Єдиний унікальний номер 233/8332/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1254/2014
інстанції: Белостоцька О.В.
Доповідач: Лісовий О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого ЛІСОВОГО О.О.,

Суддів: КІЯНОВОЇ С.В., ІВАНОВОЇ А.П.

При секретарі ГАНЖЕЛА М.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку

цивільну справу за апеляційною
скаргою Державного підприємства
«Костянтинівський державний хімічний
завод»

на рішення Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 грудня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Костянтинівський
державний хімічний завод» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку та
відшкодування моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 грудня 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_1 до Державного підприємства
«Костянтинівський державний хімічний
завод» про стягнення заборгованості
по заробітній платі, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
та відшкодування моральної шкоди
задоволені частково.

Стягнуто з Державного
підприємства «Костянтинівський
державний хімічний завод» на користь
ОСОБА_1 заборгованість по заробітній
платі у розмірі 6 796,86 грн., середній
заробіток за час затримки розрахунку
за період з 2.08.2013 року по 20.12.2013 року у
розмірі 6 989,73 грн., моральну шкоду у
розмірі 2 000 грн.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Державного
підприємства «Костянтинівський
державний хімічний завод» на користь
держави судовий збір у розмірі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі Державне
підприємство «Костянтинівський
державний хімічний завод» просить
рішення суду в частині відшкодування
моральної шкоди у розмірі 2 000 грн.
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволені позовних вимог
в цій частині, посилаючись на те, що суд
при ухваленні рішення в цій частині
порушив норми діючого матеріального
законодавства, зазначивши, що їм не
зрозуміло з яких підстав суд зробив
висновок що позивачка зазнала
моральних страждань, та з якого
розрахунку виходив визначаючи розмір
моральної шкоди.

Позивачка ОСОБА_1 звернувшись до
суду із вказаним позовом зазначила, що
з відповідачем по справі перебувала у
трудових відносинах, була звільнена
наказом № 58-к від 31 липня 2013 року за
власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП
України.

При звільненні відповідач не
виплатив їй заробітну плату, розмір
якої становить 6 796,86 грн., тому просила
стягнути з відповідача заборгованість
по заробітній платі у розмірі 6 796,86
грн., середній заробіток за час
затримки розрахунку за період з 2.08.2013
року по 20.12.2013 року у розмірі 6 989,73 грн.
та моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду не з»явилися, про час
та місце слухання справи повідомлені
належним чином, від позивачки крім того
надійшла заява про розгляд справи у її
відсутність.

Заслухавши доповідача,
дослідивши матеріали справи
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає за
таких підстав:

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Ст. 117 КЗпП України передбачено,
що в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначені в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

Із матеріалів справи
вбачається, що також не оспорюється
відповідачем, заборгованість по
заробітній платі становить 6 796,86 грн.,
представником відповідача не надано
суду доказів того, що вони приймали
заходи про сплату вказаних сум
позивачці, тому позивачка має право на
отримання середнього заробітку за час
затримки розрахунку відповідно до
вимог ст. 117 КЗпП України.

Відповідно до роз"яснень, даних
у п. 20 Пленуму Верховного Суду України
від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці", установивши при розгляді
справи про стягнення заробітної плати
у зв"язку із затримкою розрахунку при
звільненні, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, установи, організації
суми в день звільнення, коли ж він у цей
день був на роботі, - наступного дня
після пред"явлення ним роботодавцеві
вимог про розрахунок, суд на підставі
ст. 117 КЗпП України стягує на користь
працівника середній заробіток за весь
період затримки розрахунку, а при не
проведенні його до розгляду справи - по
день постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе, що в цьому
немає його вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Оскільки довгий час позивачці
не виплачувалася заробітна плата, були
порушені нормальні умови його життя,
суд правильно відшкодував на її
користь моральну шкоду, розмір якої
визначив з урахуванням розумності та
справедливості.

Таким чином рішення суду
законне і обґрунтоване, ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги відповідача не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

У відповідності з вимогами ст.
308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315
ЦПК України апеляційний суд -

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Костянтинівський
державний хімічний завод» відхилити.

Рішення Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 грудня 2013 року залишити без
змін.

Касаційна скарга може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий:
Судді: