АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1940/2014
Головуючий у І інстанції - Новак А.В.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Онищенко О.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації - Чикиринди
МариниАнатоліївни на заочне рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 12 серпня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Голосіївської районної в м.
Києві державної адміністрації про
визнання протиправним розпорядження в
частині та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації про визнання
протиправним та скасування
розпорядження від 24.09.2012 року за № 669 в
частині зняття ОСОБА_3 з квартирного
обліку, зобов'язання поновити ОСОБА_3 в
окремому списку громадян, які
користуються правом позачергового
одержання жилих приміщень у АДРЕСА_1,
мотивуючи позовні вимоги тим, що
оскаржуване розпорядження в частині
зняття її з квартирного обліку
винесено протиправно та є таким, що
порушує її конституційні житлові права
та права, які належать їй як особі зі
статусом дитини, позбавленої
батьківського піклування.

Заочним рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 12 серпня 2013
року позов задоволено, визнано
протиправним та скасовано
розпорядження Голосіївської районної
у м. Києві державної адміністрації від
24 вересня 2012 року за № 669 в частині
зняття ОСОБА_3 з квартирного обліку,
зобов'язано Голосіївську районну у м.
Києві державну адміністрацію поновити
ОСОБА_3 в окремому списку громадян, які
користуються правом позачергового
отримання приміщень у АДРЕСА_1.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 28жовтня 2013 року заяву
представника відповідача про перегляд
заочного рішення суду залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі
представник відповідача просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким в задоволенні позовних вимог
відмовити, вказуючи на неповне та
неналежне дослідження судом обставин
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлені,
причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст.. 305 ч.2 ЦПК
України неявка осіб, які беруть участь
у справі, належним чином повідомлених
про час та місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи.

Оскільки сторони повідомлені
належним чином, поважних причин неявки
суду не повідомили, колегія суддів
прийшла до висновку про можливість
розгляду справи за відсутності сторін.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус дитини,
позбавленої батьківського піклування,
її батьки рішенням
Києво-Святошинського районного суду у
цивільній справі № 2-150/94 від 03.02.1994 року
позбавлені батьківських прав.

В період з 09 серпня 2002 року по 31 серпня
2004 року ОСОБА_3 навчалась в Бучанській
загальноосвітній школі-інтернаті для
дітей сиріт і знаходилась на повному
державному утриманні.

На період навчання ОСОБА_3 була
зареєстрована по АДРЕСА_2, та знята з
реєстрації після закінчення навчання.

У зв'язку із тим, що виконавчий комітет
с. Чабани Київської області,
влаштувавши ОСОБА_3 до школи-інтернату,
не гарантував забезпечення її житлом
після закінчення закладу, директор
школи-інтернату Наконечний Н.М. 02
лютого 2009 року звернувся до голови
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації із письмовим
зверненням, у якому просив допомогти
ОСОБА_3 у вирішенні житлового питання.

За клопотанням голови Голосіївської
районної у м. Києві державної
адміністрації у листопаді 2010 року
ОСОБА_3 було зареєстровано у гуртожитку
по АДРЕСА_3.

За письмовим зверненням директора
школи-інтернату до голови
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації 31 березня 2009
року ОСОБА_3 була постановлена на
квартирний облік у пільгову чергу осіб,
що повернулись з дитячих будинків у
Голосіївському районі м. Києва.

Як вбачається з матеріалів справи,
прокуратурою Голосіївського району м.
Києва у 2012 році було проведено
перевірку законності постановки та
перебування на квартирному обліку
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації громадян, що
перебувають в пільговій черзі по
категорії «особи, що повернулися з
дитячих будинків», за результатами
якої встановлено, що місцем походження
ОСОБА_3 є село Новосілки,
Києво-Святошинського району, Київської
області, тому було направлено подання
про зняття її з квартирного обліку.

Розпорядженням Голосіївської районної
в м. Києві державної адміністрації за №
669 від 24 квітня 2012 року ОСОБА_3 знято з
квартирного обліку та виключено з
пільгової черги осіб, що повернулися з
дитячих будинків, як таку, що
необґрунтовано включена до цієї черги
та передано її квартирну справу до
Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району
Київського області для подальшого
вирішення житлового питання.

На час виключення ОСОБА_3 зі списків для
позачергового надання житла за
категорією громадян, які повернулися з
державного дитячого закладу, позивач
перебувала у зазначеному списку під
номером 18.

Згідно ст.. 47 Конституції України
кожен має право на житло, а відповідно
до ст.. 51 Конституції України дитинство
охороняється державою.

Задовольняючи позовні вимоги в повному
обсязі, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що ОСОБА_3
була виключена із пільгової черги осіб,
що повернулися з дитячих будинків,
неправомірно.

Відповідно до ст.. 33 Закону України «Про
забезпечення організаційно-правових
умов соціального захисту дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування» діти-сироти та діти,
позбавлені батьківського піклування,
які досягли 16 років, у разі відсутності
у таких дітей житла мають право
зараховуватися на квартирний облік та
соціальний квартирний облік за місцем
їх походження або проживання до
встановлення опіки, піклування,
влаштування в дитячі заклади. Після
досягнення 18 років такі діти протягом
місяця забезпечуються соціальним
житлом до надання їм благоустроєного
житлового приміщення для постійного
проживання.

Судом першої інстанції встановлено, що
після закінчення навчального закладу
позивачка була зареєстрована в
АДРЕСА_3, де вона зареєстрована і до
цього часу та взята на облік громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов за місцем реєстрації позивача, як
передбачено чинним законодавством.
Підстав для зняття її з обліку не
встановлено.

За таких обставин суд першої інстанції
повно та всебічно з'ясував обставини
справи, зібраним доказам дав належну
оцінку і прийшов до правильного
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації - Чикиринди
Марини Анатоліївни відхилити.

Рішення Голосіївського районного
суду м.Києва від 12 серпня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді