АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/1423/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Сирбул О.Ф.
Доповідач: Українець Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Оніщука
М.І.

- Шебуєвої
В.А.

при секретарі -
Дем»янчук Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Творча
майстерня «Вісак»

на рішення Дарницького районного суду
м. Києва від 31 жовтня 2013 року в справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Творча майстерня
«Вісак» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про виселення та відшкодування
збитків

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012 року ТОВ «Творча майстерня
«Вісак» звернулося в суд із позовом до
ОСОБА_2 про виселення та стягнення
коштів.

У мотивування вимог посилалося на те,
що між ним та відповідачем ОСОБА_2 був
укладений контракт про прийом на
роботу та надання у тимчасового
проживання відповідача ОСОБА_2 та
членів її сім'ї квартири, належної йому
на праві власності, на період дії
контракту.

В подальшому дія контракту була
достроково припинена, проте ОСОБА_2
квартиру не звільнила і продовжує
проживати в останній разом із членами
своєї родини ОСОБА_3, ОСОБА_5

Враховуючи те, що відповідачі в
добровільному порядку виконати умови
контракту не бажають, тому, з
урахуванням уточнень від червня 2012
року, просило виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого житлового приміщення.

Також просило стягнути з ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 у солідарному порядку
упущену вигоду в сумі 20500 грн., яка
полягає у недоотриманні коштів через
неможливість здавати в оренду квартиру
в якій неправомірно проживають
відповідачі.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 23 січня 2013 року позов ТОВ
«Творча майстерня «Вісак» задоволено
частково. Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого житлового приміщення.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 на користь ТОВ «Творча
майстерня «Вісак» судовий збір в
розмірі 107,30 грн.

В задоволенні іншої частини вимог
відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва від 11
квітня 2013 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2 відхилено, а рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
23 січня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 червня 2013 року касаційну
скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
23 січня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду міста Києва від 11 квітня 2013 року
скасовано, справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 31 жовтня 2013 року в
задоволенні позову ТОВ «Творча
майстерня «Вісак» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням,
представник позивача подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення та ухвалити нове, яким виселити
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення. В іншій частині рішення
суду залишити без змін.

Зазначає, що суд безпідставно,
ґрунтуючись лише на запереченнях
представника відповідача, встановив
наявність між сторонами договірних
правовідносин щодо найму (оренди)
спірної квартири. Проте суд не
встановив, чи існує договір найму
(оренди) житла, оформлений відповідно
до вимог ч. 1 ст. 810, ч. 820 ЦК України, а
саме, чи укладений між сторонами
договір найму (оренди) у письмовій
формі, чи зазначено в ньому розмір
орендної плати. Відсутність зазначених
істотних умов підтверджує відсутність
укладеного договору найму (оренди)
житла.

Також, суд безпідставно послався на
вимоги ст.168 ЖК України, як на підставу
для розірвання договору найму,
оскільки зазначеною нормою ЖК України
передбачено припинення договору найму
жилого приміщення в будинку (квартирі),
що належить громадянинові.

Суд без належних правових підстав
застосував до спірних правовідносин
вимоги ст.ст. 825, 826 ЦК України, які
регулюють виселення наймача без
надання іншого житла у зв»язку з
порушеннями умов договору оренди
(найму), який взагалі не укладався
сторонами.

Таким чином суд застосував закон, який
не регулює спірні правовідносини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з"явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні вимог суд
виходив з наявності між сторонами
договору найму, проте вимог про
розірвання договору найму (оренди)
спірного житла, або витребування майна
від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним, позивачем заявлено не
було.

З таким висновком суду погодитися
неможливо.

Зі Свідоцтва про право власності на
квартиру серії КВ №42082 від 29 березня 2000
року вбачається, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві власності Малому
приватному підприємству «Творча
майстерня «Вісак» (а.с.6).

Судом встановлено, що 16 вересня 2010 року
між ТОВ «Творча майстерня «Вісак» та
ОСОБА_2 був укладений контракт, який
згідно п. 1.1. є строковим трудовим
договором, на підставі якого між
позивачем та відповідачем виникають
трудові відносини (а.с. 7-8).

Працівник зобов'язався, зокрема, на
протязі 1 місяця після припинення дії
контракту звільнити квартиру, виділену
йому для тимчасового проживання,
згідно п.3.4. даного контракту (п.2.2.).

У п. 3.4. контракту сторони погодили, що з
метою найбільш ефективного
використання професійного потенціалу
робітника та поліпшення його житлових
умов, останньому виділяється
двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 для
тимчасового проживання його та членів
його сім»ї на період дії контракту.
Робітник самостійно оплачує витрати по
утриманню квартири (комунальні
послуги, теплова та електрична енергія,
поточний ремонт і т.д.). Працівник після
припинення дії контракту повертає
квартиру роботодавцю в придатному для
подальшого проживання стані.

Наказом № 300 від 17 червня 2011 року ОСОБА_2
звільнено з посади головного
спеціаліста за власним бажанням,
згідно ст.38 КЗпП України (а.с. 9,10).

Після звільнення відповідача позивач
надіслав їй додаткову угоду до
контракту від 16.09.2010 року та акт
прийому-передачі квартири від 18.08.2011
року для підписання, проте лист вручено
не було та зазначені документи не були
підписані відповідачем (а.с.11-14).

Звертаючись до суду з даним позовом про
виселення позивач посилався на
ст.ст.810,815,820 ЦК України, які регулюють
відносини договору найму (оренди)
житла.

Згідно ч.1 ст.810 ЦК України, за договором
найму (оренди) житла одна сторона -
власник житла (наймодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(наймачеві) житло для проживання у
ньому на певний строк за плату.

Частиною 1 ст.811 ЦК України передбачено,
що договір найму житла укладається у
письмовій формі.

З аналізу п.3.4. контракту слідує, що між
позивачем та ОСОБА_2 укладено договір
найму (оренди) спірної квартири.

Частиною 1 ст.821 ЦК України передбачено,
що договір найму житла укладається на
строк, встановлений договором.

За умовами контракту, сторонами
досягнуто згоди щодо дії договору
найму житла та встановлено його строк,
який визначається настанням певної
обставини, а саме звільненням ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами у справі,
ОСОБА_2 звільнилася 17 червня 2011 року,
проте після звільнення ОСОБА_2
квартиру, у відповідності до умов
контракту, не повернула та й на даний
час проживає в ній разом з ОСОБА_3,
ОСОБА_5, що свідчить про те, що вони є
тимчасовими мешканцями.

Ст. 99 ЖК України вказує на те, що
піднаймачі і тимчасові мешканці
самостійного права на займане житлове
приміщення не набувають незалежно від
тривалості проживання.

У разі припинення дії договору найму
житлового приміщення одночасно
припиняється і дія договору піднайму.
Піднаймач і члени його сім ї, а також
тимчасові мешканці зобов'язані негайно
звільнити займане житлове приміщення.
У разі відмовлення вони підлягають
виселенню в судовому порядку.
Виселення провадиться без надання
іншого житлового приміщення.

Право користування жилим приміщенням у
піднаймачів і тимчасових мешканців
припиняється одночасно з припиненням
договору найму жилого приміщення,
незалежно від підстав припинення,
тобто договір піднайму автоматично
втрачає свою силу і зазначені особи
зобов'язані терміново звільнити
приміщення. Таке виселення провадиться
без надання іншого жилого приміщення.

Попередження піднаймача про виселення
у зв'язку з припиненням договору найму
не потребується. У разі відмови
піднаймача і тимчасових мешканців
звільнити приміщення при припиненні
договору найму виселення проводиться у
судовому порядку.

Враховуючи те, що відповідачі
проживають в квартирі, належній на
праві власності позивачу, після
припинення дії договору найму житла,
без достатніх на те підстав, тобто є
тимчасовими мешканцями, чим порушують
право власності позивача, тому вимоги в
частині виселення відповідачів без
надання іншого жилого приміщення є
обґрунтованими та доведеними й
підлягають задоволенню.

Також колегією суддів звертається
увага на те, що згідно ухвали
Дарницького районного суду м. Києва від
15 червня 2012 року проведена заміна
третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
співвідповідачів, проте згідно
уточнених позовних вимог та вимог
апеляційної скарги позивач просить
виселити лише ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5
При цьому посилається на те, що вимог до
ОСОБА_4 не було заявлено.

У силуч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог в
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

В апеляційному суді представник
позивача підтвердив, що жодних вимог до
ОСОБА_4 заявлено не було.

За таких обставин рішення суду в
частині відмови в задоволенні вимоги
про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення та стягнення
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на
користь ТОВ «Творча майстерня «Вісак»
судовий збір в розмірі 107,30 грн.
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
зазначеної вимоги та стягнення
судового збору в рівних частках по 35,77
грн. з кожного.

В частині відмови в задоволенні вимоги
про солідарне стягнення з відповідачів
упущеної вигоди рішення суду не
оскаржувалося та набрало законної
сили.

Керуючись ст.99 ЖК України, ст.ст. 303, 304,
307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Творча
майстерня «Вісак» задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 31 жовтня 2013 року в частині:

відмови в задоволенні позову в повному
обсязі;

відмови в задоволенні позовної вимоги
про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення та стягнення
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на
користь ТОВ «Творча майстерня «Вісак»
судовий збір в розмірі 107,30 грн.
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Творча майстерня
«Вісак» задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Творча майстерня
«Вісак» судовий збір в розмірі по 35,77
грн. з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з часу
його проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів в до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий:

Судді: