АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

15 січня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в
складі:головуючого судді: Прокопчук
Н.О.

суддів:Мазурик О.Ф.,Росік Т.В.

при секретарі:Мурга М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_4

на рішення Дарницького районного суду
м. Києва від 14 серпня 2013 року

в цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «Експобанк» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та зустрічним позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «Експобанк», третя
особа: ОСОБА_5 про визнання угоди
недійсною,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 14.08.2013 року первісний позов
задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «Експобанк» (далі
ПАТ «Комерційний Банк «Експобанк») 1 092
044.73 дол. США, що становить у гривневому
еквіваленті 8 722 707.28 грн. та 2 444 010.33 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У задоволенні позову в інший частині та
зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового про відмову у
задоволенні первісного позову у
повному обсязі та задоволення
зустрічного позову. Апелянт
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неправильне обрахування суми
заборгованості, безпідставне
дострокове стягнення усієї суми
кредиту до закінчення терміну дії
кредитного договору. Зазначає, що
додаткову угоду № 13 до кредитного
договору вона не підписувала,а договір
поруки є припиненим з підстав
збільшення розміру відповідальності
поручителя без його згоди, що також не
було ураховано судом.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не
з'явилися, повідомлені належним чином,
про що свідчать зворотні поштові
повідомлення долучені до справи.
Причини їх неявки визнані неповажними.
За відсутності доказів про перебування
ОСОБА_4 у відрядженні, її клопотання про
відкладення розгляду справи, не
підлягає задоволенню.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України
колегія суддів ухвалила розглянути
справу за їх відсутності.

Представник ПАТ «Комерційний Банк
«Експобанк» вважав апеляційну скаргу
безпідставною, а рішення суду законним
та обґрунтованим.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційних скарг, перевіривши
законність і обгрунтованість
постановленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про стягнення всієї
суми кредиту, процентів за
користування ним та пені солідарно з
позичальника та поручителя, суд першої
інстанції виходив із того, що банк
відповідно до закону та умов договорів
у зв'язку з простроченням
позичальником повернення чергової
частини кредиту правомірно пред'явив
вимоги до позичальника та поручителя
про дострокове повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, відтак, позичальник повинен
сплатити зазначені вище суми. Оскільки
порука поручителя не припинилася, то є
підстави і для їх солідарної з
позичальником відповідальності.

Такі висновки суду є правильними.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Як убачається із матеріалів справи та
встановлено судом, 12.06.2008 року між ВАТ
«Комерційний Банк «Експобанк»
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
Банк «Експобанк») та ОСОБА_4 був
укладений договір відновлювальної
кредитної лінії № 47/08-USD-СК за умовами
якого ОСОБА_4 отримала кредитні кошти у
розмірі 750 000,00 доларів США, з кінцевим
строком повернення - до 12.12.2012 року
згідно угоди №16 від 10.06.2011 року, зі
сплатою 15,0% річних згідно угоди № 1-12 до
договору відновлювальної кредитної
лінії від 12.06.2008 року. Згідно угоди №13
від 08.10.2008 року було встановлено
процентну ставку за користування
кредитом у розмірі 17% річних . Згідно
угоди №14 від 16.08.2010 року було
встановлено процентну ставку за
користування кредитом на рівні 15%
річних . Угодою №15 від 20.08.2010 року було
встановлено процентну ставку за
користування кредитом на рівні 14%
річних, щомісячну комісію за кредитне
обслуговування встановлено у розмірі
0,25% від залишку заборгованості за
кредитом . Угодою №17 від 01.07.2011 року
було встановлено з 01.07.2011 року
процентну ставку за користування
кредитом на рівні 10% річних та
скасування щомісячної комісії за
кредитне обслуговування у розмірі 0,25%
від залишку заборгованості за
кредитом, що обліковується на
позичковому рахунку в останній день
місяця, що передує місяцю, у якому
сплачується комісія .

12.06.2008 року на забезпечення зобов'язань
ОСОБА_4 за вказаним договором
відновлювальної кредитної лінії, було
укладено договір поруки № 47/08-USD-СК,
відповідно до якого ОСОБА_5 прийняв
зобов»язанння солідарно відповідати
перед Банком у повному обсязі за
виконання зобов»язань позичальника.

Факти укладання договору
відновлювальної кредитної лінії,
договору поруки, угод №№1-12,14-15 та
отримання коштів сторонами не
оспорюються.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції про
недоведеність відповідачкою факту не
підписання нею угоди № 13,оскільки
належних та допустимих доказів такому
нею до суду першої інстанції не подано,
не долучено таких й до апеляційної
скарги.

Відповідачі ,у порушення положень
статті 1054 ЦПК України та умов укладених
договорів, свої зобов'язання щодо
сплати кредиту та процентів у
встановлені строки не виконують, в
наслідок чого утворилась
заборгованість, яка й до тепер є не
погашеною.

Претензії - вимоги про виконання
грошових зобов'язань надіслані на
адресу відповідачів залишилися без
задоволення.

У разі невиконання зобов'язань по
погашенню заборгованості ,відповідно
до умов п.3.7 кредитного договору,
позивач має праве вимагати повернення
кредиту достроково.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність права дострокового
стягнення кредиту до закінчення
терміну дії договору є безпідставним і
спростовуються умовами договору
укладеного між ВАТ «Комерційний Банк
«Експобанк» (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний Банк «Експобанк») та
ОСОБА_4

Судом встановлено, що станом на 09.04.2012
року заборгованість за договором
відновлювальної кредитної лінії
№47/08-USD-СК від 12.06.2008 року становить 1 521
881,11 доларів США і 1 025 459,73 грн., яка
складається із: строкової
заборгованості по кредиту - 750 000,00
доларів США, простроченої
заборгованості за нарахованими
процентами - 342 044,73 доларів США,
простроченої заборгованості за
нарахованою щомісячною комісією за
кредитне обслуговування - 429 242,85 грн.,
пені за несвоєчасну сплату нарахованих
процентів за період з 12.03.2009 року по
09.04.2012 року - 429 836,38 доларів США, пені за
несвоєчасну сплату нарахованої
щомісячної комісії за кредитне
обслуговування за період з 12.03.2009 року
по 09.04.2012 року - 596 216,89 грн..

Розрахунки заборгованості по кредиту
подані позивачем, відповідачами ніяким
чином не спростовані,не зазначено у
чому полягає їх неправильність або
помилковість,інших розрахунків не
наведено,тому колегія суддів не може
взяти до уваги доводи апеляційної
скарги в цій частині.

Ураховуючи, що відповідно до умов
договорів поруки відповідачі є
солідарними боржниками та виходячи з
положень ст.554 ЦК України, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що у позивача виникло право
на стягнення заборгованості,
дострокового повернення всієї суми
кредиту, процентів за користування ним
та штрафних санкцій і такі кошти
правильно стягнуті з відповідачів
солідарно.

Доводи ОСОБА_4 щодо припинення поруки
не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки п.4.5 договору поруки
установлено, що поручитель надає згоду
кредитору та позичальнику на їх розсуд
змінювати умови кредитного договору
без повідомлення поручителя.

Виходячи з принципу свободи укладання
договору ,погодження умов договору
сторонами на час його підписання
,відповідність укладених договорів за
змістом і формою вимогам чинного
законодавства,суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
зустрічного позову.

Судом першої інстанції застосовані
положення ч.3 ст.551 ЦК щодо зменшення
розміру пені,що підлягає стягненню з
відповідачів на 50% від нарахованої
суми, а саме до 2 014 767,48 грн. Виходячи з
такого доводи апеляційної скарги щодо
завишення розміру пені підлягають
відхиленню.

Інші доводи апеляційних скарг
висновків суду не спростовують та на їх
правильність не впливають.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
правильно застосував правові норми та
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 14 серпня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 2/753/2320/13

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/922 /2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Парамонов М.Л.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.