Номер провадження 2/754/1053/14
РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого судді Клочко
І.В.

при секретарі Ліщитович
К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про захист прав споживачів. Свої
позовні вимоги позивач мотивує тим, що
між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був укладений
договір щодо виготовлення, доставки та
встановлення меблів від 06.07.2013 року,
згідно з яким відповідач зобов'язався в
порядку та на умовах виготовити,
доставити та встановити виготовлену
продукцію, а саме: меблів - «дитяча
кімната» за зазначеною в Договорі
адресою, а позивач зобов'язується
здійснювати оплату робіт своєчасно. На
виконання умов договору позивачем було
здійснено передоплату в сумі 20500,00 грн.
Однак, відповідач свої зобов'язання
щодо виготовлення меблів - «дитяча
кімната» не виконав. На підставі
викладеного позивач просить суд,
розірвати Договір №150 від 06.07.2013 року,
стягнути з відповідача грошові кошти в
сумі 20500,00 грн., які були сплачені за
Договором та пеню в розмірі 382,16 грн.

В судовому засідання позивач позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити позов в повному обсязі за
викладеними в ньому обставинами.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечувала та просила в їх
задоволенні відмовити, пояснивши, що
невиконання умов договору відбулось
через викрадення обладнання в цеху, на
якому виконується замовлення.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
судом встановлено наступне.

06.07.2013 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1
було укладено Договір №150 про
виготовлення та доставку меблів
(а.с.5-11).

Відповідно до п. 3.1. Договору,
виконавець зобов'язаний здійснити
виготовлення, доставку та встановлення
продукції за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

У п. 3.2.2. замовник зобов'язаний оплатити
виконавцю роботи в розмірах та в строки
встановлені Договором (а.с.6).

Загальна вартість продукції, послуги з
її доставки та роботи зі встановлення
(монтажу) продукції (товару) складає
29000,00 грн. (п. 4.2. Договору) (а.с.7).

Відповідно до п. 4.5 Договору,
передоплата (аванс) складає 70% від
вартості договору і становить 20500,00 грн.
та має бути здійснена під час
підписання цього Договору (а.с.7).

На виконання умов договору, позивач
здійснив передоплату в сумі 20500,00 грн.,
що підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордеру №150 від
06.07.2013 року (а.с.12).

Відповідно до п. 8.1 Договору, виконавець
виконує роботу з виготовлення
продукції в строк 50 робочих днів
включно. Доставка та монтаж
виготовленої продукції здійснюється
виконавцем протягом 5 робочих днів з
моменту настання строку завершення
робіт з виготовлення продукції та за
умови повного та належного виконання
замовником умов Договору (а.с.9).

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 взяті
на себе зобов'язання щодо виготовлення
та поставки продукції (меблів) не
виконав, в зв'язку з чим позивач
неодноразово звертався до відповідача
щодо виконання умов Договору.

25.11.2013 року на адресу позивача від ФОП
ОСОБА_2 надійшов лист про перенесення
терміну виготовлення замовлення, в
якому останній зазначив, що в зв'язку з
крадіжкою з його цеху
електротехнічного обладнання,
інструментів, станків, матеріалів
виконавець не зможе виготовити у
встановлений договором строк (а.с.14).

Відповідно до п. 7.1.1. Договору, в разі
прострочення з власної вини строків
виконання Робіт, зазначених в даному
договорі, виконавець сплачує замовнику
пеню в розмірі облікової ставки НБУ від
вартості несвоєчасно виконаних робіт
за кожний день прострочення (але не
більше 3% від ціни Договору) (а.с.9).

Аналізуючи встановлені по справі
обставини в їх сукупності, суд вважає,
заявлені позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання, має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 ЦК, передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав
споживачів», споживач має право
відмовитися від договору про виконання
робіт (надання послуг) і вимагати
відшкодування збитків, якщо виконавець
своєчасно не приступив до виконання
зобов'язань за договором або виконує
роботу так повільно, що закінчити її у
визначений строк стає неможливим.

В п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про
практику розгляду цивільних справ за
позовами про захист прав споживачів»
№5 від 12.04.1996 року (зі змінами),
передбачено, що неустойка (штраф, пеня)
стягується лише тоді, коли це
передбачено укладеним сторонами
договором чи відповідним нормативним
актом. Пеня за порушення договору
нараховується і стягується у
відсотковому відношенні до суми
заборгованості за кожний день
прострочки, в тому числі за святкові,
неробочі й вихідні дні.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист
прав споживачів», у разі коли
виконавець не може виконати
(прострочує виконання) роботу (надання
послуги) згідно з договором, за кожний
день (кожну годину, якщо тривалість
виконання визначено у годинах)
прострочення споживачеві сплачується
пеня у розмірі 3% вартості роботи
(послуги), якщо інше не передбачено
законодавством.

Оскільки договором, укладеним між
сторонами, чітко визначено розмір пені
при простроченні відповідачем
виконання зобов'язань, то суд вважає, що
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню і з відповідача
на користь позивача повинно бути
стягнута пеня в розмірі 382,16 грн.

Враховуючи, те що відповідач взяті на
себе зобов'язання по виконанню
замовлення в установлений договором
строк не виконав, суму попередньої
оплати не повернув, суд вважає за
необхідне розірвати договір №150 від
06.07.2013 року та стягнути з ФОП ОСОБА_2 на
користь позивача суму в розмірі 20500,00
грн.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 212-215,
224-226 ЦПК України, ст. 5, 10 ЗУ «Про захист
прав споживачів», Постановою Пленуму
ВСУ «Про практику розгляду цивільних
справ за позовами про захист прав
споживачів» №5 від 12.04.1996 року (зі
змінами), суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про захист
прав споживачів - задовольнити.

Розірвати договір №150 укладений 06
липня 2013 року між фізичної
особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІН
НОМЕР_2) грошові кошти в розмірі 20.500 грн.
та пеню в розмірі 382 грн. 16 коп.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд міста Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий: