Справа № 337/7357/13-ц
Провадження № 2/337/280/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року Хортицький районний
суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Жевакіній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення суми боргу за договором
позики, інфляційних втрат, трьох
відсотків річних, пені, судових витрат,

в
с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом.

У позові вказав, що 01.06.2008 року ОСОБА_2
взяв у нього в борг грошові кошти в сумі
240000 грн. строком на шість місяців, з
кінцевим терміном повернення позики
01.12.2008 року. У встановлений строк
відповідач гроші не повернув. Просив
стягнути з відповідача суму боргу за
договором позики у розмірі 240000 грн.,
проценти за користування позикою у
розмірі 78000 грн., пеню у розмірі 438480 грн.,
індекс інфляції 67560 грн., 3% річних на
суму боргу у розмірі 36019 грн. 73 коп.,
всього 1737019 грн. 73 коп., а також
сплачений судовий збір.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав, суду пояснив, що він
надав ОСОБА_2 за договором позики суму
під проценти. ОСОБА_2 зобов'язався
повернути позику у розмірі 240000 грн. та
проценти, але до теперішнього часу борг
не повернув, тому просив позов
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення
позовних вимог не заперечує. Суду
пояснив, що у 2008 році він взяв у борг у
ОСОБА_1 гроші для роботи. У 2010 році у
нього почалися неприємності у бізнесі,
робота зупинилася, ще він брав кредит у
банку, тому не зміг повернути борг. Суму
боргу визнає повністю, повністю
згодний із стягненням вказаних судом
судом. У теперішній час має намір
продати житловий будинок та
розрахуватися з позивачем.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

01.06.2008 року відповідач ОСОБА_2 отримав
від ОСОБА_1 у борг за договором позики
суму у розмірі 240000 грн., які
зобов'язався повернути у строк до 01.12.2008
року, що підтверджується договором
позики від 01.06.2008 року (а.с. 13-14).

Відповідно до ст.. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона (
позикодавець) передає у власність
другій стороні ( позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики) або таку ж
кількість речей такого ж роду та такої
якості.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Як встановлено судом, взяті у борг за
договором позики грошові кошти ОСОБА_2.
не повернув ОСОБА_1, а тому позовні
вимоги позивача у частині стягнення
суми за договором позики у розмірі 240 000
грн. підлягають повному задоволенню.

Згідно ч. 1 с. 1148 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Відповідно до пункту 3.4 договору позики
від 01.06.2008 року за користування позикою
позичальник сплачує позикодавцю 0,5% за
кожен місяць користування позикою, а
тому, з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути проценти
у сумі 78 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

На підставі ч.2 ст.. 625 ЦК України,боржник
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як вбачається, грошова позика
позикодавцю до теперішнього часу не
повернута, що підтвердив у судовому
засіданні відповідач, тому суд вважає
за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 67 560 грн. індексу
інфляції, три відсотки річних у сумі 36019
грн. 73 коп.

Відповідно до пункту 4.3 укладеного між
позивачем і відповідачем договору
позики від 01.06.2008 року, у випадку
прострочення внеску останньої суми,
Позичальник виплачує Позикодавцеві
пеню у розмірі 0,3% від суми, що
залишилася, а тому, суд вважає
підлягаючими задоволенню позовні
вимоги позивача у частині стягнення з
відповідача суми пені у розмірі 438 480
грн.

Відповідно до ст.. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.. 259 ЦК України, позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Пунктом 7.3 договору позики від 01.06.2008
року, укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_2
сторони погодилися про збільшення
строку позовної давності до шести
років за усіма можливими вимогами по
цьому договору, в тому числі і по пені,
тому, суд вважає, що строк звернення до
суду позивачем за захистом своїх прав
не сплинув, позов пред'явлено суду у
межах узгодженого сторонами строку
позовної давності.

Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтвердженні
судові витрати. Відповідно до
квитанцій: № 11503.96-1 від 05.12.2013 року, №
11503.96.3 від 05.12.2013 року та № 6104131-1 від
10.12.2013 року ОСОБА_1 при подачі позову до
суду сплатив 3555 грн.57 коп. судового
збору, що перевищує розмір судового
збору, передбаченого Законом України
«Про судовий збір», а тому у цій частині
позов необхідно задовольнити частково,
а саме стягнути з відповідача судовий
збір у розмірі 3441 грн.

Керуючись ст..ст. 259, 525, 526, 546, 547, 550, 625, 1046,
1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст..ст. 88, 208, 209,
212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
народився у м.Запоріжжі, проживає за
адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1
суму боргу за договором позики у
розмірі 240 000 ( двісті сорок тисяч) грн.,
відсотки за користування позикою у
сумі 78 000 ( сімдесят вісім тисяч) грн.,
пеню у розмірі 438 480 ( чотириста тридцять
вісім тисяч чотириста вісімдесят)грн.,
індекс інфляції у сумі 67 560 ( шістдесят
сім тисяч п'ятсот шістдесят) грн., три
відсотки річних у сумі 36019 ( тридцять
шість тисяч дев'ятнадцять) грн. 73 коп.,
а всього 1 737 019 ( один мільйон сімсот
тридцять сім тисяч дев'ятнадцять) грн..
73 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачену суму судового збору у розмірі
3441 грн.

В іншій частині позовні вимоги
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів через Хортицький
районний суд м.Запоріжжя.

Суддя:
Г.Є. Гнатик