Справа № 0554/7032/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 січня 2014 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого - судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Коваленко О.Л.,

представника позивача, він же
відповідач - Зубачевського В.С.,

представника відповідача, вона ж
позивачка ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Шахтарську цивільну
справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
договором про розстрочення платежу та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
«Лізинг інформаційних технологій»,
ОСОБА_5 про визнання договору поруки
недійсним,

ВСТАНОВИВ
:

Позивач Приватне акціонерне
товариство «Лізинг інформаційних
технологій» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2 з позовом про
стягнення заборгованості за договором
про розстрочення платежу з тих підстав,
що між фізичною особою підприємцем
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір
на туристичне обслуговування №412 від
20.06.2012 року по туристичному продукту, а
саме тур до Туреччини 21.06.-02.07.2012 RIXOS SUNGATE
5* AEA STD ROOM LAND VIEW / DBL + EXT BED, тоді ж було
підписано договір про розстрочення
платежу №120605001 від 20.06.2012 р. Фізична
особа підприємець ОСОБА_5 підписуючи
договір діяв від імені Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій» на основі
договору про участь туристичної
компанії в програмі «Тур в розстрочку».
Для забезпечення виконання
зобов»язань було укладено договір
поруки за клієнта в системі LeaseIT №120586001
від 20.06.2012 року з ОСОБА_2, яка виступила в
ролі Поручителя. Даний договір
укладався на строк протягом якого
відповідач зобов»язувався сплачувати
чергові платежі. За вказаним договором
відповідач повинен сплачувати
щомісячно рівними частинами до 20-го
числа кожного місяця, починаючи з
місяця, наступного за тим, у якому був
укладений даний договір. Плата за
розстрочення нараховується рівними
частинами у складі місячних платежів,
починаючи з місяця, наступного за тим, у
якому відбулося укладання договору.
Відповідач був ознайомлений, що
місячні платежі за цим договором
відступлені на користь Процесинг
-центру LeaseIT. Відповідач сплачує
місячні платежі за туристичний продукт
на розрахунковий рахунок позивача
згідно з рахунками, які він отримує. У
разі несвоєчасної оплати місячних
платежів, якщо прострочення складає до
10 календарних днів включно, відповідач
сплачує штраф в розмірі 5% від суми
простроченого платежу, якщо
прострочення складає більш, ніж 10
календарних днів, відповідач сплачує
штраф в розмірі 10% від суми
простроченого платежу. Відповідач лише
частково здійснив оплату за договором
на користь позивача в розмірі 27 653 грн.
(20.06.2012 р.) та 1000 грн. (20.08.2012р.), разом 28653
грн., що відображено в структурі
грошових нарахувань та надходжень.
Решту суми заборгованості відповідач
не сплачує та відмовляється їх в
подальшому сплачувати. Таким чином, у
відповідача перед позивачем на
підставі додаткової угоди виникли
зобов»язання щодо не сплати платежів.
Сума заборгованості відповідача
внаслідок невиконання договірних
зобов»язань за липень 2012 року (другий
платіж) складає 26653 грн. Відповідач
станом на 28.11.2012 р. не погасив вказану
суму заборгованості, тому не виконав
своїх договірних обов»язків, хоча
згідно додаткової угоди, зобов»язався
зі свого боку сплачувати чергові
платежі. Позивач просив стягнути з
відповідача суму заборгованості за
несплачений місячний платіж за липень
2012 року у розмірі 26 653 грн. та судовий
збір в розмірі 266 грн. 53 коп. В
подальшому позивач збільшив розмір
позовних вимог та просив стягнути з
відповідача заборгованість в розмірі
205398,53 грн. за період з липня 2012 року по
березень 2013 року. Тобто, до первісної
суми ціни позову було додано чотири
наступні обов»язкові платежі
(компенсація вартості послуги), також
додано штрафні санкції за несвоєчасну
оплату місячних платежів (відповідно
до умов додаткової угоди) - штраф в
розмірі 10% від суми прострочених
платежів) та компенсація витрат
пов»язаних з відправленням телеграм
відповідачу. 16.04.2013 року позивачем було
надано заяву про зменшення позовних
вимог, в якій позивач зазначив, що ним
помилково було зараховано до суми
заборгованості 205398,53 грн. суму судових
витрат 266,53 грн., отже сума
заборгованості складає 205132 грн., яку
просив стягнути з відповідачки.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Лізинг інформаційних
технологій» та фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 про визнання
договору поруки недійсним, вказуючи, що
Приватне акціонерне товариство
«Лізинг інформаційних технологій»
пред»явило до неї позов про стягнення
заборгованості в сумі 205 398,53 грн. як з
поручителя за договором №412 на
туристичне обслуговування від 20.06.2012
року, укладеним між ОСОБА_6 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Туристична компанія
«Анекс Тур» в особі субтурагента -
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5
Вважає наданий позивачем договір
недійсним оскільки вона ніколи не
укладала з фізичною особою підприємцем
ОСОБА_5 договору поруки і взагалі не
знає цю особу, підпис під договором
вчинено не нею, її прізвище та ініціали,
виконані рукописним текстом, виконані
не нею, підпис фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 та його
печатка на договорі відсутні,
відповідно до діючого законодавства
договір поруки укладається між
кредитором і поручителем, а не між
поручителем і боржником, договір
містить посилання на додаткову угоду
№120605001 від 20.06.2012 року, в той час як до
позову долучено договір про
розстрочення платежу №120605001 від 20.06.2012
року, укладений між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в
договорі поруки фізична
особа-підприємець ОСОБА_5 вказаний як
«постачальник», в той час як в договорі
про розстрочення платежу №120605001 від
20.06.2012 року фізична особа-підприємець
ОСОБА_5 вказаний як «турагент»,
незважаючи на те, що відповідно до
наданого представником позивача
договору №412 на туристичне
обслуговування від 20.06.2012 року,
укладеним між ОСОБА_6 та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Туристична компанія «Анекс Тур» в
особі субтурагента - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 вказано, що
ОСОБА_5 є «субтурагентом», до того ж
вона не надавала ні одному з
відповідачів ксерокопії свого
паспорта та довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера. З огляду на
відсутність в договорі поруки підписів
ОСОБА_5 та її вважає, що договір не
укладався, не дотримана форма
укладення договору, передбачена
законодавством, а саме - письмова,
відсутнє волевиявлення учасників
правочину. Просила визнати договір
поруки за клієнта в системі LeaseIT №120586001
від 20 червня 2012 року недійсним.

У судовому засіданні представник
позивача Зубачевський В.С. підтримав
позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій» та просив
позов задовольнити, в задоволені
зустрічного позову просив відмовити. В
судове засідання 14.01.2014 р. не з"явився,
надав суду клопотання про розгляд
справи без його участі.

Відповідач, вона ж позивачка ОСОБА_2 в
судове засідання не з»явилась, надала
суду заяву про розгляд справи в її
відсутності за участю її представника
ОСОБА_3

Представник відповідача, вона ж
позивачка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій» не визнала,
оскільки ОСОБА_2 ніколи не укладала ні з
ким договору поруки, підпис під
договором вчинено не нею, просила
відмовити у його задоволені, зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала,
просила їх задовольнити. В судове
засідання 14.01.2014 р. не з"явилась, надала
суду заяву про розгляд справи без її
участі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з»явився, надав суду заяву про
розгляд справи в його відсутності та
письмові пояснення в яких зазначив, що
20.06.2012 року ОСОБА_6 та ТОВ «Туристична
компанія «Анекс Тур» від імені, за
рахунок та за дорученням якого на
підставі субагентського договору з ТОВ
«Туристична фірма «РТК» діє фізична
особа підприємець ОСОБА_5, уклали
договір на туристичне обслуговування
№412 від 20.06.2012 року. 20.06.2012 року фізична
особа підприємець ОСОБА_5 уклав договір
№ з ПАТ «Лізінг інформаційних
технологій» про відступлення права
вимоги. Згідно додаткової угоди до
цього договору від 20.06.2012 року, фізична
особа підприємець ОСОБА_5відступає на
користь ПАТ «Лізинг інформаційних
технологій» право вимоги за договором
№412 від 20.06.2012 року. Надати будь-які
пояснення щодо укладеного договору
поруки між фізичною особою підприємцем
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не може, оскільки
такий договір не укладав.

Вислухавши сторони по справі, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій» не
підлягають задоволенню, а зустрічний
позов слід задовольнити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно договору
№120586001 від 20.06.2012 року поруки за клієнта
в системі LeaseIT ОСОБА_2 виступила
поручителем ОСОБА_6

Згідно висновку судово-почеркознавчої
експертизи №3349/02/3350/03 від 18 грудня 2013
року рукописні записи «ОСОБА_6» та
«ОСОБА_2» в договорі поруки №120586001 від 20
червня 2012 року в рядках «Клієнт» та
"Поручитель", виконано однією особою,
рукописні записи «ОСОБА_6» та «ОСОБА_2»
в договорі поруки №120586001 від 20 червня
2012 року в рядках «Клієнт» та
«Поручитель», виконано не ОСОБА_2, а
іншою особою.

Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України
нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Суд надходить до висновку, що позов
ОСОБА_2 обґрунтований та підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Частина 2 статті 60 ЦПК
Украині передбачає, що докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Частина 4
статті 60 ЦПК України передбачає, що
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Оскільки позивачем Приватним
акціонерним товариством «Лізинг
інформаційних технологій» не надано
доказів на підтвердження його позовних
вимог, в цій частині позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.203,215,236 ЦК України, ст.ст. 10,60,88,208,212-215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И
В:

В задоволені позовних вимог Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
договором про розстрочення платежу
відмовити.

Позовні вимоги за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до Приватного акціонерного
товариства «Лізинг інформаційних
технологій», ОСОБА_5 про визнання
договору поруки недійсним
задовольнити.

Визнати договір поруки за клієнта в
системі LeaseIT №120586001 від 20 червня 2012 року
недійсним.

Рішення може бути оскаржено в
установленому законодавством порядку
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя
Н.Ф. Карабаза