Справа № 539/286/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Волювача О. В.

за участю: представника позивачки -
адвоката ОСОБА_1,

представника відповідачки -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лубнах справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про оспорювання права
на спадщину, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_4 про оспорювання права на
спадщину.

Позовні вимоги ОСОБА_3 мотивувала
тим, що в 20-х роках минулого сторіччя її
мати - ОСОБА_5 одружилася з ОСОБА_6. Від
вказаного шлюбу у них народився син -
ОСОБА_7. В 30-х роках минулого сторіччя
ОСОБА_6 проходив службу в лавах
Червоної Армії та приймав участь у
бойових діях. Через деякий час мати
позивачки отримала повідомлення про
загибель ОСОБА_6

Вважаючи себе вдовою, мати позивачки
вдруге уклала шлюб, з ОСОБА_8. Від
вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1
народилася позивачка. При цьому ОСОБА_3
відзначає, що ОСОБА_7 є її рідним братом,
оскільки вони мають спільну матір.

Згодом з'ясувалося, що повідомлення про
смерть ОСОБА_6 було помилковим, він
знайшов свою дружину в той час, коли
вона вже перебувала у другому шлюбі.
ОСОБА_6 не став наполягати на
відновленні шлюбних відносин,
натомість викрав свого малолітнього
сина та виїхав з ним до Таджикської РСР.

Після війни позивачка та її брат -
ОСОБА_7 повернулися на Україну, де
проживали в м. Лубнах та підтримували
родинні відносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. Після його
смерті залишилася спадщина -
домоволодіння по АДРЕСА_1.

Позивачка зазначає, що у зв'язку з
відсутністю у спадкодавця інших
родичів, вона є єдиною спадкоємицею
другої черги. Однак, коли вона
звернулася до Другої Лубенської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини,
виявилося, що наявна ще одна особа, яка
вважає себе рідною сестрою померлого
та спадкоємицею другої черги -
відповідачка ОСОБА_4.

ОСОБА_4 надала нотаріусу свідоцтво
про народження ОСОБА_7, де місце
народження зазначено - Таджицька РСР, а
матір'ю записана жінка на ім'я ОСОБА_9.

Позивачка вважає, що вказані документи
не відповідають дійсності, оскільки
насправді ОСОБА_7 народився в
Казахастані, в селі Красилівка
Зерендинського району Акмолінської
області, про що згідно адресної довідки
міграційної служби також було
зазначено в його паспорті.

ОСОБА_3 зверталася до нотаріуса з
заявою про невідповідність документів,
які підтверджують родинний зв'язок
померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_4, та з
проханням не видавати останній
свідоцтво про право на спадщину. Однак,
нотаріус повідомив, що у нього не
виникає сумнівів у родинному зв'язку
померлого та ОСОБА_4, а тому перешкод
для оформлення спадщини немає.

Позивачка прохає суд визнати, що
ОСОБА_4, яка претендує на спадщину після
смерті ОСОБА_7, на підтвердження свого
родинного зв'язку зі спадкодавцем
надала нотаріусу документи, які
суперечать паспортним даним померлого
щодо місця його народження; визнати, що
ОСОБА_4 не надала нотаріусу належних і
безсумнівних документів на
підтвердження свого права на
спадкування за законом, як спадкоємиця
другої черги, після померлого ОСОБА_7

У судовому засіданні позивачка та її
представник - адвокат ОСОБА_1 та
представник за довіреністю - ОСОБА_10
заявлені позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, прохають позов
задовольнити.

Відповідачка - ОСОБА_4 надала
заперечення проти позову, в яких
вказала, що ОСОБА_7 є її рідним братом.
Твердження позивачки про те, що матір'ю
ОСОБА_7 є ОСОБА_5 спростовується
довідкою РАЦС Джиликульського району
республіки Таджикистан, де його матір'ю
записана ОСОБА_9. Відповідачка вказує,
що твердження ОСОБА_3 про те, що в 30-х
роках минулого сторіччя її мати
отримала повідомлення про загибель
ОСОБА_6 є надуманими, оскільки згідно
військового квитка останнього НОМЕР_1
він проходив військову службу з 17.10.1927
року по 18.01.1930 року, після чого був
звільнений в запас, і призваний на
військові збори лише 15.09.1941 року в 213
кавполк, де проходив службу по 15.05.1943
року. ОСОБА_4 погоджується з тим, що
ОСОБА_7 народився в с.Красилівка
Зерендинського району Акмолінської
області Казахської РСР. Відповідачка
вказує, що рідними сестрами ОСОБА_7 є
вона та ОСОБА_11. При цьому відповідачка
народилася в Узбекській РСР, а ОСОБА_11
уродженка с.Красилівка Зерендинського
району Акмолінської області
Казахської РСР. На думку відповідачки
вказані дані про місце народження
дітей підтверджують, що сім'я ОСОБА_9
переїжджала, змінюючи місце свого
проживання.

В судовому засіданні відповідачка
та її представник за довіреністю -
ОСОБА_2 проти задоволення позову
заперечили.

Третя особа - Друга Лубенська
державна нотаріальна контора подала
заяву про розгляд справи без участі
свого представника, при вирішенні
спору покладаються на розсуд суду. При
цьому надали копію спадкової справи.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суду
пояснили, що вони проживають по
сусідству з позивачкою ОСОБА_3 та
перебувають з нею в дружніх стосунках.
За життя ОСОБА_7 неодноразово бачили
останнього вдома в гостях у ОСОБА_3 Зі
слів ОСОБА_3 їм було відомо, що ОСОБА_7 є
її братом.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 суду
пояснили, що вони проживають по
сусідству з відповідачкою ОСОБА_4 та
перебувають з нею в дружніх стосунках.
Зі слів ОСОБА_4 їм відомо, що ОСОБА_7 є її
братом, проживав у Лубнах, вона
спілкувалася з ним, допомагала йому по
господарству, відвідувала його в
лікарні.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що
вона працює в магазині разом з
представником позивачки ОСОБА_10, яка є
дочкою позивачки ОСОБА_3 За життя
ОСОБА_7 неодноразово заходив до них в
магазин і ОСОБА_10 давала йому гроші на
придбання ліків та продуктів. Зі слів
ОСОБА_10 він був братом її матері.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, покази свідків,
дослідивши матеріали справи та надані
докази, суд вважає, що в задоволенні
позову слід відмовити.

Відповідно до ст.1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у
другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері.

Відповідно до п.п. 4.2 п.4 глави 10
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Мін'юсту України від 22.02.2012 року
№ 296/5, доказом родинних та інших
відносин спадкоємців зі спадкодавцем
є: свідоцтва органів реєстрації актів
цивільного стану, повний витяг з
реєстру актів цивільного стану
громадян щодо актового запису, копії
актових записів, копії рішень суду, що
набрали законної сили, про
встановлення факту родинних та інших
відносин.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лубнах Полтавської
області у віці 85 років помер ОСОБА_7.
/а.с.46/

Відповідачка ОСОБА_4 подала до
другої Лубенської державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини після померлого.
/а.с.11, 51/

Згідно довідки про відновлення
запису акту про народження №24 від
25.06.1943 року з відділу РАЦС
Джиликульського району Таджикистану
«ОСОБА_7» народився ІНФОРМАЦІЯ_3, його
батьком був «ОСОБА_6» 1905 року
народження, матір'ю - «ОСОБА_9» 1905 року
народження. При цьому місце народження
ОСОБА_7 у вказаній довідці не зазначено.
/а.с.26, 52/

Згідно копії свідоцтва про
народження ОСОБА_4, її батьками є
«ОСОБА_6» та «ОСОБА_17». Подальша зміна
дівочого прізвища відповідачки на
«ОСОБА_4» відбулася у зв'язку з
укладенням нею шлюбу. /а.с.54/

Крім того вбачається, що «ОСОБА_6»
з 05.04.1955 року перебував у шлюбі з
«ОСОБА_17», що підтверджується
відповідною копією свідоцтва про шлюб,
виданого органом РАЦС Джиликульського
району. /а.с.57/

Також, з наданих копій свідоцтв про
народження виданих Джиликульським
районним бюро РАЦС вбачається, що
«ОСОБА_6» та «ОСОБА_9» є батьками
«ОСОБА_11», яка в подальшому в
результаті укладення шлюбу змінила
прізвище на «ОСОБА_11» /а.с.55, 56/, а
«ОСОБА_6» та «ОСОБА_17» є батьками
«ОСОБА_18» /а.с.55/.

Згідно довідки Лубенського
комунального житлово-експлуатаційного
управління ОСОБА_7 був зареєстрований з
04.09.1990 року в АДРЕСА_1 /а.с.50/

В матеріалах справи також наявні
заяви від ОСОБА_18 та ОСОБА_11 про відмову
від спадщини після смерті ОСОБА_7, на
користь ОСОБА_4 /а.с.49, 53/ У вказаних
заявах ОСОБА_18 та ОСОБА_11 зазначають, що
померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, місце
проживання якого було зареєстроване по
АДРЕСА_1, був їх братом.

Перелічені докази в своїй
сукупності дають вагомі підстави
вважати, що у відповідачки ОСОБА_4 та
померлого спадкодавця ОСОБА_7 був
спільний батько - «ОСОБА_6», а тому вони
є братом та сестрою.

Розбіжність щодо місця народження
ОСОБА_7, на яку посилається позивачка
ОСОБА_3, як на підставу оспорювання
прийняття спадщини відповідачкою
ОСОБА_4, свого підтвердження не
знаходить. Так, дійсно, згідно адресної
довідки місцем народження ОСОБА_7 є
с.Красилівка Зерендинського району
Акмолінської області, Казахстан. /а.с.14/
Таке саме місце народження зазначено в
свідоцтві про шлюб ОСОБА_7 /а.с.57/ Однак,
довідки про відновлення запису акту
про народження №24 від 25.06.1943 року з
відділу РАЦС Джиликульського району
Таджикистану містять відомості лише
про дату народження та про батьків
ОСОБА_7, відомості про його місце
народження відсутні, що не виключає
його народження в с.Красилівка
Зерендинського району Акмолінської
області, Казахстан. Отже, документи
подані відповідачкою нотаріусу для
прийняття спадщини не суперечать
паспортним даним спадкодавця ОСОБА_7

Водночас, суд звертає увагу на той
факт, що позивачкою ОСОБА_3 не надано
жодного доказу на підтвердження її
родинних відносин з померлим ОСОБА_7
Наприклад, такими доказами могли бути
наступні документи: свідоцтво про
народження ОСОБА_7, де відомості про
його матір збігалися б з відомостями
про матір в свідоцтві про народження
позивачки, свідоцтво про шлюб матері
позивачки - ОСОБА_5 та батька ОСОБА_7 -
ОСОБА_6, тощо.

Таким чином, позивачкою не доведено
існування обставин, що піддавали б
сумніву справжність, належність або
безсумнівність документів на
підтвердження родинних відносин
відповідачки та померлого ОСОБА_7

До показів свідків суд ставиться
критично, оскільки вони ґрунтуються
виключно на відомостях отриманих зі
слів сторін по справі. Крім того, покази
свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_16 не
спростовують дані документів на
підтвердження родинних відносин
ОСОБА_4 та ОСОБА_7

Враховуючи викладене, перебуваючи в
межах заявлених позовних вимог,
враховуючи положення ч.3 ст.10 ЦПК
України, суд не знаходить підстав для
їх задоволення.

Керуючись ст.ст.1223, 1258, 1262 ЦК України,
п.п. 4.2 п.4 глави 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Мін'юсту України
від 22.02.2012 року № 296/5, ст.ст. 5-12, 57, 60, 88,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про оспорювання права на спадщину,
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Волювач О. В.