Справа № 445/1788/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
Золочівський районний суд Львівської
області

в складі судді
Постигача Б. А.

при секретарі
Захарчук Н.Я.

та адвокатів
ОСОБА_1 і ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м.
Золочеві справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа служба у
справах дітей Золочівської РДА
Львівської області про визнання права
на користування жилим приміщенням і
усунення перешкод у користуванні
квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

5 лютого 2000 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб. Від
подружнього життя у них народилися
двоє синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Після одруження ОСОБА_3 стала
проживати в АДРЕСА_1, яка на той час
належала ОСОБА_5, яка є матір`ю ОСОБА_4 і
яку вона 16.07.2013 року подарувала синові .

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до
суду з вимогою визнати за нею і її
неповнолітніми дітьми право на
користування жилим приміщенням у цій
квартирі і зобов`язати ОСОБА_4 і ОСОБА_5
не чинити їй перешкоди у користуванні
даною квартирою.

У позові посилається на те, що
вона в 2000 році одружилась з ОСОБА_4 ,
після одруження стала проживати у
АДРЕСА_1. Вона народила двох дітей , які
з часу народження також живуть в цій
квартирі .

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 чинять
їй та її малолітнім синам перешкоди у
користуванні квартирою, заявляють, що
вона не має будь-якого права на
проживання в цій кавртирі .

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав
частково і пояснив , що він в 2000 році
одружився з позивачкою . З того часу
вона почала проживати з ним в квартирі
в АДРЕСА_1. Квартира на той час належала
на праві власності його матері, а тепер
належить йому на підставі договору
дарування. В цій квартирі дружина живе
з ним вже 14 років , там народилося двоє
їх дітей . Але останній рік відносини
між ним і дружиною погіршились , у нього
є інша жінка з якою він має намір
одружитися.

Він визнає , що їхні неповнолітні діти
мають право на проживання у квартирі ,
а проти визнання такого права за
позивачкою він заперечує. Позивачка і
діти зареєстрволані в Самбірському
райлоні , ткеам є юудинок матір дружини
, а отже вона має де проживати.

Відповідачка ОСОБА_5 з цих же підстав
, що і ОСОБА_4 позов визнала частково.

Вона пояснила , що з невісткою у неї
склались дуже непрязні відносини з
самого початку і тому вона проти того,
щоб та жила оазом з ними.

Вона згідна , щоб за внуками було
визнано право на проживання у квартирі
, але проти того , щоб таке право булдо
визнано за ОСОБА_3, хоча та проживає у
квартирі вже 14 років.

Оцінивши і перевіривши подані докази ,
суд прийшов до висновку , що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно з копії свідоцтва про
укладення шлюбу НОМЕР_1 , то шлюб між
позивачкою і ОСОБА_4 було укладено 5
лютого 2000 року.

З пояснень як відповідач ОСОБА_4, так
і його матері ОСОБА_5 , а також свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11 суд
встановив , що позивачка поселилась у
квартиру АДРЕСА_1 зразу після того , як
вийшла заміж за ОСОБА_4

Відповідачі визнали , що вона
поселилась в їх квартиру не тимчасово ,
не як піднаймач чи тимчасовий жилець , а
на постійно , як член сім`ї .

Як підтверджено копіями свідоцтв про
народження дітей , то у подружжя ОСОБА_4
в м. Золочеві народилось двоє дітей :
син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 і син ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_4.

У відповідності до ст.156 ЖК України
члени сім`ї власника жилого будинку (
квартири) , які проживають разом з ним у
будинку ( квартирі ) , що йому належить ,
користуються жилим приміщеням нарівні
з власником будинку ( квартири) , якщо
при їх вселенні не було іншої угоди
про порядок користування цим
приміщенням.

Суд з пояснень як позивачки , так і
обох відповідачів встановив , що між
позивачкою і ними не була встановлена
будь-яка угода про тимчасове
проживання у квартирі. Про це свідчить
і той факт , що позивачка у квартирі
проживає вже 14 років.

Ст.156 ч.4 ЖК України вказує , що до
членів сім`ї відносяться особи ,
зазначені в ст. 64 ч.2 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 64 ЖК
дружина відноситься до членів сім`ї .

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
пояснили , що на протязі майже всього
часу подружнього життя відносини між
позивачкою , ОСОБА_4 і його матір`ю
ОСОБА_12 були нормальними .

Ці відносини між ними погіршились
декілька років тому .

Як убачається з довідок виконкому
Ріп`янської сільської ради
Старосамбірського району № 87 і 88 від
27.01.2014 року , то позивачка і її сини
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зареєстровані в
будинку ОСОБА_14 , матері позивачки , в с.
Ріп`яна , але там не проживають .

Отже , так як ОСОБА_15 вселилалась у
квартиру , яка в даний ча належить її
чоловікові ОСОБА_4 як член сім`ї ,
проживає там 14 років , вона і її
неповнолітні діти у відповідності до
ст.156 ЖК України набули право на
користування в цій квартирі жилим
приміщенням. Так це її право
відповідачі заперечують , то воно
підлягає судовому захисту.

Відповідачі не повинні чинити
позивачці перешкод в користуванні
жилим приміщенням у цій квартирі ,
оскільки вона має право користуватись
ним нарівні з власником житла.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 215 ЦПК
України , ст. 156 України суд,

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити. Визнати за
ОСОБА_3 і її неповнолітніми дітьми
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_4 право на користування
жилим приміщенням в м. Золочеві
Львівської області в квартирі АДРЕСА_1
та зобов`язати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не
чинити ОСОБА_3 перешкод в користуванні
жилим приміщеням у цій квартирі .

Стягнути з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 по 57,35 грн.
судових витрат з кожного в користь
ОСОБА_3

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
на протязі 10 днів з дня його
проголошення .

Суддя Б. А. Постигач