РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Леньо С. І.

при секретарі
Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідачів, просить
ухвалити рішення, яким визнати за нею
право власності на гараж, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 17,1 кв.м. в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 31.03.2008 року її
дідусем, ОСОБА_4 було складено заповіт,
згідно з яким, останній, на випадок
своєї смерті зробив розпорядження,
яким належну йому квартиру АДРЕСА_1 та
гараж по АДРЕСА_2 заповів своїй онучі -
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 помер, і
після його смерті відкрилась спадщина.
У встановлений законом термін вона
звернулась до нотаріальної контори для
оформлення спадкових прав та прийняття
спадщини, однак у видачі свідоцтва їй
було відмовлено у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
гараж. Вказує, що 04.01.1990 року між
виконкомом Червоноармійської районної
Ради народних депутатів м. Львова та її
дідусем було укладено договір
купівлі-продажу згаданої вище
квартири, однак при оформленні цього
договору, нотаріусом помилково не
вказано про те, що разом з квартирою,
ОСОБА_4 було також продано гараж, за що
ним сплачено відповідні кошти. Зокрема,
згідно з рішенням виконавчого комітету
Червоноармійської районного Ради
народних депутатів м. Львова від
12.12.1989р. було вирішено продати її
дідусеві вказану квартиру та 1/2 частки
гаражу. Цим рішенням також було
затверджено акт оціночної комісії
згаданої квартири в сумі 16 381
карбованців. Однак через те, що вказана
квартира придбавалась разом з 1/2
гаражу, у відповідності до вимог
чинного на той час законодавства було
вирішено встановити надбавки до
вартості квартири в розмірі 10 %, і разом,
сума яка підлягала до сплати, становила
18 019 карбованців. Вся ця сума в повному
розмірі була сплачена ОСОБА_4, і
відповідно останній набув право
власності не лише на квартиру, а й на 1/2
частки гаражу. Згідно відповіді ОКП ЛОР
«БТІ та ЕО» від 07.10.2013р., станом на
29.12.2012р., гараж по АДРЕСА_2 в цілому
зареєстровано ОСОБА_5, а площа гаражу за
цією адресою, яким користувався ОСОБА_4,
згідно рішення від 12.12.1989р., становить
17,1 кв.м. З огляду на те, що через
допущену помилку при оформленні
договору купівлі-продажу, вона
позбавлена можливості прийняти
спадщину, в той час як згадана площа
гаражу належала спадкодавцеві на
правомірній підставі, вимушена в
судовому порядку захищати свої
спадкові права, з приводу чого
пред'явила згаданий позов.

В судове засідання 17.01.14р. позивач та її
повноважний представник згідно
належної довіреності від 13.11.2013р.
ОСОБА_6 не з'явилися, від представника
поступила заява про підтримання
позовних вимог та розгляд справи за її
відсутності. В судовому засіданні
13.01.14р. представник позивача надала
пояснення по суті справи аналогічні
наведеним в позові.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явились, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином, скерували до суду
заяви, в яких справу просять слухати
без їх участі, проти задоволення позову
не заперечують.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши в сукупності зібрані в ній
докази та ухвалюючи рішення у
відповідності до вимог ст. 215 ЦПК
України суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення виходячи
з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
31.03.2008р. державним нотаріусом Четвертої
Львівської державної нотаріальної
контори було посвідчено заповіт,
згідно з яким ОСОБА_4 на випадок свої
смерті зробив розпорядження, яким
належну йому на праві власності
квартиру АДРЕСА_1 та гараж по АДРЕСА_2
заповів своїй онуці - ОСОБА_1

Квартира належала спадкодавцеві на
підставі договору купівлі-продажу від
04.01.1990р. (а.с.3). Згідно п. 2 цього договору,
вказана квартира продана за 18019
карбованців, а продажна ціна квартири
встановлена оціночною комісією
Червоноармійського фінвідділу, акт
оцінки складено 12.12.1989р. При укладенні
цього договору, покупцем сплачена
повна вартість квартири.

Поряд з цим, рішенням виконавчого
комітету Червоноармійської районної
ради Народних депутатів м. Львова від
12.12.1989р. № 803 (а.с.4), яке передувало
укладенню згаданого вище договору,
було вирішено продати ОСОБА_4 квартиру
АДРЕСА_1 та 1/2 гаражу за цією адресою.
Пунктом 2 цього рішення було
затверджено акт районної оціночної
комісії, за яким вартість квартири
становить 16381 карбованців. При цьому, п.
3 цього рішення також було вирішено
встановити надбавку до вартості
квартири в розмірі 10 %, і в кінцевому
загальна сума, яка підлягає до сплати
становить 18019 крб.

Відповідно до п. 12 «Положення про
продаж громадянам в особисту власність
квартир і будинків державного і
громадського житлового фонду, їх
утримання і ремонт», на підставі якого
було встановлено надбавку в розмірі 10 %,
виконавчі комітети місцевих рад
народних депутатів, підприємства,
об'єднання, організації мають право
встановлювати до вартості квартири
(будинку), визначеної у вказаному
порядку, надбавку (знижку) в залежності
від типу будинку, його
місцезнаходження, рівня комфортності
та інших особливостей.

З огляду на те, що вартість квартири,
згідно акту районної оціночної комісії
становить 16381 крб., а згаданим вище
рішенням, поряд з тим, що прийнято
рішення встановити надбавку, прийнято
також рішення продати 1/2 гаражу по
АДРЕСА_2, слід вважати встановленим, що
сплативши суму коштів в розмірі 18019
крб., ОСОБА_4 отримав у власність не лише
квартиру, а ще й 1/2 частки гаражу, який
знаходиться за цією адресою.

Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від
№ 2/14628 (а.с.7), станом на 29.12.2012р. по
АДРЕСА_2 зареєстровано гараж № НОМЕР_2 в
цілому за ОСОБА_5 на підставі договору
купівлі-продажу від 26.07.1994р. Станом на
07.10.2013р., площа гаражу по АДРЕСА_2, яким
користувався ОСОБА_4 згідно рішення №
803 від 12.12.1989р. становить 17,1 кв.м.
Відповідно до технічного паспорту ОКП
ЛОР «БТІ та ЕО» від 07.10.2013 року (а.с.8) за
адресою: АДРЕСА_2 гараж належний ОСОБА_4
в цілому значиться під літ.Б площею 17,1
кв.м.

Таким чином, слід вважати встановленим,
що спадкодавець на правомірній
підставі набув у власність та в
подальшому, на правомірній підставі
користувався 1/2 часткою гаражу по
АДРЕСА_2, що зараз значиться як гараж
під літ. Б площею 17,1 кв.м., а відтак,
вправі був зробити щодо нього
розпорядження на випадок своєї смерті.

Як вбачається з копії свідоцтва про
смерть (а.с.6), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків від фізичної особи, яка
померла, до інших осіб.

До складу спадщини, згідно вимог ст. 1218
ЦК України, входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом - ст. 1217 ЦК України.
Заповітом, відповідно до ст. 1233 ЦК
України, є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

З огляду на те, що при нотаріальному
посвідчені договору купівлі-продажу
від 04.01.1990р. до спадкодавця перейшло
право власності лише щодо квартири, в
той час як згідно рішення від 12.12.1989р. №
803 останній, сплативши суму коштів в
розмірі 18019 крб. повинен був набути у
власність, окрім квартири, ще й 1/2
частки гаражу, що знаходиться за цією
адресою, слід погодитись з позицією
сторони позивача про те, що в такому
договорі купівлі-продажу допущено
помилку, яка в свою чергу, позбавляє
позивача права належним чином прийняти
спадщину.

Враховуючи те, що вказані обставини
перешкоджають позивачу оформити
спадкові права, однак не позбавляють її
цього права, воно підлягає захисту в
судовому порядку, у спосіб визнання за
ОСОБА_1 права власності в порядку
спадкування на гараж під тіл. Б по
АДРЕСА_2, загальною площею 17,1 кв.м.

Тому позов суд вважає обґрунтованим та
ухвалює рішення про його задоволення в
повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 10, 60, 61, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 3, 11, 15, 16, 319, 321, 328, 1216, 1217, 1218, 1233 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право власності на гараж,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
загальною площею 17,1 кв.м. та значиться в
технічному паспорті від 07.10.2013 року під
літ. «Б» - в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
порядку та строки передбачені ст.ст.
294,296 ЦПК України.

Суддя:
Леньо С. І.