Справа №2-о-100/14
№760/4125/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Оксюти Т.Г.

при секретарі Жлукто І.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні, в залі суду, в місті
Києві справу окремого провадження за
заявою ОСОБА_1, заінтересована особа
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної у м. Києві державної
адміністрації про встановлення факту,
що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з
заявою про встановлення факту, що має
юридичне значення, а саме її постійного
проживання на території міста
Севастополя в період з 30 жовтня 1941 року
по 04 липня 1942 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона у
вищевказаний період часу проживала на
території міста Севастополя і
встановлення даного факту необхідно їй
для отримання соціальних пільг.

На підставі викладеного, просила позов
задовольнити.

Представник ОСОБА_1 в судовому
засіданні просила задовольнити заяву.

Представник Управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації в судовому
засіданні надала письмові пояснення та
не заперечувала проти задоволення
заяви.

Суд, врахувавши пояснення сторін,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, приходить до наступного
висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
народилась у місті Севастополь
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується
паспортом НОМЕР_1 виданим Залізничним
РУ ГУ МВС України в м. Києві 12.07.2001 року.
(а. с. 7)

Відповідно до повторного свідоцтва про
укладення шлюбу від 02.07.1987 року ОСОБА_1
16.06.1962 року уклала шлюб з ОСОБА_3 у
відділі РАГС Севастопольського
міськвиконкому за актовим записом 646,
внаслідок чого відбулася зміна
прізвища з ОСОБА_1 на ОСОБА_1.

Згідно Повного витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян щодо актового запису про
народження ОСОБА_1 народилась у місті
Севастополь ІНФОРМАЦІЯ_2 року, актовий
запис №3616 від 30.12.1939 року. (а. с. 8,9)

Встановлено, що батько заявника ОСОБА_4
(до зміни прізвища, ім'я та по батькові
ОСОБА_4) ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 15.04.1935
року по 01.07.1942 року працював возчиком
Ремстройконтори Севастопольського
житлового управління. (а. с. 10)

У довідці Державного архіву міста
Севастополя від 17.09.199 року №9-О, батько
заявника був прописаний за адресою у
АДРЕСА_1. (а. с. 11)

Також встановлено, що ОСОБА_4 30.04.1970 року
нагороджений медаллю «За оборону
Севастополя». (а. с. 12)

Згідно посвідчення від 25.09.1999 року
виданого Севастопольською секцією
комітету ветеранів заявник
нагороджена пам'ятним нагрудним знаком
«Мешканець Севастополя в облозі». (а. с.
13)

Обставини викладені заявником
підтверджуються також письмовими
заявами осіб, які разом з нею проживали
на окупованій території. (а. с. 14, 15)

Враховуючи вищевикладене, в судовому
засіданні достовірно встановлені
належні та допустимі докази того що,
заявник дійсно проживала на території
міста Севастополя в період з 30 жовтня
1941 року по 04 липня 1942 року.

Встановлення вказаного факту заявнику
необхідно для подальшого оформлення
соціальних пільг.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичної
особи, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що заявник
довела ті обставини, на які посилалась,
як на підставу своїх вимог.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 10, 57-60, 197, 208-209, 212-215, 218, 256 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної у м. Києві державної
адміністрації про встановлення факту,
що має юридичне значення -
задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка міста
Севастополь, проживала на його
території під час оборони міста з 30
жовтня 1941 року по 04 липня 1942 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
Солом'янський районний суд міста Києва
протягом десяти днів від дня його
проголошення.

Суддя