Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/4728/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді:
Гансецької І.А.

суддів:
Микитюк О.Ю.,

Товянської О.В.

при секретарі:
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль", треті особи ОСОБА_4,
приватний нотаріус
Новоград-Волинського міського
нотаріального округу Житомирської
області ОСОБА_5 про визнання договору
іпотеки припиненим

за апеляційною скаргою ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" на рішення
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області від 12
листопада 2013 року,

в с т а н о в и
л а :

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з даним позовом. В обгрунтування
позовних вимог зазначила, що 30.07.2008 року
між відповідачем та її колишнім
чоловіком ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір та договір іпотеки.
28.03.2011 року Новоград-Волинським
міськрайонним судом Житомирської
області постановлено рішення про
розірвання кредитного договору та
стягнення на користь банку
заборгованості за цим договором.
Вважаючи, що в разі припинення
зобов'язання, забезпеченого заставою
припиняється і право застави, просила
припинити правовідносини, що виникли
на підставі договору іпотеки від 05.08.2008
року, укладеного між Банком та ОСОБА_4

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 12 листопада 2013 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль", посилаючись на порушення
судом норм матеріального права,
просить скасувати рішення
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області від 12
листопада 2013 року та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачці в
задоволенні позову.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
30.07.2008 року між ВАТ "Райффайзен Банк
Аваль", правонаступником якого є ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль", та ОСОБА_4
укладено кредитний договір
№014/1842/74/137203, за яким останній отримав
кредит в розмірі 98780,00 доларів США
терміном до 30.07.2028 року. З метою
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, між Банком та
позичальником в цей же день укладено
договір іпотеки за яким ОСОБА_4 передав
у заставу банку житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 28.03.2011 року задоволено
позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль",
достроково розірвано кредитний
договір від 30.07.2008 року та стягнуто з
ОСОБА_4 на користь Банку 1097637,03 грн.
заборгованості за даним договором.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки кредитний договір розірвано,
він є припиненим і, відповідно,
припиненим слід визнати договір
іпотеки.

Проте погодитись із такими висновками
суду не можна.

Виходячи з характеру правовідносин
сторін та змісту норм статей 598, 599, 653 ЦК
України, в яких законодавець розрізняє
поняття «розірвання договору», з
одного боку, і «припинення
зобов'язання», з іншого боку, суду слід
було врахувати, що розірвання
кредитного договору не припиняє
кредитні зобов'язання боржника, у
рамках якого боржник зобов'язаний
повернути суму кредиту, сплатити
проценти та пеню за порушення строків
виконання зобов'язання, оскільки
кредитне зобов'язання належить вважати
припиненим не з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
розірвання договору, а з моменту
виконання позичальником усіх
обов'язків перед банком, які складають
зміст цього зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що
зобов'язання за кредитним договором,
забезпеченим договором іпотеки, не
виконані, а тому відсутні підстави
вважати, що правовідносини сторін
кредитних договорів є припиненими, а
іпотекодавець звільнений від
відповідальності за невиконання
божником грошового зобов'язання.

Суд першої інстанції на вказані норми
матеріального права уваги не звернув,
не з'ясував, чи підлягає в даному
випадку застосуванню положення ч. 2 ст.
653 ЦК України, не визначив, яка саме
норма права застосовується до даних
правовідносин.

Таким чином, суд неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи і відповідно до п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є підставою для скасування
рішення суду.

Керуючись ст.ст. 209,218,303,304,307,308,313,314,316,
317,319,324,325 ЦПК України колегія суддів
апеляційного суду, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" задовольнити.

Рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 12 листопада 2013 року
скасувати. Ухвалити нове рішення.
Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову
до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про
визнання припиненим договору іпотеки.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий : Судді :