АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/1476/14
інстанції - Попрас В.О.
Доповідач - Кіпенко І.С.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2014 р. Судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого судді Кіпенка
І.С.,

суддів - Шаповал Н.М.,
Котелевець А.В.,

при секретарі - Татаріновій
А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 13 січня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»,
ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальних збитків та моральної
шкоди, що спричинені джерелом
підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИЛА:

31 жовтня 2013 р. ОСОБА_2 звернулась до суду
з позовом до ВАТ НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_3,
просила стягнути на її користь з ВАТ
НАСК «ОРАНТА» в рахунок відшкодування
спричинених збитків 6636,23 грн. та
моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., з
ОСОБА_3 моральну шкоду 12450 грн., та
стягнути з відповідачів солідарно
судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що 16.03.2012р. біля
супермаркету «Караван» по вул. Героїв
Праці в м. Харкова сталася дорожньо -
транспортна пригода за участю
автомобіля «Фольксваген-Пассат» держ.
№ НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, який
рухаючись заднім ходом допустив наїзд
на пішохода ОСОБА_2

В результаті даного ДТП їй були
спричинені тілесні ушкодження, з
приводу яких вона з знаходилась на
лікуванні.

Постановою Київського районного суду
м. Харкова від 03.05.2013 р. ОСОБА_3 був
визнаний винним у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу.

Автомобіль «Фольксваген-Пассат» держ.
№ НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 на час
ДТП був застрахований ВАТ НАСК
«ОРАНТА», однак до часу звернення до
суду виплати зі сторони страхової
компанії чи ОСОБА_3 на відшкодування
понесених матеріальних та моральних
збитків немає.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали
та просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник
відповідача ВАТ НАСК «ОРАНТА», позов
визнали частково.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 13 січня 2014 року позов
задоволено частково. Суд стягнув на
користь ОСОБА_2 з ВАТ НАСК «Оранта»
матеріальну шкоду в розмірі 6636 грн.
23коп., в рахунок відшкодування
моральної шкоди, - 5000грн., з ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
- 2000 грн., вирішено питання про розподіл
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просить рішення районного суду
змінити, стягнути з ОСОБА_3 10000грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Судова колегія, перевіряючи законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ДТП|
виникло з вини ОСОБА_3, що
підтверджується постановою Київського
районного суду м. Харкова від 03.05.2013 р.
ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу.

В наслідок ДТП ОСОБА_2 було спричинено
тілесні ушкодження з приводу яких вона
перебувала на стаціонарному лікуванні.

Вказані обставини судом
перевірені на загальних підставах в
відповідності до вимог ст. 15,30, 40,62 ЦПК
України, та їм дана належна оцінка.

Згідно п.5 Постанови ПВС України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди», суд
має з'ясовувати, чим підтверджується
факт заподіяння потерпілому моральних
страждань, за яких обставин вони
завдані, ступінь вини заподіювача, яких
моральних страждань зазнав потерпілий,
в якій грошовій сумі він оцінює
пов'язані з ними витрати та з чого при
цьому виходить, а також інші обставини
які мають значення для вирішення
даного спору.

З врахуванням обставин справи, наданих
позивачем доказів, судова колегія
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції щодо розміру грошової
суми яка підлягає стягненню в рахунок
відшкодування моральної шкоди, з
ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2

Оскільки судове рішення ухвалене з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а наведені в
апеляційній скарзі доводи не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення відносно
скасування чи зміни оскаржуємого
судового рішення і висновків суду
першої інстанції не спростовують, в її
задоволенні належить відмовити на
підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317,
319, ЦПК України, судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 13 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді