У х в а л а

іменем україни

27 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Брокбізнес», третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору - Державна податкова
адміністрація України, про захист прав
споживача, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від
24 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 17 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що з 03 лютого 1986 року до
29 квітня 2009 року він працював
на керівних посадах органів державної
податкової служби, останнє місце
роботи в Державній податковій
інспекції м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області на посаді заступника
начальника
адміністративно-господарського
відділу. Згідно з вимогами постанови
Кабінету Міністрів України від 03
червня 1994 року № 349 «Про затвердження
порядку та умов обов'язкового
державного особистого страхування
посадових осіб органів державної
податкової служби» він був
застрахований. Під час виконання
службових обов'язків 11 грудня 2008 року у
позивача стався інфаркт Міокарда
внаслідок якого він захворів на
ішемічну хворобу серця, гіпертонію,
внаслідок чого позивач отримав другу
групу інвалідності та звільнився 29
квітня 2009 року за ст. 38 КЗпП України.
24 липня 2009 року позивач
звернувся до відповідача ЗАТ «СК
«Брокбізнес» із заявою про виплату
страхової суми через втрату 65 %
професійної працездатності у зв'язку
із захворюванням, оскільки саме
ЗАТ «СК «Брокбізнес» згідно
з договором від 04 червня 2009 року №029-2
про закупівлю послуг обов'язкового
соціального страхування повинна була
виплатити відповідне страхове
відшкодування. ПАТ «СК «Брокбізнес»
повідомила про те, що страховик
повністю виконав свої зобов'язання за
договором та відповідно до договору
страховик зобов'язаний припинити
прийом документів на виплату страхових
сум у разі використання сплачених
страхових платежів. Позивач вважає,
бездіяльність відповідача щодо
невиплати страхової виплати
незаконною та просить стягнути
страхову суму у розмірі 193 759 грн з
відповідача на свою користь, також
стягнути з відповідача понесені ним
судові витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 24 жовтня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 17 грудня 2013
року, в задоволенні указаного позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні указаного
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі й надавши їм належну оцінку в
силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а
також врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з
безпідставності заявлених вимог про
стягнення безпосередньо з ПАТ «СК
«Брокбізнес» суми страхового
відшкодування.

Суд обґрунтовано виходив з відсутності
вини відповідача у невиплаті позивачу
страхового відшкодування через
відсутність коштів, необхідних для
здійснення такої виплати, у зв'язку з
повним використанням страховиком
сплачених страхувальником страхових
платежів за договором про закупівлю
послуг з обов'язкового соціального
страхування.

При цьому, суд звернув увагу позивача
на ту обставину, що 03 серпня 2011 року між
ДПА України та ПрАТ «Українська
страхова компанія «АСКА» укладено
договір про закупівлю послуг зі
страхування осіб державної податкової
служби України № 7475854, відповідно до п.
10.2 якого обов'язок ПрАТ «Українська
страхова компанія «АСКА»
розповсюджується на страхові випадки,
що виникли в період з 03 серпня 2008 року
до 31 грудня 2011 року, тобто обов'язок
ПрАТ «Українська страхова компанія
«АСКА» щодо виплати страхового
відшкодування розповсюджується й на
страховий випадок, який стався з
позивачем.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10,
60, 212 ЦПК України, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 24 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик