АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/820/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 41 Зайончковська
І. А. Доповідач в апеляційній
інстанції Демченко В. А. РІШЕННЯ
19 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Демченко В. А. суддів
Бородійчук В. Г. , Подорога В. М. при
секретарі Бражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 10 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ
житлового будинку в натурі між
в с т а н о в и л а :
Позивач ОСОБА_7 звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_6 про поділ житлового
будинку в натурі між співвласниками.
Свої вимоги мотивувала тим, що після
смерті матері вітчима, ОСОБА_8,
позивачка та його сестра, що є
відповідачкою по справі, стали в
порядку спадкування в рівних частках
власниками будинку АДРЕСА_1. За
договором купівлі-продажу від 17 грудня
2012 року ОСОБА_8 належну йому 1/2 частину
вказаного будинковолодіння продав
Позивачка ОСОБА_7, посилаючись на те, що
вона має право на виділ свого майна у
фактичне користування, а відповідачка
проживає у всьому спірному будинку,
просила провести його поділ в натурі,
оскільки вони з цього приводу не можуть
Позивачка та її представник позов
підтримали і, після проведення
судово-технічної експертизи, просили
провести поділ будинку за варіантом № 1
Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 10 лютого 2014
року позов задоволено, виділено ОСОБА_7
за варіантом № 1 (варіант № III) висновку
судово-технічної експертизи від 7
грудня 2013 року в користування квартиру
АДРЕСА_1 загальною вартістю 55333 грн., а
саме: приміщення в житловому будинку з
прибудовою «А-1,а»: 1-6 площею 10,5 кв.м., 1-5 -
7,8 кв.м., 1-4 - 7,0 кв.м., з надвірних споруд:
погріб з шийкою «Б», 1/2 частину сараю
«В» без газопостачання, убиральню «Ж»,
огорожу № 3.

Виділено ОСОБА_6 за варіантом № 1
(варіант № III) висновку
судово-технічної експертизи від 7
грудня 2013 року в користування квартиру
АДРЕСА_2 загальною вартістю 58299 грн., а
саме: приміщення в житловому будинку з
прибудовою «А-1,а»: 1-1 площею 8,0 кв.м., 1-2 -
9,5 кв.м., 1-3 - 14,6 кв.м., з надвірних споруд:
ганок, козирок, 1/2 частину сараю «В» з
газопостачанням, душ «Е», колодязь «Д».
В спільному користуванні сторін
залишено огорожу № 1, огорожу № 2,
трубопровід «в». Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 грошову компенсацію за
більшу частку у праві власності на
будинковолодіння в сумі 1483 грн.
Зобов'язано сторони здійснити
реконструкцію системи опалення,
газопостачання, електропостачання з
метою забезпечення їх автономності для
кожного співвласника будинку.
Зобов'язано ОСОБА_7 облаштувати дверний
блок між приміщеннями 1-5 та 1-6, вікно у
приміщенні 1-6 та замість існуючого
вікна в цьому приміщенні вхідний
дверний проріз. Зобов'язано ОСОБА_6
демонтувати дверні блоки між
приміщеннями 1-1 та 1-6, 1-2 та 1-5, а також
грубу у приміщенні 1-2. Стягнуто з ОСОБА_6
на користь ОСОБА_7 витрати по справі у
вигляді судового збору в сумі 229,40 грн.,
за проведення судово-технічної
експертизи в сумі 3984,59 грн., та за
надання правової допомоги в сумі 2000
грн.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_6 подала
апеляційну скаргу на дане рішення, в
якій просить скасувати рішення в
частині задоволення вимог про
стягнення з неї судових витрат у
повному розмірі, ухваливши нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог в цій частині, так як вважає його
ухваленим із порушенням норм
процесуального права та
невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам справи, а в іншій
частині - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони
по справі, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції, судова колегія приходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги по наступних
підставах.

Так, за матеріалами справи встановлено,
що після оформлення спадкоємцями
права власності на спадкове майно воно
в натурі поділено не було, а за
договором купівлі-продажу від 17 грудня
2012 року позивачка отримала право
власності на частку у спільній
частковій власності ( а. с. 5 - 7).

Під час розгляду справи, ухвалою
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 13 листопада 2014
року було призначено судово - технічну
експертизу ( а. с. 22).

Згідно висновку судово-технічної
експертизи від 7 грудня 2013 року поділ
будинку та надвірних споруд можливий
за п'ятьма варіантами ( а. с. 27 - 88).

Колегія суддів поділяє думку суду
першої інстанції відносно того, що при
вирішенні питання щодо визначення
варіанту поділу суд враховував думку
відповідачки, яка проживає в даному
будинку тривалий час і він є для неї
єдиним житлом, найбільш прийнятний
порядок користування сторонами
надвірними спорудами, які необхідно
здійснити переобладнання в будинку та
витрати на це, розмір сплати однією
стороною іншій грошової компенсації за
більшу частку у майні, що виділяється,
виділ відповідачці, з врахуванням в
тому числі і її віку, частини будинку з
обладнаним входом до неї.

Також, районний суд вірно враховував ,
що згідно технічного паспорту на
спірний будинок жилими приміщеннями є
кімнати 1-3, 1-4, 1-5, а тому при поділі
будинку в натурі за варіантом № 1
(варіант № 3) нежитлові приміщення 1-2 та
1-6 будуть виділені кожній стороні.

Крім того, за матеріалами справи
встановлено, що згідно листа
начальника управління архітектури,
регулювання забудови та земельних
відносин міста вбачається, що він
вважає за можливе погодити II варіант
розподілу житлового будинку без
зазначення мотивів цього, хоча він не
влаштовує обидві сторони по справі.

Окрім цього, у судове засідання суду
першої інстанції запрошувався
спеціаліст управління архітектури,
регулювання забудови та земельних
відносин міста, із пояснень якого
вбачається, що при визначенні варіанту
поділу в першу чергу була врахована
інсоляція частин будинку, що
виділяються співвласникам, хоча при
цьому будь-яких категоричних
заперечень щодо проведення поділу
будинку відповідно до першого варіанту
експертизи теж не має. Разом з тим
будь-який поділ вже є порушенням
будівельних норм, так як будинок
призначається для проживання однієї
сім'ї і при розподілі його частини не
можуть задовольняти всі необхідні
потреби його користувачів

А тому, колегія суддів погоджується із
висновком районного суду про те, що
відповідно до вимог закону позивач має
право на виділ цієї частки в натурі для
здійснення в повній мірі свого права
власності, в разі якщо такий виділ
можливий.

Також, колегія суддів враховує і те, що
сторонами рішення суду в частині
розподілу будинковолодіння не
оскаржується, а апелянт ОСОБА_6
оскаржила судове рішення тільки в
частині судових витрат.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги
щодо стягнення з відповідачки витрат
на проведення експертизи та сплаченого
судового збору, колегія суддів
приходить до висновку, що висновки суду
першої інстанції про стягнення з
відповідачки на користь позивачки
понесених витрат зі сплати судового
збору в сумі 229.40 гривень та витрат за
проведення судово-технічної
експертизи в сумі 3984.59 гривень є
вірними, оскільки підтверджені
документально фінансовими документами
про сплату і узгоджуються з
положеннями ст.79, ст.88 ЦПК України
(а.с.1-2, 90).

Однак, колегія суддів не погоджується
і з висновком суду першої інстанції
щодо стягнення витрат на правову
допомогу, які заявлені позивачкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦП України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
витрати на правову допомогу належить
до судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про
граничні розміри компенсаційних
витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних та адміністративних справ, і
порядок їх компенсації за рахунок
держави» установлено, що граничний
розмір витрат, пов'язаний з правовою
допомогою стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, не повинен
перевищувати суму, що обчислюється
виходячи з того, що зазначеній особі
виплачується 40 % розміру мінімальної
заробітної плати за годину її роботи.

Відповідно до п. 4 ст. 42 ЦПК України
повноваження адвоката, як
представника, можуть також
посвідчуватися ордером, який виданий
адвокатським об'єднанням, або
договором. До ордера адвоката
обов'язково додається витяг із
договору, у якому зазначаються
повноваження адвоката як
представника або обмеження його прав
на вчинення окремих процесуальних
дій. Витяг засвідчується підписом
сторін договору.

За частинами 1, 2 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Так, з матеріалів справи встановлено,
що правову допомогу позивачці надавав
адвокат ОСОБА_9 на підставі ордеру та
угоди про надання правової допомоги №
351 від 20. 10. 2013 року (а.с.17 -18).

Відповідно до п.1.3 станом на 10 лютого 2014
року замовник зобов'язаний сплатити
виконавцю частку гонорару в сумі 2 000
грн. додаткової угоди № 1 до договору
№ 351 від 20.010. 2013 року ( а. с. 98).

Проте, в матеріалах справи відсутня
квитанція до прибуткового касового
ордеру чим іншого фінансового
документа, з яких б було встановлено, що
адвокат ОСОБА_9 отримав від позивачки
ОСОБА_7 2 000 гривень за надання правової
допомоги.

Окрім цього, згідно п.3.2 Договору №351
про надання правової допомоги від
20.10.2013 року, укладеного між ОСОБА_7 та
адвокатом ОСОБА_9, сторони передбачили,
що оплата проводиться шляхом
перерахування замовником на
розрахунковий рахунок виконавця
грошової суми або сплати готівкою до
каси виконавця.

А тому, виходячи із викладених обставин
та наявних у справі матеріалів, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції не вірно застосовано норми
процесуального права в частині
стягнення судових витрат про надання
правової допомоги в сумі 2000 грн., у
зв'язку з чим доводи апеляційної
скарги в цій частині є обґрунтованими і
вона підлягає до часткового
задоволення, а рішення суду першої
інстанції в частині стягнення судових
витрат про надання правової допомоги
до скасування з ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог про стягнення судових
витрат в розмірі 2 000 грн. за надання
правової допомоги, в іншій частині
рішення суду першої інстанції підлягає
залишенню без змін.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 10 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про поділ житлового будинку в
натурі між співвласниками - в частині
стягнення судових витрат із
відповідача в сумі 2 000 грн. - скасувати
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_7 в задоволенні
позовних вимог про стягнення судових
витрат про надання правової допомоги в
сумі 2 000 грн. , в іншій частині рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення .

Головуючий :

Судді :