Ічнянський районний суд Чернігівської
Справа № 733/2315/13-ц
№ 2/733/199/14
Рішення

Іменем України

"27" березня 2014 р.
м. Ічня

Ічнянськийрайонний суд
Чернігівськоїобласті в складі:

головуючого - судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Мошенець Л.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 та

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ічня цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні власністю,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що рішенням Ічнянського районного
суду Чернігівської області від 09
жовтня 2006 року за нею визнано право
власності на 1/3 частину будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1. За
рішенням цього ж суду від 04 серпня
2011року було виділено в натурі належну
їй 1/3 частину будинку, для забезпечення
ізольованого користування житловим
приміщенням провести
ремонтно-будівельні роботи по
обладнанню приміщень та прибудувати
кухню з тамбуром. Крім того, за вказаною
адресою за нею закріплено земельну
ділянку загальною площею 1 282,67 кв м.
Однак, відповідачі займають виділені
їй в натурі кімнати та господарські
споруди та чинять їй перешкоди в
проведенні ремонтно-будівельних робіт
та користуванні земельною ділянкою. А
тому просить суд зобов'язати останніх
не чинити їй перешкод в користуванні
виділеної в натурі 1/3 частини житлового
будинку з надвірними будівлями, шляхом
виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з кімнати 1-5
площею 23,9 м квадратних, літньої кухні
«В1», прибудови «в1», та звільнення
вищезазначених житлових приміщень від
належних відповідачам на праві
власності речей, крім того, також
просить усунути перешкоди у
користування водяною колонкою «К1», 1/3
частини шиферної огорожі «№2» шляхом
заборони відповідачам ними
користуватися та усунути перешкоди у
користуванні 1/3 частиною будинку та
господарських споруд шляхом заборони
відповідачам не чинити перешкод у
проведенні ремонтно-будівельних робіт
відповідно до рішення Ічнянського
районного суду Чернігівської області
від 04 серпня 2011 року.

У судовому засідання позивач
зменшила позовні вимоги та просила
усунути перешкоди у користуванні нею 1/3
частиною будинку шляхом зобов»язання
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звільнити кімнату 1-5
площею 23,9 кв м в будинку АДРЕСА_1 від
належних їм речей та зобов»язати
останніх не чинити їй перешкод в
користуванні земельною ділянкою
площею 1282,67м.кв., що розташована також
за вищезазначеною адресою, при цьому
пояснила, що протягом 3 років
відповідачі чинять їй перешкоди у
реалізації нею рішення Ічнянського
районного суду Чернігівської області
від 04 серпня 2011 року, згідно якого для
забезпечення ізольованого
користування житловими приміщеннями
вона повинна провести відповідні
ремонтно-будівельні роботи, які вона і
по цей день не може розпочати, так як
відповідачі, то не дають їй ключів від
будинку, то забороняють, з погрозами
робітникам, проводити будь-які роботи.
На даний час вона не може належним
чином користуватися своєю кімнатою у
будинку, так як вона повністю
заставлена речами, які належать
відповідачам і які у добровільному
порядку не бажають звільняти кімнату
від речей. Крім того, відповідачі
садять її город, яким вона не може
користуватися.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов не визнав та пояснив,
що ніяких перешкод у користуванні
кімнатою та земельною ділянкою ОСОБА_1
він не чинить. Дійсно деякі речі, які
належать йому та ОСОБА_4, вони
зберігають у кімнаті позивача, так як у
них не має іншого місця, де їх можна
розмістити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у
судовому засіданні позов не визнав та
пояснив, що на його думку позивач
звернулася з позовом не до тих осіб, які
їй чинять перешкоди, оскільки з її
пояснень видно, що перешкоджали їй у
користуванні власністю інші особи, які
у судовому засіданні участі не
приймають.

Свідок ОСОБА_5 у судовому
засіданні показав, що на початку
березня 2014 року він, на виклик ОСОБА_1,
виїзджав у складі оперативної групи за
місцем знаходження будинку останньої в
с. Іваниця Ічнянського району
Чернігівської області. По приїзду було
встановлено, що деякі особи чинили
перешкоди ремонтній бригаді
переобладновувати віконний проріз під
дверний у одній із кімнат будинку, яка
зі слів ОСОБА_1 належить їй, при цьому у
цій же кімнаті було виявлено багато
різних речей, які були описані у
відповідному протоколі.

Заслухавши пояснення сторін,
представника відповідача, показання
свідка, та дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України
передбачено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст.
152 ЗК України встановлено, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном. Власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків.

У судовому засіданні встановлено, що
заочним рішенням Ічнянського
районного суду Чернігівської області
від 09 жовтня 2006 року за ОСОБА_1 визнано
право власності в порядку спадкування
на 1/3 частку домоволодіння,
розташованого в АДРЕСА_1, а за ОСОБА_2
визнано право власності на 2/3 частки
вказаного домоволодіння (а.с. 9).

Рішенням Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 04.08.2011 року
ОСОБА_1 виділено 1/3 частку
домоволодіння в натурі. Зокрема, серед
іншого майна виділено кімнату 1-5 площею
23,9 мІ. Для забезпечення ізольованого
користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 в житловому будинку необхідно
провести наступні ремонтно-будівельні
роботи: замурувати дверний проріз
приміщення 1-4 (житлова кімната площею
20,6 мІ та 1-5 (житлова кімната площею 23,9
мІ, переобладнати віконний проріз під
дверний у приміщенні 1-5 (житлова
кімната площею 23,9 мІ, прибудувати до
приміщення 1-5 (житлова кімната площею
23,9 мІ, кухню площею 7,0 мІ з тамбуром
глибиною не менше 1,5 метра (а.с. 7-8). Також
за ОСОБА_1 закріплено і земельну
ділянку загальною площею 1282,67 мІ.

Зазначені рішення набрали законної
сили.

Однак, позивач не може реалізувати своє
право в користуванні виділеним в
натурі їй майном та провести
будівельні роботи, оскільки
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 чинять їй
перешкоди, які у кімнаті 1-5 житлового
будинку АДРЕСА_1, яка належить позивачу,
зберігають свої речі і у добровільному
порядку їх звідти не забирають.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
не заперечував проти того, що ОСОБА_4 та
його речі вони розмістили у кімнаті
позивача у зв»язку з тим, що їх нікуди
більше подіти.

Таким чином встановлено, що останні
безпідставно порушують права позивача
щодо розпорядження своїм майном, а тому
позов в частині зобов'язання
відповідачів звільнити кімнату
позивача від належних їм речей
підлягає задоволенню.

Що стосується вимог позивача про
зобов'язання відповідачів не чинити їй
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою площею 1282,67 мІ , що розташована
в АДРЕСА_1, то в цій частині вони
задоволенню не підлягають, оскільки
позивачем не надано жодних доказів, які
про це б свідчили.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
необхідно стягнути витрати по сплаті
судового збору в рівних частках.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 321, 391 ЦК України,
ст. 152 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не чинити
ОСОБА_1 перешкод в користуванні
виділеною в натурі 1/3 частиною
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, розташованого
в АДРЕСА_1, шляхом зобов»язання ОСОБА_2
та ОСОБА_4 звільнити кімнату 1-5 площею
23,9 кв м від належних їм речей.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору у розмірі 57 (п»ятдесят
сім) гривень 35 коп з кожного.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Чернігівської області через
Ічнянський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
суддя
В.М.Овчарик