Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0604/2-4208/12
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Галацевич О.М.

суддів
Матюшенка І.В., Борисюка Р.М.,

з участю секретаря судового
засідання Ходаківської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про повернення безпідставно
набутого майна,

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

на рішення Богунського районного суду
м. Житомира від 23 січня 2014 року,-

встановила:

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся з
вказаним позовом, в якому, з
урахуванням уточнень від 16.11.2012 року
(а.с.13-14) зазначив, що мав намір придбати
для себе квартиру АДРЕСА_1. З цією метою
з'явився до нотаріуса, де було
посвідчено договір купівлі-продажу
квартири, сплатив грошові кошти в сумі
201002,60 грн. В подальшому ним з'ясовано, що
покупцем по договору виступила його
дочка - ОСОБА_2 Вказуючи на те, що
відповідачем отримано грошові кошти
без достатньої правової підстави,
оскільки за його очікуваннями саме він
повинен був набути майно у власність,
просив стягнути з відповідача 201002,60
грн. як безпідставно набуте майно.

Рішенням Богунського районного
суду м. Житомира від 23 січня 2013 року
позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
відмову у задоволенні позову. Зазначив,
що судом першої інстанції упереджено
та однобічно оцінено докази по справі,
відмовлено представнику відповідача
про оголошення перерви в справі для
надання можливості надати докази та у
задоволенні клопотання про повторний
виклик свідків.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Під вiдсутнiстю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказiвцi закону,
або суперечить меті правовiдношення i
його юридичному змісту. Тобто
вiдсутнiсть правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є дочкою
ОСОБА_1

30.11.2011 року укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, за
яким ОСОБА_2 виступила покупцем даного
нерухомого майна. Купівлю вчинено за
201002,6 грн. (еквівалент 25157,72 долари США).

Укладенню даного договору передувало
зняття цього ж дня з особового рахунку
ОСОБА_1 у ПАТ «УкрСиббанк» грошової
суми в розмірі 43330,00 доларів США
(еквівалент в гривнах за курсом НБУ 346206
грн.). До цього, 12.07.2011 року, позивачем,
відповідно до договору
купівлі-продажу, відчужено належну
йому квартиру АДРЕСА_2. Продаж вчинено
за 669480,00 грн. (еквівалент за курсом НБУ
становив 83995,78 доларів США). Цього ж
числа ним було поповнено особистий
рахунок у ПАТ «УкрСиббанк» на суму 80000,00
доларів США.

Пояснення ОСОБА_1 щодо передачі коштів
ОСОБА_2 з метою придбання на його ім'я
квартири АДРЕСА_1 підтверджуються:
частково поясненнями відповідачки про
те, що її батько мав грошові кошти для
купівлі житла, був присутній в день
укладання договору купівлі-продажу у
нотаріуса; поясненнями свідка ОСОБА_4
(зі сторони відповідачки) про приїзд
позивача до м. Житомира в день
укладання договору, присутність його у
нотаріуса спільно з відповідачкою та
продавцями, відвідування сторонами у
цей день банківської установи;
поясненнями свідка ОСОБА_5 (зі сторони
позивача) - соціального працівника, яка
здійснює догляд за ОСОБА_1 за місцем
його проживання у селі, про те, що у
жовтні-листопаді 2011 року позивач їй
розказував, що купує квартиру у місті, а
в подальшому розказав, що квартиру
оформили не на нього; довідкою банку
про зняття з рахунку ОСОБА_1 30.11.2011 року
43330 доларів США (а.с.9); матеріалами
перевірки Богунського РВ УМВС України
в Житомирській області (ЖРЗПЗ №15397), з
яких вбачається, що ОСОБА_1 26.10.2012 року
звертався з заявою до органів
внутрішніх справ з приводу незаконного
заволодіння ОСОБА_2 його грошовими
коштами, які він надав їй з метою
придбання для нього квартири АДРЕСА_1,
яку остання, скориставшись його
довірою, віком та станом здоров'я,
оформила на себе. При цьому під час
перевірки ОСОБА_2 від дачі пояснень
відмовилась у відповідності до ст. 63
Конституції України.

Також цей факт підтверджується
поясненнями сторін та свідка ОСОБА_4
про наявність у відповідачки у
власності іншої квартири та про те, що у
придбаній квартирі з моменту її
купівлі і до даного часу ніхто з сторін
не проживає. Як пояснив позивач,
перешкоди у користуванні квартирою
дочкою йому не чиняться, але він
відмовляється жити у квартирі, яка по
документах належить їй. Крім того, у
нього є ще дочка, яка могла б
успадкувати цю квартиру разом з
відповідачкою.

Позивач також пояснив розбіжність у
сумі, яку він 30.11.2011 року зняв з рахунку
у банку (еквівалент в гривнах за курсом
НБУ 346206 грн.), з сумою договору
купівлі-продажу (201002,6 грн.), тим, що
фактично продавцям було сплачено суму
в доларах, яку він зняв з банківського
рахунку, а у договорі записано меншу
ціну. Крім того, частину коштів він
передав дочці для ремонту квартири.

Покази свідка ОСОБА_7 (зі сторони
відповідачки) не вливають на
встановлені судом обставини, оскільки
попередній договір від 25.11.2011 року на
купівлю квартири АДРЕСА_1, стороною по
якому вона виступала, не виконаний.

Таким чином, доводи апелянта щодо
відсутності доказів передачі
відповідачці грошових коштів, які є
предметом спору, спростовуються
вищевказаними письмовими доказами,
поясненнями сторін та свідків по
справі.

Зважаючи на встановлені судом
обставини, надані сторонами докази,
відсутність між сторонами договірних
стосунків щодо суми позову (позики,
дарування тощо), колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що надані ОСОБА_1 грошові
кошти використано ОСОБА_2 на власні
потреби, у зв'язку з чим остання
безпідставно збагатилася за його
рахунок, а тому такі кошти підлягають
поверненню позивачу.

Довідка банку про зняття з особового
рахунку ОСОБА_2 08.09.2011 року грошових
коштів в сумі 36500 грн., надана
представником відповідача на
підтвердження придбання квартири
відповідачкою за рахунок особистих
коштів, на переконання колегії суддів
не є беззаперечним доказом такої
обставини та спростовується
наведеними вище доказами.

Крім того, факт передачі ОСОБА_1 30.11.2011
року ОСОБА_2 грошових коштів для
купівлі квартири підтверджується, на
думку колегії суддів, тим, що ні
відповідачка, ні сам позивач,
достовірно знаючи про зняття 30.11.2011
року 43330 доларів США з банківського
рахунку останнього, не зверталися до
правоохоронних органів стосовно
зникнення цієї суми, якби вона не була
використана на оплату договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції постановлене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 23 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий
Судді