Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Шовкопляс О. П.
,

при секретарі - Кузьменко Т.
Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Вільнотарасівської
сільської ради Білоцерківського
району Київської області, третя особа:
Білоцерківська районна державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на спадкове майно, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Вільнотсарасівської
сільської ради Білоцерківського
району про визнання права власності на
спадкове майно, мотивуючи тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, яка
проживала в АДРЕСА_1 в житловому
будинку, який належав їй на праві
власності. Але, так як зазначений
житловий будинок не був зареєстрований
в реєстрі прав власності на нерухоме
майно, постановою державного
нотаріуса Білоцерківської районної
державної нотаріальної контори їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
правао на спадщину на будинок. Причиною
відмови є те, що первинна реєстрація
прав власності на будинок не була
проведена і правоустановлюючий
документ відсутній. Посилаючись на
зазначені обставини, просила суд позов
задовольнити та визнати за нею право на
отримання у власність в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3 на
спадкове майно у вигляді житлового
будинку в АДРЕСА_1 .

В судове засідання представник
позивача не з'явилась, надала до суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності, позов підтримала в
повному обсязі.

Представник відповідача
Вільнотарасівської сільської ради
Білоцерківського району Київської
області в сдове засідання не з'явився,
надав до суду заяву в якій в
задоволенні позову не заперечував,
надав письмову заяву про визнання
позову.

Представник 3-ї особи Білоцерківської
районної державної нотаріальної
контораи в судове засідання не
з"явився, хоч про час і місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що ОСОБА_3 05.04.1995 року
склала заповіт, яким все своє майно
заповіла своїй внучці ОСОБА_1,
посвідченого секретарем виконкому
Вільнотарасівської сільської ради
народних депутатів Білоцерківського
району Київської області,
зареєстровано в реєстрі за № 26.

Також, судом встановлено, що позивачка
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3
звернувшись з заявою до нотаріальної
контори про прийняття спадщини.

Дані обставини підтверджуються
наданими суду копіями свідоцтва про
смерть ОСОБА_3, копією спадкової справи,
копією заповіту від 05.04.1995 року.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах про спадкування" від
30.05.2008р. п.23 - за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадину судовому
розглядові не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Згідно з роз"ясненням Міністерства
юстиції України щодо порядку
оформлення документів в разі смерті
власника нерухомого майна № 19-32/319 від
21.02.2005р. - якщо первинна реєстрація прав
власності не була проведена і
правовстановлюючий документ
відсутній, питання визначення
належності майна попередньому чи
наступному власнику (спадкоємцю) у
випадку відсутності таких документів,
вирішується у судовому порядку.

З довідки сільського голови
Вільнотарасівської сільської ради
Білоцерківського району від 26.03.2013 р.
№02-18/296 вбачається, що житловий будинок
який розташований в АДРЕСА_1 належав
ОСОБА_3.

Відповідно до законодавства що діяло
на час забудови будинку, реєстрації
підлягали лише індивідуальні будинки
та домоволодіння у містах і селищах
міського типу Української РСР
(Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затв. наказом Мінкомунгоспу УРСР від 31
січня 1966 р., втратив чинність 13.12.95 р.).
Отже, у сільській місцевості
оформлення індивідуальних (приватних)
будинків здійснювалося після
закінчення будівництва у
господарській книзі сільської ради
шляхом вчинення відповідного запису та
відкриттям особистого рахунку на ім'я
забудовника. Інших
правовстановлювальних документів
чинне на той час законодавство не
передбачало.

Відповідно до п.4 ст.З Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлено - права на нерухоме майно,
що виникли до набрання чинності цим
Законом (до 1.07.2004), визнаються дійсними
у разі відсутності їх державної
реєстрації, передбаченої цим Законом,
за таких умов, зокрема, якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

Суд враховує зазначені обставини, а
також те, що на час забудови житлового
будинку документи про право власності
на будинок не оформлялися, реєстрація
прав власності не була передбачена
законом, а тому є підстави вважати, що
право власності на зазначений будинок
набуте спадкодавцем на підставі
законодавства, що діяло на час
забудови, що підстверджує право
спадкоємця на спадкове майно.

Також, суд враховує і норму статті 328 ЦК
України , згідно з якою право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із право
чинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що за позивачем
може бути визнано право власності на
спадкове майно у вигляді житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.15,60,212-215,223 ЦПК України,
ст.328 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайсуд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя О. П. Шовкопляс