Провадження № 2/752/1458/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.02.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
Колдіної О.О.

з участю секретаря -
Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «АВС
Логістік Парк», 3-тя особа на стороні
відповідача: Відділ державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м.Києві
про звільнення майна з під арешту,-

в с т а н
о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до
ТОВ «АВС Логістік Парк» про
зобов»язання ВДВС Голосіївського
районного управління юстиції у м.Києві
виключити з переліку арештованого
майна ТОВ «АВС Логістік Парк» та зняти
арешт і заборону на відчуження на
вантажний автомобіль - фургон
«Хюндай», випуску 2006 року, д.н. НОМЕР_1,
що накладений відповідно до постанови
від 04.09.2012 р., а також зобов»язання
відповідача після зняття арешту на
автомобіль зняти його з обліку в ДАІ та
передати власнику.

Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що відповідно до рішення
Придніпровського районного суду
м.Черкаси від 17.09.2013 р. за позивачем було
визнано право власності на вантажний
автомобіль - фургон «Хюндай», випуску
2006 року, д.н. НОМЕР_1 на підставі
Договору оренди автомобіля № ЛП 0812 від
02.08.2012 р., укладеного між ТОВ «АВС
Логістік Парк» та ТОВ «Максима Стоун»
та Договору про відступлення права
вимоги № 24 від 29.04.2013 р., укладеного між
ТОВ «Максима Стоун» та ОСОБА_1

Однак, відповідно до
постанови ВДВС Голосіївського
районного управління юстиції у м.Києві
від 04.09.2012 р. на зазначений транспортний
засіб був накладений арешт та заборону
на його відчуження.

Зазначений арешт перешкоджає
реалізації його права власності, в
зв»язку з чим він вимушений звернутись
до суду.

В ході судового розгляду
позивач підтримав позовні вимоги та
просив позов задовольнити, посилаючись
на те, що відповідно до рішення
Придніпровського районного суду
м.Черкас право власності на спірний
автомобіль у нього виникло з 02.08.2012 р., а
арешт майна був накладений ВДВС
Голосіївського районного управління
юстиції у м.Києві, як на майно, що
належить відповідачу, 04.09.2012 р.
Зазначений арешт перешкоджає йому
реалізувати своє право на користування
і розпорядження майном, в зв»язку з чим
він просить зобов»язати ВДВС
Голосіївського районного управління
юстиції у м.Києві зняти арешт з
автомобіля та заборону на його
відчуження.

Представник відповідача
визнав позовні вимоги, не заперечував
проти його задоволення.

Представник третьої особи в
судове засідання не з»явився,
надіславши письмові пояснення та
клопотання про розгляд справи у
відсутність представника ВДВС
Голосіївського районного управління
юстиції у м.Києві.

Вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.08.2012 р. між
ТОВ «АВС Логістік Парк» та ТОВ «Максима
Стоун» був укладений Договір оренди
автомобіля № ДП-0812, відповідно до якого
ТОВ «АВС Логістік Парк», як
Орендодавець, передає, а ТОВ «Максима
Стоун», як Орендар, приймає в строкове
користування окремо визначене майно -
вантажний автомобіль - фургон
«Хюндай», випуску 2006 року, д.н. НОМЕР_1,
що належить Орендодавцю, і залишкова
вартість якого становить 12700 гривень.

Відповідно до п.4.2 Договору
оренди у разі, якщо Орендар вносить
Орендодавцю в якості оплати за оренду
всю суму залишкової вартості
орендованого автомобіля, визначеної в
п.1.1. Договору, протягом двох місяців з
дня укладення договору, він набуває
право власності на орендоване майно з
моменту укладення Договору. Оформлення
права власності на майно, що
орендується, здійснюється на вимогу
Орендаря, шляхом підписання
двостороннього акту
приймання-передачі орендованого майна
у власність, або у судовому порядку.

Судом встановлено, що ТОВ
«Максима Стоун» відповідно до
квитанції до прибуткового касового
ордеру № 53 від 19.09.2012 р. внесло на
рахунок ТОВ «АВС Логістік Парк» в
якості орендної плати кошти в сумі 20 000
гривень.

Згідно з інформацією, що міститься
в Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна, 04.09.2012 р. ВДВС Голосіївського
районного управління юстиції у м.Києві
був накладений арешт на майно ТОВ «АВС
Логістік Парк» та оголошено заборону
на його відчуження.

На момент накладення арешту
на майно боржника право власності на
автомобіль «Хюндай», 2006 р. випуску, д.н.
НОМЕР_1 було зареєстровано за ТОВ «АВС
Логістік Парк», що підтверджується
Свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу.

Зазначений арешт був
накладений в зв»язку з наявністю в
провадженні ВДВС Голосіївського
районного управління юстиції у м.Києві
зведеного виконавчого провадження, яке
включає в собі 20 виконавчих проваджень
про стягнення з ТОВ «АВС Логістік Парк»
грошових коштів на загальну суму 10 873 650
гривень 05 копійок.

В ході розгляду справи
встановлено, що 29.04.2013 р. між ТОВ
«Максима Стоун» та ОСОБА_1 був
укладений Договір № 24 про відступлення
права вимоги, згідно з умовами якого
Первісний кредитор - ТОВ «Максима
Стоун», відступає, а новий кредитор -
ОСОБА_1 набуває право вимоги, належне
первісному кредиторові і стає
кредитором по договору оренди
автомобіля №ЛП-0812 від 02.08.2012 р..

Згідно з положеннями п.1.3
Договору про відступлення права вимоги
новий кредитор одержує право замість
первісного кредитора вимагати від ТОВ
«АВС Логістік Парк» передачі йому у
власність предмета оренди - вантажного
автомобіля «Хюндай» , 2006 р. випуску, д.н.
НОМЕР_1.

На підставі заочного рішення
Придніпровського районного суду
м.Черкаси від 17.09.2013 р. за ОСОБА_1 було
визнано право власності на вантажний
автомобіль «Хюндай», 2006 р. випуску д.н.
НОМЕР_1.

Позивач, звертаючись до суду
з даним позовом, посилається на те, що
арешт майна ТОВ «АВС Логістік Парк», у
тому числі вантажного автономія
«Хюндай», 2006 р. випуску, д.н. НОМЕР_1
перешкоджає йому реалізувати своє
право власності, а саме вільно
користуватись та розпоряджатись
належним йому майном, оскільки він має
намір зареєструвати своє право в
органах Державної автоінспекції, а
наявний арешт, виключає таку
можливість.

Відповідно до ст.60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом
рішення про зняття арешту з майна арешт
з майна знімається за постановою
державного виконавця не пізніше
наступного дня, коли йому стало відомо
про такі обставини. Копія постанови про
зняття арешту з майна надсилається
боржнику та органу (установі), якому
була надіслана для виконання постанова
про накладення арешту на майно
боржника.

Тобто, законодавець пов»язує
можливість звернення особи з даним
позовом у разі порушення права
власності на майно, на яке було
накладено арешт.

Відповідно до ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Як зазначалось вище, позивач набув
права власності на автомобіль на
підставі рішення Придніпровського
районного суду м.Черкаси від 17.09.2013 р.

В силу положень ст..223 ЦПК
України рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

В силу положень ст.233 ЦПК України
заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого цим Кодексом.

Відповідно до відмітки суду
рішення Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 17.09.2013 р. набрало
законної сили 30.09.2013 р.

З огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що на момент
накладення арешту на майно відповідача
- ТОВ «АВС Логістік Парк» (04.09.2012 р.),
позивач не був власником вантажного
автомобіля «Хюндай» д.н. НОМЕР_1, а тому
його право не було порушено.

Крім того, суд бере до уваги,
що право вимоги у ТОВ «Максима Стоун»,
яке в подальшому за договором про
відступлення право вимоги було
передано ОСОБА_1, про передачу йому у
власність зазначеного автомобіля
виникло лише після внесення коштів на
рахунок ТОВ «АВС Логістік Парк» 19.09.2012
р., також після накладення арешту на
автомобіль.

Також суд вважає, що позивач
звернувся до суду за захистом свого
права не у спосіб, визначений законом,
оскільки закон передбачає у разі
порушення права власника майна у виді
накладення арешту на його майно право
звернутись до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Однак, позивач звернувся до
суду з позовом про зобов»язання ВДВС
Голосіївського районного управління
юстиції у м.Києві, який є третьою особою
у справі, виключити з переліку
арештованого майна ТОВ «АВС Логістік
Парк» та зняти арешт і заборону на
відчуження на вантажний автомобіль
фургон с «Хюндай», випуску 2006 року, д.н.
НОМЕР_1, що накладений відповідно до
постанови від 04.09.2012 р.

Також судом встановлено, що
відповідно до ухвали Господарського
суду м.Києва від 11.11.2013 р. порушено
провадження у справі про банкрутство
ТОВ «АВС Логістік Парк», введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів та введена процедура
розпорядження майном ТОВ «АВС Логістік
Парк».

З огляду на всі викладені вище
обставини в їх сукупності, оцінюючи всі
досліджені судом докази, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд
вирішує на підставі ст.88 ЦПК України

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и
в:

у задоволенні прозову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВС Логістік Парк»,
3-тя особа на стороні відповідача:
Відділ державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м.Києві про звільнення майна
з під арешту - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя