У х в а л а

24 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.
суддів: Гончара В.П.,
Карпенко С.О., Колодійчука В.М.,
Остапчука Д.О., розглянувши
заяву публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року в справі
за позовом публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті
особи: Борзнянський районний сектор
Управління Державної міграційної
служби України в Чернігівській
області; орган опіки й піклування
Борзнянської районної державної
адміністрації Чернігівської області;
Борзнянська районна рада
Чернігівської області, про виселення
мешканців з предмету іпотеки; за
зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7,
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Чернігівської обласної дирекції
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», третя особа
- орган опіки й піклування Борзнянської
районної державної адміністрації
Чернігівської області, про визнання
договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и л а:

В березні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»
(далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»)
звернулося до суду із вказаним вище
позовом, яке обґрунтувало тим, що
квартира АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_7 є
предметом іпотеки за договором, що
укладений з дозволу органу опіки -
Борзнянської міської ради
Чернігівської області, між ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_7, яким
забезпечено укладений між ними ж
кредитний договір. Внаслідок
неналежного виконання ОСОБА_7
зобов'язань за кредитним договором,
утворилася заборгованість в розмірі 28
296,37 доларів США, яку стягнуто за
рішенням суду, у ході виконання якого
арештовано й описано спірну квартиру.

Станом на 25 лютого 2013 року рішення суду
про стягнення з ОСОБА_7
заборгованості за кредитним договором
не виконано, відповідачі зі спірної
квартири не виселилися і цю квартиру не
реалізовано. Неповнолітній відповідач
ОСОБА_8 був зареєстрований у спірній
квартирі після укладення договору
іпотеки.

На підставі викладеного позивач просив
виселити відповідачів із зазначеної
квартири, та зняти їх з реєстраційного
обліку.

ОСОБА_9 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_7, ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» про визнання недійсним договору
іпотеки, укладеного між ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_7

В обґрунтування зустрічних позовних
вимог зазначив, що він та його
малолітній брат - ОСОБА_8 іншого житла,
крім спірної квартири, не мають. Вважає,
що наданий органом опіки Борзнянської
міської ради Чернігівської області
дозвіл суперечить ст. ст. 2, 11, 17, 18 Закону
України «Про охорону дитинства», ст. 3
Конвенції про права дитини, ст. 12 Закону
України «Про основу соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей» та п. 6.1 Правил
опіки та піклування, а тому є
незаконним. На підставі ч. 6 ст. 203, ч. 3
ст. 215 ЦК України просив визнати
недійсним договір іпотеки.

Рішенням Борзнянського районного суду
Чернігівської області від 24
травня 2013 року позов ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» задоволено частково.

Виселено ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 з
квартири АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Відмовлено в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_9

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 27 серпня
2013 року рішення Борзнянського
районного суду Чернігівської області
від 24 травня 2013 року скасовано.

Відмовлено в задоволенні позову ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль».

Зустрічний позов ОСОБА_9 задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки,
укладений 12 грудня 2007 року між
відкритим акціонерним товариством
«Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_7
на квартиру АДРЕСА_1 посвідчений
приватним нотаріусом Борзнянського
районного нотаріального округу ОСОБА_11
та договір про внесення змін до
договору іпотеки, посвідчений
приватним нотаріусом Борзнянського
районного нотаріального округу
ОСОБА_11, який укладено 29 квітня 2009 р. між
відкритим акціонерним товариством
«Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_7

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 листопада 2013
року рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 27 серпня 2013
року залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» звернулося до
суду касаційної інстанції із заявою
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року з
підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України.

Заявник посилається на те, що суд
касаційної інстанції неоднаково
застосовує одні й ті ж самі норми
матеріального права, а саме ст. 32, ч. 3
ст. 215, ст. ст. 203, 242 ЦК України, ст. 177 СК
України, ст. 17 Закону України «Про
охорону дитинства», ст. 12 Закону
України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей», ст. ст. 2-6 КАС
України.

До заяви про перегляд судових рішень,
як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, додано копії ухвал
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ: від 31 жовтня 2012 року в справі
про стягнення кредитної
заборгованості та звернення стягнення
на нерухоме майно; за зустрічним
позовом про визнання недійсним
договору іпотеки та скасування його
реєстрації, від 14 серпня 2013 року в
справі про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення, від 23
січня 2013 року в справі за позовом про
звернення стягнення на предмет
іпотеки; за зустрічним позовом про
визнання недійсним договору іпотеки,
скасування реєстрації в Єдиному
реєстрі заборони на відчуження
об'єктів нерухомого майна та земельної
ділянки, від 13 березня 2013 року в справі
про визнання недійсними договорів
іпотеки, зобов'язання вчинити певні
дії, виключення записів про обтяження
нерухомого майна. Крім того, додано
копію рішення Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 травня 2012 року
в справі про визнання договору
дарування житлового будинку недійсним;
за позовом про відшкодування моральних
збитків.

У допуску справи до провадження слід
відмовити з таких підстав.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Наведені заявником доводи не містять
ознак, визначених у ст. 355
ЦПК України.

Як роз'яснено п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року
«Про судову практику застосування
статей 353-360 ЦПК України» що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

З аналізу змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року, про
перегляд якої подано заяву, та ухвал і
рішення цього ж суду касаційного суду
від 11 травня 2012 року, 13 березня 2013 року,
14 серпня 2013 року, на які здійснюється
посилання, вбачається, що предмети
спорів, підстави позовів, зміст
позовних вимог, встановлені судами
фактичні обставини, а також
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин у даних справах
є різними.

Як роз'яснено п. 7 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 11 від
30 вересня 2011 року «Про судову практику
застосування статей 353-360 ЦПК
України» постановлення касаційною
інстанцією ухвали про скасування
рішення судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі й застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК, і на них не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України.

Ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 січня 2013 року
та від 31 жовтня 2012 року, на які також
здійснюється посилання, не є
остаточними (справи направлено на нові
судові розгляди до судів попередніх
інстанцій), тому вони не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК, і
на них не може здійснюватися посилання
на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України.

Таким чином, відсутні підстави вважати,
що суд касаційної інстанції при
розгляді зазначених справ за подібних
правовідносин при однаковому їх
матеріально-правовому регулюванні
дійшов неоднакових правових висновків,
тому в допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті
особи: Борзнянський районний сектор
Управління Державної міграційної
служби України в Чернігівській
області; орган опіки й піклування
Борзнянської районної державної
адміністрації Чернігівської області;
Борзнянська районна рада
Чернігівської області, про виселення
мешканців з предмету іпотеки; за
зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7,
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Чернігівської обласної дирекції
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», третя
особа - орган опіки й піклування
Борзнянської районної державної
адміністрації Чернігівської області,
про визнання договору іпотеки
недійсним, за заявою публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук Судді:В.П.
Гончар С.О. Карпенко В.М.
Колодійчук Д.О. Остапчук