АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/704/14
І інстанції Сіянко В.М.
Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 25 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Воронцової Л.П. Чиркової
К.Г.при секретарі:Бараш Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, діючого від імені ОСОБА_6, на
рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 14 січня 2014
року у справі за позовом прокурора
Голопристанського району Херсонської
області в інтересах держави до
Голопристанської районної державної
адміністрації Херсонської області,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34,
ОСОБА_35, ОСОБА_36 про визнання недійсним
(незаконним) та скасування
розпорядження, визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельні ділянки та зобов'язання
повернути земельні ділянки у державну
власність,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2013 року прокурор
Голопристанського району Херсонської
області, діючи в інтересах держави в
особі Державної інспекції сільського
господарства України, звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що розпорядженням
голови Голопристанської районної
державної адміністрації Херсонської
області № 349 від 19.06.2008 року ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35,
ОСОБА_36 безоплатно передано у
власність земельні ділянки загальною
площею 71,95 га для ведення особистих
селянських господарств на території
Геройської сільської ради
Голопристанського району Херсонської
області. На підставі зазначеного
розпорядження відповідачам видані
державні акти на право власності на
вказані земельні ділянки.

Посилаючись на те, що передача
земельних ділянок у власність
відповідачам відбулась з порушенням
норм чинного законодавства, зокрема,
без врахування меж прибережної
захисної смуги, встановлених ч. 5 ст. 88
Водного кодексу України, що призвело до
їх незаконного відчуження, просив суд
визнати незаконним та скасувати
розпорядження голови Голопристанської
районної державної адміністрації
Херсонської області № 349 від 19.06.2008
року; визнати державні акти на право
власності на спірні земельні ділянки
недійсними; зобов'язати власників
вказаних земельних ділянок повернути
останні у державну власність.

Рішенням суду від 14 січня 2014 року позов
задоволено частково.

Визнано незаконним (недійсним) та
скасовано розпорядження голови
Голопристанської районної державної
адміністрації Херсонської області № 349
від 19.06.2008 року «Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність
громадянам».

Визнано недійсними державні акти на
право власності на земельні ділянки,
видані на ім'я ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36.

Зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36 повернути у
державну власність спірні земельні
ділянки.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Судом вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діючи від
імені ОСОБА_6, просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог,
зазначаючи, що рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а висновки суду
щодо скасування розпорядження голови
Голопристанської районної державної
адміністрації Херсонської області,
відповідно до якого були видані
державні акти на право власності на
земельні ділянки, та повернення
останніх у державну власність не
відповідають обставинам справи та
нормам законодавства, що регулює
спірні відносини, оскільки така
підстава припинення права власності на
земельну ділянку, як скасування
рішення органу виконавчої влади
Земельним кодексом України не
передбачена, посилання суду на
порушення п. 2.9 Порядку погодження
природоохоронними органами матеріалів
щодо вилучення (викупу), надання
земельних ділянок», є безпідставними,
так як передача земельних ділянок у
власність здійснена відповідно до
вимог чинного законодавства,
прибережна захисна смуга в межах
Геройської сільської ради відповідно
до Порядку визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них не
встановлена, тому підстави для
скасування розпорядження відсутні;
окрім того вважає, що вказаний спір є
публічно-правовим, тому підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Судом встановлено, що розпорядженнями
голови Голопристанської районної
держаної адміністрації Херсонської
області № 292, 293, 294 від 19 червня 2007 року
«Про дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельних ділянок
громадянам» відповідачам, у тому числі
й ОСОБА_6, надано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення у власність земельних
ділянок орієнтованою площею до 2,0 га
для ведення особистих селянських
господарств на території Геройської
сільської ради Голопристанського
району Херсонської області.

Розпорядженням голови
Голопристанської районної держаної
адміністрації Херсонської області № 349
від 19 червня 2008 року затверджено
вищезазначений проект землеустрою та
передано відповідачам у справі
безоплатно у власність земельні
ділянки для ведення особистих
селянських господарств загальною
площею 71,95 га на території Геройської
сільської ради Голопристанського
району Херсонської області, про що
видані на їх ім'я відповідні державні
акти.

За актом перевірки дотримання вимог
земельного законодавства державної
інспекції сільського господарства
України від 16.05.2013 року та актом
обстеження (встановлення) земельних
ділянок приватного підприємства
«Аркада-Югстрой» № 09/04 від 16.05.2013 року,
спірні земельні ділянки знаходяться на
відстані менше ніж два кілометри від
урізу води Ягорлицької затоки Чорного
моря.

Згідно зі ст. 88 ВК України в редакції, що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин, з метою охорони
поверхневих водних об'єктів від
забруднення і засмічення та збереження
їх водності вздовж річок, морів і
навколо озер, водосховищ та інших
водойм в межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги. Уздовж морів
та навколо морських заток і лиманів
виділяється прибережна захисна смуга
шириною не менше двох кілометрів від
урізу води.

Встановлення прибережних захисник
смуг вздовж морів з метою охорони
поверхневих вод та збереження їх
водності передбачено і ст. 60 ЗК України.

Відповідно до положень ст.58 ЗК України
та ст. 4 ВК України землі, зайняті
прибережними захисними смугами вздовж
морів, річок та навколо водойм, крім
земель, зайнятих лісами, належать до
земель водного фонду.

Діючим в Україні законодавством
встановлено обмеження у використанні
земельних ділянок прибережних
захисник смуг уздовж морів, заток і
лиманів та на островах у внутрішніх
морських водах.

Зокрема, ст. 89 Водного кодексу України
встановлено, що прибережні захисні
смуги є природоохоронною територією з
режимом обмеженої господарської
діяльності та у них забороняється
розорювання земель (крім підготовки
ґрунту для залуження і залісення), а
також садівництво та огородництво;
зберігання та застосування пестицидів
і добрив; влаштування літніх таборів
для худоби; будівництво будь-яких
споруд (крім гідротехнічних,
гідрометричних та лінійних), у тому
числі баз відпочинку, дач, гаражів та
стоянок автомобілів і таке інше.

Передача земельних ділянок
прибережних захисник смуг у власність
громадян для будь-яких цілей законом не
передбачена, а згідно зі ст. 59 ЗК
України та ст. 85 Водного кодексу
України земельні ділянки прибережних
захисних смуг можуть передаватися
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, в тому числі
громадянам, на умовах оренди для
сінокосіння, рибогосподарських потреб,
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних і туристичних цілей,
проведення науково-дослідних робіт
тощо. Ведення особистих селянських
господарств в цей перелік не входить.

Для забезпечення дотримання вимог
природоохоронного законодавства, в
тому числі і дотримання режиму
обмеженої господарської діяльності у
прибережних захисних смугах, при
виборі земельних ділянок для
розміщення об'єктів, місць
розташування об'єктів та проектів
відведення та надання земельних
ділянок усіх категорій земель
незалежно від форм власності чи
користування, законом передбачено
погодження цих питань з
природоохоронним органом, який
відповідно до затвердженого
Міністерством навколишнього
природного середовища України (наказ
від 05.11.2004 року № 434, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 22.11.2004
року № 1470/10089) Порядку погодження
природоохоронними органами матеріалів
щодо вилучення (викупу), надання
земельних ділянок, у разі відсутності
належної землевпорядної документації
та встановлених у натурі (на
місцевості) меж щодо водоохоронних зон
та прибережних захисних смуг водних
об'єктів забезпечує їх збереження
шляхом урахування при розгляді
матеріалів щодо вилучення (викупу),
надання цих земельних ділянок
нормативних розмірів прибережних
захисних смуг, встановлених статтею 88
Водного кодексу України, та
орієнтовних розмірів і меж
водоохоронних зон, що визначаються
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 08.05.96 N 486 "Про
затвердження Порядку визначення
розмірів і меж водоохоронних зон та
режиму ведення господарської
діяльності в них", з урахуванням
конкретної ситуації.

Таке погодження у спірних
правовідносинах відбулося за
висновком Державної екологічної
інспекції з охорони довкілля
Північно-західного регіону Чорного
моря від 16.04.2008 року № 2041/1/09, за яким
встановлено та визнано розташування
спірних земельних ділянок у
прибережній зоні Чорного моря і
погодження відбулося із застереженням
про необхідність дотримання вимог ст.
111 Земельного кодексу України (щодо
заборони на зміну цільового
призначення земельної ділянки,
дотримання природоохоронних вимог);
дотримання вимог ст. 91 Земельного
кодексу України (обов'язки власників
земельних ділянок) і використання
земельних ділянок відповідно до вимог
ст. 62 Земельного кодексу України, ст. 90
Водного кодексу України (обмеження у
використанні земельних ділянок та
господарської діяльності у
прибережних захисних смугах) (а.с. 78, т.
2).

Однак, враховуючи, що дане погодження
відбулося без врахування встановлених
Земельним кодексом України та Водним
кодексом України обмежень щодо
використання прибережних захисних
смуг, в результаті яких ведення
особистого селянського господарства
на цих землях, як і їх передача у
приватну власність громадян
виключається, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що оскаржені
прокурором розпорядження голови
районної державної адміністрації та
видані на їх підставі державні акти
порушують права держави, як власника
земель на володіння, користування та
розпорядження і є недійсними в силу
приписів ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу
України, а отримані відповідачами в
порушення Закону земельні ділянки
підлягають поверненню як набуті без
достатньої правової підстави. До того ж
передача у власність або надання у
користування земельних ділянок для
ведення особистого селянського
господарства згідно із ст. 22 ЗК України
можливе лише із земель
сільськогосподарського призначення, в
той час, як відповідно до наданих суду
доказів спірні земельні ділянки до їх
передачі відповідачам належали до
категорії земель іншого призначення
(інші землі). Докази про проведення
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування зміни
цільового призначення цих земель в
установленому законом порядку суду не
надані.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду відповідають обставинам
справи в межах наданих сторонами і
досліджених в судовому засіданні
доказів та нормам матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі, належних
доказах і як такі, що висновки суду не
спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, колегія суддів не приймає до
уваги заперечення представника
відповідачів щодо відсутності
належного доказу про те, що спірні
земельні ділянки віднесені до водного
фонду, оскільки, хоч і передбачена
земельним законодавством проектна
документація землеустрою щодо цих
ділянок відсутня, однак за діючим в
Україні законодавством встановлення
прибережних захисних смуг вздовж морів
та навколо морських заток і лиманів є
обов'язковим і ширина цих прибережних
захисних смуг, які віднесені законом до
водного фонду, не може бути меншою двох
кілометрів від урізу води.

Спірні земельні ділянки знаходяться
від урізу води на відстані меншій, ніж
два кілометри і цей факт відповідачами
не спростований (т. 1 а.с. 16-18).

Та обставина, що компетентні органи при
погодженні землевпорядної
документації не вказали на обмеження
щодо передачі у власність земельних
ділянок у прибережній захисній смузі,
не спростовує встановлені судом
порушення діючого в Україні
законодавства, і не може бути підставою
скасування ухваленого в справі
рішення.

Посилання представника відповідачів
на те, що спірні земельні ділянки за
своїм призначенням можуть
використовуватися для надання послуг у
сфері сільського зеленого туризму і це
не заборонено ст. 59 ЗК України та ст. 85
ВК України, колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки наведені норми
матеріального права передбачають
передачу земельних ділянок
прибережних захисник смуг лише на
умовах оренди, відповідачам же вони
передані у власність.

Стаття 140 Земельного кодексу України,
на порушення якої в спірних
правовідносинах посилається
представник відповідачів, ці
правовідносини не регулює, оскільки в
даній справі судом встановлено, що
відповідачі набули право власності на
земельні ділянки з порушенням
установленого порядку на підставі
незаконного рішення органу виконавчої
влади, і в спорі, що виник між сторонами,
не йдеться про припинення цього права.

Необґрунтованими є доводи апеляційної
скарги і в частині юрисдикції даного
спору який, як такий, що виник із
земельних відносин, у якому однією із
сторін є фізичні особи, незважаючи на
участь у них суб'єкта владних
повноважень, згідно зі ст. 15 ЦПК України
розглядається в порядку цивільного
судочинства (пункт 7 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ»).

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення ухвалене з дотриманням судом
норм матеріального та процесуального
права і підстави для його скасування і
ухвалення нового рішення про відмову в
задоволенні позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія
суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючого від
імені ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 14 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: