УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 27 березня 2014
року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором; за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», треті особи:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити розрахунок, за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» на рішення апеляційного
суду Донецької області від 26 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом, у якому просило стягнути з
ОСОБА_4 та з поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_6
солідарно заборгованість за
кредитними договорами від 09 січня 2008
року у розмірі 155 906 грн. 09 коп. та
30 850 грн., обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що відповідачі належним чином
взяті на себе зобов'язання за
кредитними договорами не виконують.

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з зустрічним позовом, у якому
просив визнати дії ПАТ КБ «ПриватБанк»
щодо збільшення відсоткової ставки за
користування кредитом неправомірними
та просив зобов'язати банк здійснити
нарахування відсотків з 01 лютого 2009
року за користування кредитними
коштами згідно з кредитними договорами
у розмірі 15 % річних.

Справа переглядалася неодноразово.

Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 28
листопада 2012 року позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитними договорами у розмірі 155 906
грн. 09 коп. та 56 459 грн. 26 коп.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. У іншій частині позову
відмовлено. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 26 листопада 2013 року
рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 28
листопада 2012 року у частині
задоволення позовних вимог до ОСОБА_4
скасовано, у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що 09 січня 2008 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4
укладено договір про іпотечний кредит
№ КТНЗG4, за умовами якого
останній отримав кредит у розмірі 156
тис. грн зі сплатою 15% річних строком до
09 січня 2028 року. У додатку № 1 до
вказаного договору окрім іншого
визначено щомісячний платіж у розмірі
2078 грн 25 коп. (а.с.14−?17, 18).

09 січня 2008 року між сторонами укладено
кредитний договір № КТН3G4, за
умовами якого ОСОБА_5 отримав у кредит у
розмірі 30 850 грн зі сплатою 1,25 % на
місяць на суму залишку за кредитом
строком повернення до 09 січня 2028 року.
Щомісячний платіж у п. 7.1. договору
визначено у розмірі 410 грн 99 коп. (а.с.
19−?21).

Згідно п. 2.3.1 кредитного договору №
КТН3G4 банк надсилає
позичальникові письмове повідомлення
про зміну процентної ставки протягом 7
календарних днів з дати вступу у
чинність зміненої процентної ставки
(а.с. 19).

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив
у задоволенні позову банку до ОСОБА_4,
оскільки належних доказів, відповідно
до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України на
підтвердження дотримання порядку
повідомлення боржника про підвищення
відсоткової ставки не надано. Доводи
касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків суду вони не впливають та їх
не спростовують.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при
розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а рішення суду апеляційної
інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 26 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А.,
Журавель В.І.