Номер провадження АДРЕСА_2-ц/785/1618/14
Головуючий у першій інстанції Домусчі
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Фальчука В.П., Таварткіладзе
О.М.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: представника Виконавчого
комітету Одеської міської ради -
Стефановської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом Виконавчого комітету Одеської
міської ради до ОСОБА_3, за участю
третьої особи Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
про приведення об'єкту у первісний
стан, за апеляційною скаргою
Виконавчого комітету Одеської міської
ради на рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 20 червня 2013 року, -

встановила:

18.12.2012р. Виконавчий комітет Одеської
міської ради звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, за участю третьої
особи Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
про приведення об'єкту у первісний
стан.

В обґрунтування позову позивач
посилався на те, що ОСОБА_3 проведена
реконструкція квартири з приєднанням
самовільно зайнятого підвального
приміщення, площею 20 кв.м., улаштуванням
сходів до підвального приміщення та
збільшення віконних отворів до розміру
дверних, чим вона значно погіршила
житлово-побутові умови мешканців
суміжних квартир та технічного стану
будинку, за адресою АДРЕСА_1.

Цей факт підтверджується актом
обстеження від 02.10.2012р., приписом від
10.08.2012р. та розпорядженням Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 27.09.2012р. № 582.

Представник позивача - виконавчого
комітету Одеської міської ради Шудра
С.В., підтримав позовні вимоги просив
задовольнити та зобов'язати ОСОБА_3
власними силами і за рахунок власних
коштів привести у первісний стан
квартиру АДРЕСА_1, згідно технічній
документації. При цьому в
підтвердження позову надав акт
обстеження від 29.05.2013р.

Відповідачка ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_5 у судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позову, посилаючись на те,
що ОСОБА_3 купила квартиру в
занедбаному стані, під квартирою був
підвал, де проходять всі комунікації, в
який є два входи. Одним входом, який
улаштований дерев'яною огорожею,
користувалась сусідка ОСОБА_6, після
неї в підвалі все було закидано
сміттям, та це сміття було під її
вікном, тому ОСОБА_3 найняла машину, яка
вивезла все сміття з підвалу, змінила
труби, вікно над підвалом поставила
нове збільшив його на 20 см знизу,
укріпила стінку між вікном та входом в
підвал, щоб не завалилась, та один вхід
в підвал забетонувала. Вона
користується іншим входом в підвал,
який знаходиться також у дворі. З
розпорядженням Приморської районної
адміністрації вона не згодна, так як
реконструкцію не проводила, вхід з
квартири до підвалу не влаштовувала, а
тільки вивезла сміття, зробила ремонт
та відновила конструкції, її дії були
направлені на покращення технічного
та санітарного стану будинку.

Представник Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради в
судове засідання не з'явилась, надавши
адресовану суду заяву про підтримання
позову в повному обсязі.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 20 червня 2013р. в задоволенні
позову Виконавчому комітету Одеської
міської ради відмовлено.

В апеляційній скарзі Виконавчий
комітет Одеської міської ради просить
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 20 червня 2013р. скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
При цьому посилалися на те, що
відповідачка здійснила реконструкцію
квартири, на яку не було надано згоду
в установленому законом порядку, а
тому необхідно зобов'язати
відповідача за власні кошти привести
об'єкт у первісний стан, згідно
технічного паспорту на квартиру.

В суді апеляційної інстанції
представник Виконавчого комітету
Одеської міської ради - Стефановська
О.А. підтримала апеляційну скаргу та
просила її задовольнити.

В письмових запереченнях на
апеляційну скаргу ОСОБА_3 просила
апеляційну скаргу відхилити,
посилаючись на те, що згідно
технічного паспорту в квартирі
відповідача є веранда, під якою є два
входи (зліва та справа) в розташований
під квартирою підвал. В даному підвалі
знаходяться технічні комунікації
будинку. Вказаний підвал був
закиданий сміттям , що давало
можливість пацюкам проникати в
квартиру відповідачки и створювало
неможливість проживання в квартирі, а
тому відповідачка очистила підвал від
сміття, закрила один вхід в підвал для
укріплення стіни підвалу, а другий вхід
в підвал залишила для користування
комунікаціями будинку. Крім того,
оскільки освітлення в квартиру
відповідача є вторинним через веранду,
тому вона замінила старе вікно з
фанерними рамами на
металлопластикове.

Відповідачка та її представник, а
також третя особа до суду не прибули,
про час та місце розгляду справи були
сповіщені належним чином, про що у
справі є докази.

Клопотання ОСОБА_3 про
відкладання розгляду справи, в зв'язку
з хворобою її представника не підлягає
задоволенню, оскільки справа вже
відкладалась за її клопотанням 18
грудня 2013р., а тому немає підстав для
задоволення клопотання про
відкладення розгляду справи. Крім того,
до заяви про відкладання справи не
надано доказів щодо хвороби її
представника.

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК
України така неявка сторін не
перешкоджає апеляційному розгляду
справи.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи позивачу в позові, суд
першої інстанції посилався на те, що
суду не надано належних доказів щодо
здійснення відповідачкою
реконструкції квартири.

Суду також не надано доказів, що підвал
знаходиться у власності ОСОБА_6, та що
відповідачем ОСОБА_3 створюються
перешкоди власнику у користуванні
приміщенням підвалу, також відсутні
належні докази про улаштування сходів
з квартири відповідачки в підвал.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вирішуючи спір по суті, повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази в
межах заявлених позовних вимог,
правильно визначив спірні
правовідносини та закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, що на підставі
договору купівлі-продажу від 17.06.2011р.
ОСОБА_3 належить на праві власності
квартира АДРЕСА_1.(а.с. 33), загальною
площею 31 кв.м., яка складається з
житлової кімнати, житловою площею 15
кв.м., веранди, загальною площею 7,8
кв.м.(а.с.15).

Актом комісії від 02.10.2012р. у складі
представника Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради,
представника Управління охорони
об'єктів культурної спадщини, майстра
дільниці № 3 встановлено, що в квартирі
АДРЕСА_1 збільшено віконний пройом та
встановлено вікно з металопластикової
конструкції, а також розібрана підлога
на веранді та закладено підвальний
вхід, передбачений під час забудови(а.с.
8).

Приписом начальника дільниці № 3 КП
«ЖКС «Порт-Франковський» від 10.08.2012р.
ОСОБА_3 зобов'язано звільнити підвальне
приміщення, яке раніше знаходилося в
користуванні гр. ОСОБА_6

Згідно акту б/н від 16.08.2012р. ОСОБА_3
відмовилась від отримання припису від
10.08.2012р.

Розпорядженням Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради №
582 від 27.09.2012р. «Про приведення
самовільно реконструйованої квартири
АДРЕСА_1 в первинний стан» зобов'язано
ОСОБА_3 до 05.10.2012р. привести самовільно
реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 в
первинний стан(а.с. 7).

Судом також встановлено, що під
квартирою відповідачки ОСОБА_3 є
підвал, де проходять всі комунікації, в
який є два входи з вулиці. Одним входом
користувалась ОСОБА_7, іншим входом
користувалась сусідка з квартири
АДРЕСА_2 - ОСОБА_6

Відповідачка ОСОБА_3 пояснила в
судовому засіданні, що вона змінила
труби в підвалі, замінила два старих
вікна з трьох на веранді, збільшив
вікно над входом у підвал на 20 см знизу,
укріпила стінку під вікном та входом в
підвал та забетонувала один вхід до
підвалу, а другий залишила для входу. В
своїй квартирі відповідачка змінила
підлогу, розібрала підлогу на веранді,
змінила старі вікна на нові. Все це було
зроблено для покращення стану будинку
та квартири(а.с.82-87).

Судом також встановлено, що з метою
встановлення виконання самовільної
реконструкції відповідачкою, було
створено комісію Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області, яка
виїздом на місце проживання
відповідача не виявила самовільної
реконструкції квартири та встановила,
що житлове приміщення відповідача
відповідає даним, що зазначені у
технічному паспорті від 14.06.2011р.,
вказане підтверджується відповіддю
Інспекції ДАБК в Одеській області від
27.06.2012р. та від 18.07.2012р. (а.с.38, 39).

Також відповідачка надала до суду
вимогу від 06.06.2012р. про надання їй
проектно-правової документації на
реконструкцію квартири, яка
зареєстрована в Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області (а.с. 75).

Як передбачено статтею 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Відповідно до ст. 152 Житлового Кодексу
України переобладнання і
перепланування житлового будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві власності, проводиться з
дозволу виконавчого комітету місцевої
Ради народних депутатів.

Згідно ч.2 ст. 383 ЦК України, власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно - технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов'язана довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, а обставини справи,
які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Відповідно до п.1.4.4 Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій не допускається
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень, що
погіршує умови експлуатації і
проживання всіх або окремих громадян у
будинку або квартирі.

Згідно із п. 1.4.6 даних Правил
власник, наймач (орендар) житлового
будинку, жилого чи нежилого у житловому
будинку приміщення, що припустив
самовільне переобладнання або
перепланування, що призводить до
порушення конструктивних елементів
або засобів протипожежного захисту,
зобов'язаний за свій рахунок провести
це приміщення до попереднього стану.

Відповідно до ст.16 ЦК України,
звертаючись до суду, позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту.
Обравши способом захисту права подання
позову про знесення самочинної
реконструкції квартири, позивач в силу
ст.10 ЦПК України зобов'язаний довести
правову та фактичну підставу своїх
вимог.

Проте позивачем в суді першої та
апеляційної інстанції не представлено
доказів на підтвердження того, що
роботи по реконструкції квартири
відповідача проведені з порушенням
проектних пропозицій, що суперечить
суспільним інтересам або порушує
права інших осіб, в порушення норм та
правил, визначених державними
правилами та санітарними нормами.

Суду також не надано доказів, що підвал
знаходиться у власності ОСОБА_6, та що
відповідачем ОСОБА_3 створюються
перешкоди у користуванні приміщенням
підвалу, також відсутні належні докази
про улаштування сходів з квартири
відповідачки в підвал.

З огляду на наведене, відповідний
орган державної влади або орган
місцевого самоврядування вправі
заявити позов про проведення
відповідної перебудови самочинного
будівництва в попередній стан при
наявності можливості проведення
перебудови й згоди самої особи, яка
здійснила будівництво, реконструкцію
від її проведення.

Знесення ж самочинного
будівництва є крайньою мірою та
відповідно до вказаної норми може мати
місце за двох умов: неможливості
проведення відповідної перебудови або
відмови особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво від її проведення.

Доказів руйнування несучих
конструкцій будинку, погіршення
цілісності і зовнішнього вигляду
фасадів будинку, порушення вимог
протипожежної безпеки та засобів
протипожежного захисту, обмеження
інтересів інших громадян, які
проживають у будинку матеріали справи
не містять.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року N 6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» роз'яснено, що відхилення
від проекту забудови об'єкта
нерухомості або від вимог будівельних
норм і правил, які не є істотними, не
порушують прав інших осіб та інтересів
суспільства, не суперечать
санітарно-технічним вимогам і правилам
експлуатації, не впливають на міцність
і безпечність цього об'єкта (зокрема,
відхилення у житловому будинку від
внутрішнього планування зі
збереженням чи незначним відхиленням
від установленого проектом розміру
житлової площі, незначна зміна його
габаритів, місця розташування тощо), не
можуть бути підставою для задоволення
вимог про перебудову чи про знесення
об'єкта нерухомості.

Колегія суддів прийшла до
висновку, що позивач не довів свої
вимоги. Не довів, що відсутня технічна
можливість перебудови та що необхідно
використати крайню міру для поновлення
порушеного права позивача, не зазначив
- яким чином, відповідач повинен
привести реконструкцію в попередній
стан, не навів доказів у підтвердження
того, що існує така технічна
можливість.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов до правильного висновку, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів щодо здійснення
відповідачкою реконструкції квартири.
Також матеріалами справи підтверджено,
що Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, виїздом на місце
проживання відповідачки не виявлено
самовільної реконструкції її квартири
та було встановлено, що житлове
приміщення, де проживає відповідачка
відповідає даним, що зазначені у
технічному паспорті.

Вказані відповіді від 27.06.2012р. та від
18.07.2012р комісії Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області позивачем не
спростовані.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів розглянувши скаргу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Інші доводи апелянта не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому мають бути відхилені.

За таких обставин, апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.209, 307
ч.1п.1,308,314,315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів , -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Виконавчого
комітету Одеської міської ради -
відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 20 червня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
з моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

В.П. Фальчук

О.М.
Таварткіладзе