Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/89/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Гонтаренко Т.М.
Спори, що виникають із сімейних
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

15.01.2014 Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенко В.І.

Суддів - Черненко В.В., Франко В.А.

секретар - Кечкін А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 21 жовтня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна ,-

ВСТАНОВИЛА:

31.07.2013 року ОСОБА_3 звернулася у суд
з позовом до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя та просила
визнати за нею право власності на ?
частину житлового будинку , що
знаходиться у АДРЕСА_1 та комп'ютер ,
орієнтовною вартістю 10000.00 грн.
Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 21 жовтня 2013 року позов
задоволено частково.
Визнано за
ОСОБА_3 право власності на ? частину
житлового будинку з господарськими
будівлями за адресою АДРЕСА_1 та на ?
частину стаціонарного комп'ютера.
Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 400.00 грн.
компенсації сплаченого нею судового
збору.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
держави 490.75 грн. судового збору.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 21 жовтня 2013 року і ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.
Заслухавши
доповідача, учасників судового
розгляду, обговоривши доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи , колегія суддів
вважає , що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно
п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог , з
підстав передбачених ст. 309 ЦПК
України.
Відповідно
до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду
справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.
Задовольняючи частково позов , суд
першої інстанції дійшов висновку , що
майно, зазначене в позові ОСОБА_3
належить поділу по ? частині кожному із
колишнього подружжя.

Проте , з такими
висновками суду першої інстанції
неможливо погодитися виходячи з
наступного.
Згідно
ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Апеляційним судом
встановлено, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 03.11.1997 року по
14.09.2011 року.
Рішенням
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 14 вересня
2011 року шлюб між сторонами розірвано. (
ас. 5-6)
Від шлюбу мають двох дітей : сина ОСОБА_4
, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув в ДТП в липні
2005 року.( ас. 7)
21.02.2008 року між ОСОБА_6 ( який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4) та ОСОБА_2 укладено
нотаріально посвідчений договір
довічного утримання, на підставі якого
відповідач набув право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями за адресою АДРЕСА_1. ( ас. 14-17)
Відповідно до
нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3
від 15.02.2008 року остання не заперечувала
укладення ОСОБА_2 договору довічного
утримання. ( ас.53)

ОСОБА_2
зареєстрований та проживає за адресою
АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_4, 1999 року
народження , який з 24.11.2008 року по
теперішній час навчається у
Світловодський ЗОШ 1-111 ступеня №3. ( ас.
33-34)
З
встановлених обставин справи
вбачається, що спірні правовідносини
врегульовано СК України.

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу ,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини ( навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба, тощо) самостійного
заробітку (доходу).
Згідно роз'яснень викладених у п.
23 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 " Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання.

Частиною 6 ст. 57 СК України передбачено,
що суд може визнати особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
майно, набуте нею, ним за час їх
окремого проживання у зв'язку із
фактичним припиненням шлюбних
відносин.
Пленум Верховного Суду України "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" від 21 грудня
2007 року №11 роз'яснив, якщо за час
окремого проживання подружжя після
фактичного припинення шлюбних
відносин спільне майно його членами не
придбавалося, суд відповідно до ч.6 ст.57
Сімейного кодексу України може визнати
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка майно, набуте кожним з них за
цей період та за вказаних обставин, і
провести поділ тільки того майна, що
було їхньою спільною власністю до
настання таких обставин.
Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 14 вересня 2011 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
встановлено, що шлюбні відносини між
стронами фактично припинені , з 2008 року
сторонни проживають окремо. ( ас. 6)

Факт окремого проживання підтвердили у
судовому засіданні сторони, і це також
обґрунтовано підтверджується і даними,
відображеними в паспорті позивача ,
згідно яких ОСОБА_3 25.12.2007 року знята з
реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 і
зареєстрована 15.02.2008 року у с. Стара
Жадова. ( ас. 110)
Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній , господарській
або адміністративній справі , що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Таким чином на день укладення
21.02.2008 року ОСОБА_2 нотаріально
посвідченого договору довічного
утримання з ОСОБА_6 ( який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4,( ас. 46) , на підставі якого
відповідач набув право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями за адресою АДРЕСА_1 сторони
фактично припинили шлюбні відносини , а
тому набуте відповідачем за вказаним
договором майно - будинок з
господарськими будівлями є його
особистою приватною власністю і поділу
не підлягає. ( ас.64-67)
При цьому , суд не
може взяти до уваги посилання позивача,
як на підставу виникнення права
спільної сумісної власності подружжя
на спірний будинок, той факт ,що вона
подавала нотаріально посвідчену заяву
про згоду на укладення договору
довічного утримання ОСОБА_2 Юридичне
перебування сторін у зареєстрованому
шлюбі , при встановленні судом факту
окремого проживання сторін у зв'язку із
фактичним припиненням шлюбних
відносин не змінює правового статусу
майна, придбаного відповідачем у цей
період.
Не приймає
до уваги суд і доводи позову про те, що
позивачка перебуваючи за кордоном з
вересня 2008 року матеріально утримувала
свою сім'ю , а тому придбане
відповідачем майно є спільним.

З доданих до позову копій
електронних переводів вбачається, що
дійсно на адресу відповідача надходили
кошти , проте цільове призначення цих
коштів відсутнє. Крім цього, як
встановлено судом ОСОБА_2
зареєстрований та проживає за адресою
АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_4, 1999 року
народження , який з 24.11.2008 року по
теперішній час навчається у
Світловодський ЗОШ 1-111 ступеня №3.
Позивач , як мати неповнолітнього сина
зобов'язана його утримувати разом із
батьком.
Крім
цього, слід зазначити , що спірний
будинок набутий відповідачем
самостійно , але вимог щодо визнання
його обєктом спільної сумісної
власності подружжя позовна заява не
містить.
Щодо
вимог про поділ комп'ютера , то вони
також не підлягають задоволенню
враховуючи наступне.

У позові взагалі відсутні будь-які
доводи щодо придбання комп'ютера , його
марка, модель, коли він був придбаний ,
ким , яка його вартість , не надано таких
доказів і під час розгляду справи. За
таких обставин позов в цій частині є
недоведеним. З
врахуванням встановлених обставин
справи , колегія суддів дійшла висновку
, що рішення суду першої інстанції
прийнято з неправильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права , його висновки не відповідають
обставинам справи, а тому рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст. 11, 88, п.2, ч.1 ст. 307, п.3,
4 ст.309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України , колегія
суддів , -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.
Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 21 жовтня 2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення.
У задоволенні
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна - відмовити.

Судові витрати , понесені ОСОБА_3
віднести за її рахунок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
недоплачений судовий збір при подачі
позову у сумі 490,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
сплачений судовий збір при подачі
апеляційної скарги у сумі 445 грн.04 коп.
Рішення набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :