У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 20 березня
2014 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євтушенко О.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Кримського аграрно-виробничого
підприємства «Кримшовк» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та за
зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до Кримського
аграрно-виробничого підприємства
«Кримшовк», Верховної Ради Автономної
Республіки Крим, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
про припинення права спільної
часткової власності, виділ майна, що
знаходиться у спільній частковій
власності, зобов'язання зняти з
балансу, за касаційною скаргою ОСОБА_6
на рішення апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 26
листопада 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

Кримське аграрно-виробниче
підприємство «Кримшовк» (далі - КАВП
«Кримшовк»») звернулося до суду з
позовом, у якому просило зобов'язати
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 усунути
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою площею 124,5 кв. м, що
розташована на території виробничої
бази КАВП «Кримшовк» по АДРЕСА_1, шляхом
знесення гаражу літ. «У» площею 14 кв. м,
сараю літ. «С» площею 24 кв. м, веранди
літ. «е» площею 17,1 кв. м, навісу
літ. «е6» площею 51,4 кв. м, навісу літ.
«е5» площею 18 кв. м.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що державі в особі Верховної Ради Криму
належить домоволодіння літ. «А», «Б»,
«В» та «Е» загальною площею 549,2 кв. м, що
знаходиться за вказаною вище адресою й
розташоване на земельній ділянці
площею 1,5787 га.

Відповідно до свідоцтва про право
власності квартира АДРЕСА_1, належить
на праві загальної часткової власності
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у
рівних частках.

При проведенні інвентаризації
житлового фонду КРП «Сімферопольське
міжміське бюро реєстрації та технічної
інвентаризації» було виявлено, що
відповідачі самовільно здійснили
капітальне будівництво гаражу літ. «У»
площею 14 кв. м, сараю літ. «С» площею 24
кв. м, веранди літ. «е» площею 17,1 кв. м,
навісу літ. «е6» площею 51,4 кв. м, навісу
літ. «е5» площею 18 кв. м. на невідведеній
для цієї мети земельній ділянці й без
будь-яких на те дозвільних документів.

Посилаючись на те, що зазначені вище
об'єкти є самочинним будівництвом у
розумінні ч.1 ст.376 ЦК України, просив
задовольнити позов.

Заперечуючи проти позову КАВП
«Кримшовк», ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
подали зустрічний позов, у якому
просили провести виділ частки в
домоволодінні АДРЕСА_1, сараю площею 18,4
кв. м, гаража площею 13,8 кв. м, навісу
площею 48 кв. м, вольєра площею 13,2 кв. м,
сараю площею 12 кв. м у їх власність,
виділити в натурі зазначені вище
приміщення згідно технічного
паспорта, припинити на них право
спільної часткової власності з іншими
співвласниками та зобов'язати КАВП
«Кримшовк» зняти зі свого балансу
квартиру АДРЕСА_1 за вказаною вище
адресою.

Вимоги мотивовані тим, що їм на праві
спільної часткової власності належить
квартира АДРЕСА_1 в літері «Е», яка
знаходиться в загальному дворі.

Спірні об'єкти є їх власністю та
прикріплені до їх квартири.

На даний час у них виникла необхідність
провести виділ частки своєї квартири
із загального домоволодіння власників
із визначенням порядку користування
земельною ділянкою для можливості в
подальшому здійснити відвід земельної
ділянки під зазначену вище квартиру.

Рішенням Центрального районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 04 липня 2013 року у задоволенні
позову КАВП «Кримшовк» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
задоволено частково.

Виділено частку домоволодіння, яка
складається з квартири АДРЕСА_1 із
спільної часткової власності, а саме: з
приміщень №3-1 кухню площею 6,5 кв. м, №3-2
жилу кімнату площею 8,6 кв. м, №3-3 жилу
кімнату площею 12,8 кв. м, №3-4 комору
площею 6,4 кв. м, №3-5 санвузол площею 4,3
кв. м, загальною площею 38,6 кв. м.

Припинено право спільної часткової
власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
домоволодіння АДРЕСА_1

В іншій частині вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Центрального
районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 29
серпня 2013 року доповнено резолютивну
частину рішення Центрального
районного суду міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 04 липня
2013 року та зазначено, що виділено
частку домоволодіння, яка складається
з квартири АДРЕСА_1 із
спільної часткової власності, а саме: з
приміщень №3-1 кухні площею 6,5 кв. м, №3-2
жилої кімнати площею 8,6 кв. м, № 3-3 жилої
кімнати площею 12,8 кв. м, № 3-4 комори
площею 6,4 кв. м, № 3-5 санвузла площею 4,3
кв. м, загальною площею 38,6 кв. м та
належить ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
місцевого суду від 04 липня
2013 року, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог КАВП «Кримшовк», суд першої
інстанції виходив з того, що
підприємство не є власником земельної
ділянки по АДРЕСА_1, а тому не може
звертатися з вимогами про знесення
самовільних будівель.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині припинення
права спільної часткової власності та
виділу майна в натурі, суд виходив з
положень ст.ст. 355, 358, 364, 367 ЦК України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
задоволення первісного позову КАВП
«Кримшовк» та про відмову в
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, апеляційний
суд зазначив, що КАВП «Кримшовк», як
землекористувач, має право на захист
своїх прав та інтересів, в тому
числі шляхом покладення на осіб
зобов'язань по усуненню перешкод в
користуванні своєю земельною
ділянкою.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних
позовних вимог, апеляційний суд
виходив з їх безпідставності та
необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, апеляційний
суд з урахуванням встановлених
обставин справи обґрунтовано дійшов
висновку про задоволення первісного
позову та про відмову в задоволенні
зустрічного позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити,
рішення апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 26 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

О.І. Євтушенко