Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року
м. Корюківка

Корюківський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чурупченка М.І.,

при секретарі - Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні у м. Корюківці у
приміщенні суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи
на боці позивача, що не заявляє
самостійних вимог: Управління
державної міграційної служби України в
Чернігівській області про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -, -

в с т а н о в и в :

23 грудня 2013 року позивач
звернувся до суду з цим позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він
проживає в АДРЕСА_1,НОМЕР_2,
Корюківського району, Чернігівської
області. Перебував з відповідачкою
ОСОБА_3 в шлюбі, зареєстрованого у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Корюківського районного
управління юстиції Чернігівської
області 10 грудня 1994 року.

В період їхнього з відповідачкою шлюбу,
а саме, 11 березня 1998 року, позивачу був
подарований житловий будинок НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
дарування будинку, посвідченого
нотаріусом Корюківської державної
нотаріальної контори 11 березня 1998 року,
реєстровий №765. Житловий будинок
житловою площею 17,4 м.кв., є господарські
будівлі: сінці та сарай. В
Корюківському районному комунальному
підприємстві «Рампа» бюро технічної
інвентаризації 16 березня 1998 року за
позивачем було зареєстровано право
власності на подарований житловий
будинок, що підтверджується
реєстраційним написом №1721 на договорі
дарування.

ОСОБА_1 та відповідачка були
зареєстровані в подарованому йому
житловому будинку. Пізніше, біля
подарованого житлового будинку,
позивачем була побудована
господарська будівля - літня кухня, яка
будувалась самовільно, без дозволу
Корюківської міської ради та без
належно затвердженого проекту. Вони
використовували літню кухню як
тимчасове житло, проживали в ній, але в
експлуатацію літня кухня не здавалась.

Сімейне життя з відповідачкою не
склалось, шлюб було розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1 виданого
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Корюківського районного
управління юстиції Чернігівської
області 21 жовтня 2010 року.

Хоча шлюб і був розірваний, але
відповідачка продовжувала бути
зареєстрованою в житловому будинку
відповідача, проживала вона в літній
кухні.

У 2005 році, відповідачка таємно від
його імені звернулась до суду з
позовною заявою до Корюківської
міської ради про визнання права
власності на самочинне будівництво - на
побудовану літню кухню. Про написану
від мого імені позовну заяву він нічого
не знав, як і про судові засідання.

Рішенням Корюківського
районного суду Чернігівської області
від 12 жовтня 2005 року позовні вимоги
були задоволені, суд визнав самочинно
збудований житловий будинок НОМЕР_3
(літню кухню) по АДРЕСА_1 спільним
сумісним подружнім майном з рівними
частками кожного (по 1/2 частині) в
даному житловому будинку та
господарських будівель (сарай та
гараж). В судові засідання мене ніхто не
викликав.

Отримавши рішення суду,
відповідачка зареєструвала у
Корюківському районному комунальному
підприємстві «Рампа» бюро технічної
інвентаризації своє право власності на
1/2 частину узаконеного рішенням суду
житлового будинку НОМЕР_3 (літня кухня)
з господарськими будівлями по АДРЕСА_1,
отримала будинкову книгу, знялась з
реєстрації в житловому будинку НОМЕР_2
по АДРЕСА_1 і зареєструвалась в
узаконеному нею житловому будинку
НОМЕР_3 по цій же вулиці.

Коли відповідач почав
цікавитись, на якій підставі
відповідачка стала власником
житлового будинку, взнав про рішення
районного суду, тому звернувся до
апеляційного суду Чернігівської
області з апеляційною скаргою.
Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 29 березня 2011
року, рішення Корюківського районного
суду Чернігівської області від 12
жовтня 2005 року було скасовано, а
відповідачці було відмовлено в
задоволенні позову.

Відповідачка залишається
бути зареєстрованою у житловому
будинку НОМЕР_3 (літня кухня) з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

Для вирішення питання зняття
відповідачки з реєстрації в житловому
будинку НОМЕР_3 по АДРЕСА_1, право
власності на який скасовано, позивач
вимушений був звертатись до Управління
державної міграційної служби України в
Чернігівській області, але йому
відмовили зняти відповідачку з
реєстрації в житловому будинку без її
згоди, вимагають рішення суду.
Відповідачка не бажає знятись з
реєстрації в житловому будинку, право
власності на який скасовано, на його
звернення не реагує.

Позивач для вирішення даного
питання змушений звернутись до суду та
просить визнати відповідачку ОСОБА_3
такою, що втратила право користування
житловим будинком НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 та
житловим будинком НОМЕР_3 по АДРЕСА_1,
право власності на який скасовано.

У судове засідання позивач ОСОБА_1
не з'явивсь, надав заяву про розгляд
справи без його участі, свої позовні
вимоги підтримує у повному обсязі та
просить їх задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3
не з'явилась, надала заяву про розгляд
справи без її участі, з позовом згодна.

У судове засідання представник третьої
особи, управління Державної
міграційної служби України в
Чернігівській області, не з'явився,
надав заяву про розгляд справи без його
участі, в рішенні покладається на думку
суду.

Як встановлено судом, позивач
звернувся до суду з цим позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він
проживає в АДРЕСА_1,НОМЕР_2,
Корюківського району, Чернігівської
області. Перебував з відповідачкою
ОСОБА_3 в шлюбі, зареєстрованого у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Корюківського районного
управління юстиції Чернігівської
області 10 грудня 1994 року.

В період їхнього з відповідачкою шлюбу,
а саме, 11 березня 1998 року, позивачу був
подарований житловий будинок НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
дарування будинку, посвідченого
нотаріусом Корюківської державної
нотаріальної контори 11 березня 1998 року,
реєстровий №765. Житловий будинок
житловою площею 17,4 м.кв., є господарські
будівлі: сінці та сарай. В
Корюківському районному комунальному
підприємстві «Рампа» бюро технічної
інвентаризації 16 березня 1998 року за
позивачем було зареєстровано право
власності на подарований житловий
будинок, що підтверджується
реєстраційним написом №1721 на договорі
дарування.

ОСОБА_1 та відповідачка були
зареєстровані в подарованому йому
житловому будинку. Пізніше, біля
подарованого житлового будинку,
позивачем була побудована
господарська будівля - літня кухня, яка
будувалась самовільно, без дозволу
Корюківської міської ради та без
належно затвердженого проекту. Вони
використовували літню кухню як
тимчасове житло, проживали в ній, але в
експлуатацію літня кухня не здавалась.

Сімейне життя з відповідачкою не
склалось, шлюб було розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1 виданого
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Корюківського районного
управління юстиції Чернігівської
області 21 жовтня 2010 року.

Хоча шлюб і був розірваний, але
відповідачка продовжувала бути
зареєстрованою в житловому будинку
відповідача, проживала вона в літній
кухні.

У 2005 році, відповідачка
таємно від його імені звернулась до
суду з позовною заявою до Корюківської
міської ради про визнання права
власності на самочинне будівництво - на
побудовану літню кухню. Про написану
від мого імені позовну заяву він нічого
не знав, як і про судові засідання.

Рішенням Корюківського
районного суду Чернігівської області
від 12 жовтня 2005 року позовні вимоги
були задоволені, суд визнав самочинно
збудований житловий будинок НОМЕР_3
(літню кухню) по АДРЕСА_1 спільним
сумісним подружнім майном з рівними
частками кожного (по 1/2 частині) в
даному житловому будинку та
господарських будівель (сарай та
гараж).

Отримавши рішення суду,
відповідачка зареєструвала у
Корюківському районному комунальному
підприємстві «Рампа» бюро технічної
інвентаризації своє право власності на
1/2 частину узаконеного рішенням суду
житлового будинку НОМЕР_3 (літня кухня)
з господарськими будівлями по АДРЕСА_1,
отримала будинкову книгу, знялась з
реєстрації в житловому будинку НОМЕР_2
по АДРЕСА_1 і зареєструвалась в
узаконеному нею житловому будинку
НОМЕР_3 по цій же вулиці.

Коли відповідач почав
цікавитись, на якій підставі
відповідачка стала власником
житлового будинку, взнав про рішення
районного суду, тому звернувся до
апеляційного суду Чернігівської
області з апеляційною скаргою.
Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 29 березня 2011
року, рішення Корюківського районного
суду Чернігівської області від 12
жовтня 2005 року було скасовано, а
відповідачці було відмовлено в
задоволенні позову.

Відповідачка залишається
бути зареєстрованою у житловому
будинку НОМЕР_3 (літня кухня) з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

Для вирішення питання зняття
відповідачки з реєстрації в житловому
будинку НОМЕР_3 по АДРЕСА_1, право
власності на який скасовано, позивач
вимушений був звертатись до Управління
державної міграційної служби України в
Чернігівській області, але йому
відмовили зняти відповідачку з
реєстрації в житловому будинку без її
згоди, вимагають рішення суду.
Відповідачка не бажає знятись з
реєстрації в житловому будинку, право
власності на який скасовано, на його
звернення не реагує.

Факт відсутності
відповідачки в житлі позивача
підтверджується актом обстеження
складеного депутатом міської ради.

Згідно із ч.1 ст. 71 Житлового
кодексу України, при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців, а
відповідно до ст. 72 цього Кодексу,
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до ст. 405 Цивільного
кодексу України, член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом, а згідно із ст. 319 цього
Кодексу, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Таким чином, враховуючи, що
відповідачка вибула з житлового
будинку проживати на іншу адресу:
АДРЕСА_2, де зараз і проживає постійно,
тому вона втратила право користування
житловими будинками внаслідок вибуття
з них в інше місце проживання та у
звязку з не проживанням в житловому
будинку більше одного року.

Оскільки позивач при зверненні з
позовом до суду сплатив на користь
держави судовий збір, і не ставить
питяння про стягнення його з
відповідача на його користь, тому ці
витрати слід залишити за ним.

Керуючись ст.ст.130, 174, 208-209, 213-216, 218 ЦПК
України, суд, -

в и
р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що
втратила право користування житловими
приміщеннями, а саме: житловим
будинком, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, НОМЕР_2, а також житловим
будинком, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, НОМЕР_3.

Судовий збір сплачений позивачем при
зверненні з позовом до суду залишити за
ним.

Копію рішення надати сторонам по
справі до відому.

На рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення може бути
подана апеляційна скарга, особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
М. І. Чурупченко