АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження 22-ц/744/294/2014
Головуючий у 1-й інстанції -
Справа № 191/2365/13-ц
Доповідач - Петренко І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Романюк М.М. , Томакуловій В.О.

при секретарі
- Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Синельниківського районного суду
Дніпропетровської області від 17 червня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Синельниківської міської ради, третя
особа: управління держземагенства у
Синельниківському районі про визнання
рішень та державного акту на право
приватної власності на землю
недійсними,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка звернулася до суду з позовом
та просила ухвалити рішення, яким
визнати недійсним рішення
Синельниківської міської ради № 25 від
21.01.1998 року про передачу ОСОБА_3 у
приватну власність земельної ділянки
площею 0, 0913 га, розташованої на
території АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарчих споруд; визнати недійсним
рішення Синельниківської міської ради
від 24.06.1999 року № 114 - 8/XXIII, яким внесені
зміни у рішення Синельниківської
міської ради № 25 від 21.01.1998 року про
передачу ОСОБА_3 у приватну власність
земельної ділянки площею 0, 0913 га,
розташованої на території АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарчих
споруд; визнати недійсним державний
акт серії ІІІ - ДП № 009174 на право
приватної власності на землю,
зареєстрованого в книзі записів
держаних актів на право приватної
власності на землю за № 1037, яким ОСОБА_3
передається у приватну власність
земельна ділянка площею 0, 0913 га та
розташована на території АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарчих
споруд.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка посилалася на те, що згідно
свідоцтва про право власності на житло,
виданого Синельниківським
рефрижераторним вагонним депо
Придніпровської залізниці 25.11.1997 року
на підставі розпорядження № 40 від
08.07.1997 року, зареєстрованого
Синельниківським міжміським бюро
технічної інвентаризації 25.11.1997 року за
реєстром № 103/404, право приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1 належало
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їй ОСОБА_2.

11.01.2000 року перереєстровано право
власності на її ім»я на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1. Договором
купівлі-продажу від 05.01.2000 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Синельниківського міського
нотаріального округу та
зареєстрованого в Синельниківському
МБТІ, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продали їй 2/3
частини даної квартири.

На підставі рішення Синельниківської
міської ради від 21.01.1998 року № 25 ОСОБА_3
передана у приватну власність земельна
ділянка площею 0, 0913 га, розташована на
території АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарчих споруд, тоді як йому
належало право приватної власності
лише на 1/3 частину квартири. Рішенням
Синельниківської міської ради від
24.06.1999 року внесені зміни в рішення № 25
від 21.01.1998 року, а саме, зазначена
загальна площа земель 0, 0913 га, в тому
числі сільськогосподарських угідь - 0,
0411 га, з яких - багаторічних насаджень -
0, 0411 га, під будівлями - 0, 0502 га.
Державний акт про право власності на
землю № 009174 виготовлений на ім»я
ОСОБА_3 01.02.2001 року. Час отримання ОСОБА_3
даного акту їй не відомий.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. Після
його смерті позивачці стало відомо про
існування на його ім.»я державного акту
на право власності на землю, на якій
розташована належна їй на праві
власності нерухомість - АДРЕСА_1 Даним
державним актом порушені її права щодо
користування земельною ділянкою, на
якій розташована належна їй на праві
власності нерухомість. Позивачка
вважає, що дані рішення та державний
акт є незаконними, оскільки ОСОБА_3
11.01.2000 року їй була відчужена згідно
договору купівлі-продажу 1/3 частина
АДРЕСА_1 яка розташована на даній
земельній ділянці. В цей час вона
набула право користування земельною
ділянкою.

Рішенням Синельниківського районного
суду Дніпропетровської області від 17
червня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_2
залишити без розгляду.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає , що апеляційну скаргу слід
задовольнити , а рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог з наступних
підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд ,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства , вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин , на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і заперечень
, підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи , суд
першої інстанції ухвалюючи
оскаржуване рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 виходив із того
, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 являлися
співвласниками квартири АДРЕСА_1 з
25.11.1997 року. Тобто кожному із них
належало по 1/3 частини вище вказаної
квартири. У зв'язку з цим кожен з них мав
право користування земельною ділянкою
відповідно до своєї частки в квартирі,
як це передбачало діюче на той час
земельне законодавство, а саме ч. 1 ст. 42
ЗК України в редакції 1993 року та п. 1
Порядку передачі у приватну власність
земельних ділянок громадянам України,
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельним ресурсам
№ 10 від 15.02.1993 року та Декрет Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992 року N 15-92
"Про приватизацію земельних ділянок".

Однак , Синельниківська міська рада
згідно заяви ОСОБА_3 в 1998 році прийняла
рішення про передачу йому безкоштовно
у приватну власність земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарчих
споруд, розташованої на території
АДРЕСА_1, чим було порушено право
позивачки користуватися своєю
частиною земельної ділянки відповідно
до її частки в квартирі. Рішенням
міської ради від 24.06.1999 року також було
порушено право позивачки щодо
користування земельною ділянкою,
оскільки даним рішенням були внесені
зміни в рішення № 25 від 21.01.1998 року.
Виготовлений на ім»я ОСОБА_3 державний
акт на право власності на земельну
ділянку є правовстановлюючим
документом, який видається на підставі
рішення відповідного органу місцевого
самоврядування, в даному випадку на
підставі рішення Синельниківської
міської ради № 25 від 21.01.1998 року, тому
вимога про визнання недійсним
державного акту на право приватної
власності на землю є похідною й
залежить від доведеності незаконності
рішення органу місцевого
самоврядування, на підставі якого
виданий оспорюваний державний акт.
Оскільки в судовому засіданні доведена
незаконність рішень Синельниківської
міської ради № 25 від 21.01.1998 року та № 114 -
8/XXIII від 24.06.1999 року, суд вважав
необхідним визнати недійсним й
державний акт серії ІІІ - ДП № 009174 на
право приватної власності на землю,
виготовленого на ім»я ОСОБА_3

Однак , з такими висновками суду першої
інстанції погодитись не можна.

Так , як вбачається з апеляційної
скарги та наданих суду апеляційної
інстанції документів питання , щодо
передачі у приватну власність спірної
земельної ділянки вирішувалось у
січні 1998 року на підставі заяви ОСОБА_3
від 19 грудня 1997 року , а в січні 2000 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали належні їм 23
частини вище вказаної квартири ОСОБА_2(
ар. сп.7).

Оспорюваний же Державний акт на право
власності на землю було отримано
ОСОБА_3 1 лютого 2001 року ( ар. сп. 9).

Після смерті ОСОБА_3 , що настала
ІНФОРМАЦІЯ_1 року апелянтка ОСОБА_1 , яка
являється донькою померлого , 15 червня
2011 року звернулась з заявою про
прийняття спадщини до приватного
нотаріуса Синельниковського
районного нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_5 , а
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом
про визнання державного акту про право
приватної власності на землю недійсним
31 травня 2013 року.

Однак , вище вказані обставини судом
першої інстанції не вивчались при
вирішенні даної справи , а ОСОБА_1 , чиї
інтереси зачіпаються - до участі в ній
залучена не була.

Таким чином ухвалене оскаржуване
рішення являється передчасним ,
оскільки до участі в справі не були
притягнуті всі заінтересовані особи , в
зв»язку з чим визнати висновки суду
правильними не можна.

Керуючись ст.ст. 303,307, п.1ч.1 ст. 309,313,314,316
ЦПК України , колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Синельниківського районного
суду Дніпропетровської області від 17
червня 2013 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Синельниківської міської ради, третя
особа: управління держземагенства у
Синельниківському районі про визнання
рішень та державного акту на право
приватної власності на землю
недійсними - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення , однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили .

Судді