення суду, визначивши, що при умові
набрання рішенням, про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, законної сили
воно є підставою для зняття ОСОБА_2 з
реєстрації у житловому будинку.

Керуючись ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами, щодо
предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
інститут заочного провадження
призначений впливати на відповідачів,
які не вчиняють дій щодо участі у
розгляді справи, про що вказано в
Узагальненнях судової практики у
справах цивільної юрисдикції щодо
практики ухвалення та перегляду судами
заочних рішень у цивільних справах,
станом на 05 липня 2012 року.

Верховний Суд України також вказав, що
інститут заочного провадження
відповідає положенням та спрямований
на реалізацію Рекомендації № R (84) 5
Комітету Міністрів Ради Європи
державам-членам стосовно принципів
цивільного судочинства, що направлені
на вдосконалення судової системи. Для
досягнення цієї мети необхідно
забезпечити доступ сторін до спрощених
і більш оперативних форм судочинства
та захистити їх від зловживань та
затримок, зокрема, надавши суду
повноваження здійснювати судочинства
більш ефективно.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Керуючись, ст. ст. 11-16, 29, 346, 391 ЦК України,
ст.ст. 8, 11, 15, 130, 174, 209, 212-215, 224-233, 294 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Орган самоорганізації
населення - комітет мікрорайону
«Тульський» у місті Одесі про визнання
особи такою, що втратила право
користування житлом та зняття з
реєстраційного обліку - задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) такою, що втратила право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог - відмовити.

Встановити порядок виконання рішення
суду, визначивши, що при умові набрання
цим рішенням законної сили воно є
підставою для зняття ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення із заявою
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня оголошення
ухвали про залишення заяви без
задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя
Літвінова І. А.