АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/2185/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

23 січня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 14 листопада
2013 року в справі за позовом
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна організація-110
Голосіївського району» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,-

в с т а
н о в и л а:

В січні 2013 року Комунальне
підприємство «Житлово-експлуатаційна
організація-110 Голосіївського району»
пред»явило позов до відповідача про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування вимог позивач
зазначав,що відповідач є власником
особового рахунку квартири АДРЕСА_1, де
він зареєстрований та проживає.
Користуючись вказаним житловим
приміщенням та комунальними
послугами,позивач в порушення Правил
користування приміщеннями житлових
будинків та гуртожитків, а також вимог
ЖК України не сплачує спожиті
житлово-комунальні послуги, в зв»язку з
чим утворилася заборгованість за
період з січня 2010 року по січень 2011 року
в розмірі 2 910 грн.65 коп.,які позивач
просив стягнути з відповідача.

Уточнивши позовні вимоги,позивач
просив стягнути з відповідача основний
борг у розмірі 2 893 грн.82 коп., 3 % річних
від суми заборгованості у розмірі 360
грн.50 коп. та інфляційні втрати в
розмірі 282 грн.90 коп..

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 14 листопада 2013 року
позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду,
відповідач в апеляційній скарзі
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове про відмову
в задоволенні позову. Зазначає,що судом
при вирішенні спору не враховано умови
договору про участь у витратах на
утримання будинку та прибудинкової
території від 15 травня 2006
року,укладеного між ним та Комунальним
підприємством «ЖЕО-110»,а також
незаконність тарифів на підставі яких
нарахована вартість послуг в червні,
липні 2009 року, дію яких було зупинено
розпорядженням № 842-р КМ України від 17
липня 2009 року та неповідомлення його
про зміну тарифів, встановленими
іншими розпорядженнями КМДА,невірно
застосована судом позовна давність та
розмір судового збору.

Вислухавши доповідь
судді,пояснення представника позивача
,обговоривши доводи апеляційної
скарги,обставини справи,колегія суддів
приходить до наступного.

Встановлено, що відповідач є
власником особового рахунку квартири
АДРЕСА_1, де він зареєстрований та
проживає. За період з січня 2010 року по
січень 2011 року , ОСОБА_1 не здійснював
оплату за користування житловим
приміщенням та за спожиті комунальні
послуги в зв»язку з чим існує борг в
розмірі 2 893 грн.82 коп..

Задовольняючи позовні вимоги і
стягуючи з відповідача заборгованість
по вказаних платежах у розмірі 2 893 грн.82
коп. , суд виходив з того, що ОСОБА_1 не
виконав зобов'язання по оплаті цих
платежів, а тому стягненню підлягають і
3 % річних в розмірі 544,05 грн. та
інфляційні втрати в розмірі 282 грн.90
коп., та прийшов до правильного
висновку , що вказані вимоги позивачем
заявлено в межах загального строку
позовної давності, передбаченого ст. 257
ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи
та не заперечується відповідачем, за
житлово-комунальні послуги він не
сплачував, суд задовольнив вимоги
позивача в межах строку позовної
давності, а тому доводи апеляційної
скарги про стягнення судом
заборгованості за період, що перевищує
вказаний строк, на увагу не
заслуговують.

Статтею 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", визначено,
що споживач має право на несплату
вартості житлово-комунальних послуг за
період тимчасової відсутності
споживача та/або членів його сім'ї
при відповідному документальному
оформленні, а також за період
фактичної відсутності
житлово-комунальних послуг,
визначених договором у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Нормами вказаного Закону не
передбачено право споживача на
несплату вартості житлово-комунальних
послуг з підстав неповідомлення
виконавцем/виробником споживача про
зміну цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги, в зв»язку з
чим посилання ОСОБА_1 на
правомірність своїх дій щодо несплати
наданих йому послуг з підстав того, що
позивач не повідомив його про зміну
тарифів, на увагу не заслуговують.

Стверджуючи про незаконність
тарифів на підставі яких нарахована
вартість послуг в червні, липні 2009 року,
дію яких було зупинено розпорядженням
№ 842-р КМ України від 17 липня 2009 року ,
будь-яких доказів тому, що позивачем
при нарахуванні застосовувались
вказані тарифи ОСОБА_1 не надав.

Крім того, вказані доводи
відповідача спростовуються наданими
позивачем розгорнутими розрахунками
вартості послуг з централізованого
опалення, гарячого водопостачання,
водовідведення гарячої води та послуг
газопостачання та розпорядженнями
КМДА за період з 31.08.2009 року по 3012.2010
року ( а.с.53-90 ).

Не заслуговують на увагу і доводи
відповідача щодо незаконного
стягнення з нього 3% річних та
інфляційних витрат, оскільки судом
першої інстанції вірно встановлено, що
ОСОБА_1 прострочив грошове
зобов»язання, яким є оплата
житлово-комунальних послуг , та
правильно застосував ч. 2 ст. 625 ЦК
України до правовідносин, що виникли
між сторонами.

Посилання ОСОБА_1 на договір про
участь у витратах на утримання будинку
та прибудинкової території , укладений
ним 15 травня 2006 року, яким передбачено
сплата пені при несвоєчасному внесенні
платні, колегія суддів не приймає,
оскільки вказаний договір був
укладений відповідачем з КП
«ЖЕО-110»Голосіївської районної в м.
Києві Ради, проте як позивач у справі є
КП «Житлово-експлуатаційна
організація-110 Голосіївського району»,
з яким ОСОБА_1 в порушення п.1 ч. 3 статті
20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» договір
на надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений виконавцем на
основі типового договору , не укладав.

На підставі викладеного рішення
суду є законним та обґрунтованим,
підстави до виконання якого відсутні.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 14 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -