Справа № 379/596/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2014 року Таращанський районний
суд Київської області в складі:

головуючого: Бабоїд О.М.,

за участю секретаря: Різник Н.В.,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні м. Тараща цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до відділу Державної
виконавчої служби Таращанського
районного управління юстиції, ОСОБА_1
про зняття арешту,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, де зазначив наступне.

15 вересня 2008 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено
кредитнозаставний договір № K2HCAN05971210
згідно якого останньому надано кредит
в розмірі 29728,44 (двадцять дев'ять тисяч
сімсот двадцять вісім доларів США 44
цента) зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15 % на
рік на суму залишку заборгованості. В
рахунок забезпечення кредитного
договору було укладено
кредитнозаставний договір рухомого
майна.

Також відповідно до
кредитнозаставного договору № K2HCAN05971210
в забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_1 передав в заставу банку
автомобіль марки КІА, модель Carens, рік
випуску 2008, тип ТЗ легковий, №
кузова/шасі НОМЕР_3, реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належить на праві
власності останньому.

Згідно витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна від 16.04.2013 року
автомобіль марки КІА, модель Carens, рік
випуску 2008, тип ТЗ легковий, №
кузова/шасі НОМЕР_3, реєстраційний
номер НОМЕР_1 знаходиться в розшуку.
Обтяжувач ВДВС Таращанського РУЮ.

Згідно акту прийому майна в заклад від
21.01.2011 року автомобіль був переданий на
стоянку ПАТ КБ «ПРиватбанк».

21.01.2011 року ОСОБА_1 надав довіреність
ПАТ КБ «ПРиватбанк» на здійснення всіх
дій необхідних для продажу автомобіля.

У зв'язку із неналежним виконанням ВДВС
Таращанського РУЮ своїх зобов'язань за
кредитно-застаним договором, позивач
має намір звернути стягнення на
заставне майно, але у зв'язку з
накладеним арештом у нього виникають
складнощі.

Позивач звертався до ВДВС
Таращанського РУЮ з проханням зняти
арешт, але безрезультатно, тому
накладений арешт порушує право
позивача на звернення стягнення на
заставне майно.

Згідно Інструкції «Про проведення
виконавчих дій № 74/5 від 15.12.1999 року та
ст.. 54 ЗУ «Про виконавче провадження»
для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставне майно може бути звернене у
разі: виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника; коли вартість предмета
застави перевищує розмір
заборгованості боржника заставо
держателю.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу»
право застави виникає з моменту
укладення договору застави.

В даному випадку Приватбанк згідно
договору застави є заставодержателем,
право застави у нього виникло 29.09.2008
року.

Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» пріорітет
зареєстрованих обтяжень визначається
у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з
вищим пріорітетом має переважне право
на звернення стягнення на предмет
обтяження.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче
провадження», особа яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права на
майно і про звільнення його з-під
арешту.

Також ст. 54 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено, що право
заставодержателя звернутися до суду
про звільнення заставленого майна
з-під арешту.

Беручи до уваги п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.08.1976 року
№6 «Про судову практику в справах про
виключення майна з опису» за правилами,
встановленими для розгляду позовів про
виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що грунтуються як на праві
власності на описане майно, так і на
праві володіння ним і відповідачами в
справі суд притягує боржника, особу, в
інтересах якої прийняти позовну заяву
накладено арешт на майно.

Просить суд зняти арешт з автомобіля
марки КІА, модель Carens, рік випуску 2008,
тип ТЗ легковий, № кузова/шасі НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та зняти з
розшуку даний автомобіль.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи належним чином
повідомлений, про причини неявки суд не
повідомив, проте надав заяву про
розгляд справи у його від відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, у винесенні заочного рішення не
заперечує.

Представник відповідача - ВДВС
Таращанського РУЮ в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
розгляду справи належним чином
повідомлений, про причини неявки суд не
повідомив, проте надав заяву про
розгляд справи у його від відсутність,
позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
розгляду справи належним чином
повідомлений, про причини неявки суд не
повідомив, заяви про розгляд справи у
його від відсутність суду не надав.

Суд встановив, що 15.09.2008 року між ЗАТ КБ
«Приватбанк» (назва якого змінена на
ПАТ КБ «Приватбанк» згідно п. 1.1
Статауту банку) та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № K2HCAN05971210 згідно
якого останньому надано кредит в
розмірі 29728,44 (двадцять дев'ять тисяч
сімсот двадцять вісім доларів США 44
цента) зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15 % на
рік на суму залишку заборгованості.

В рахунок забезпечення кредитного
договору 15.09.2008 року було укладено
кредитнозаставний договір рухомого
майна № K2HCAN05971210 згідно якого, ОСОБА_1 в
забезпечення виконання зобов'язань
передав в заставу банку автомобіль
марки КІА, модель Carens, рік випуску 2008,
тип ТЗ легковий, № кузова/шасі НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності
останньому.

Станом на 24.12.2013 року відповідач ОСОБА_1
має заборгованість за кредитним
договором № K2HCAN05971210 від 15.09.2014 року в
розмірі 51625, 91 (п'ятдесят одна тисяча
шістсот двадцять п'ять доларів США 91
цент).

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу»
право застави виникає з моменту
укладення договору застави. ПАТ КБ
«Приватбанк» згідно договору застави є
заставодержателем, право застави у
нього виникло 29.09.2008 року.

Згідно витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна № 40432283 від
16.04.2013 року автомобіль марки КІА, модель
Carens, рік випуску 2008, тип ТЗ легковий, №
кузова/шасі НОМЕР_3, реєстраційний
номер НОМЕР_1 арештований, обтяжувач
ВДВС Таращанського РУЮ.

ВДВС Таращанського РУЮ 28.10.2009 року на
підставі виконавчого листа № 2-92/09 від
30.09.2009 року Глобинського районного суду
накладено арешт на все майно ОСОБА_1 та
заборонено його відчуження.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» пріорітет
зареєстрованих обтяжень визначається
у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з
вищим пріорітетом має переважне право
на звернення стягнення на предмет
обтяження.

Згідно акту прийому майна в заклад від
21.01.2011 року заставний автомобіль був
переданий на стоянку ПАТ КБ
«ПРиватбанк» та в цей же день ОСОБА_1
надав довіреність ПАТ КБ «ПРиватбанк»
на здійснення всіх дій необхідних для
продажу автомобіля.

Позивач має намір звернути стягнення
на заставне майно, але у зв'язку з
накладеним арештом ВДВС Таращанського
РУЮ у нього виникають складнощі, це
порушує право позивача на звернення
стягнення на заставне майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Про
звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення
арешту на майно або якщо йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
перебуває в заставі, та роз'яснює
заставодержателю право на звернення
до суду з позовом про зняття арешту із
заставленого майна.

Відповідно ст. 572 ЦК України, в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче
провадження», особа яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права на
майно і про звільнення його з-під
арешту.

Суд вважає можливим задовольнити позов
та зняти арешт із автомобіля марки КІА,
модель Carens, рік випуску 2008, тип ТЗ
легковий, № кузова/шасі НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та
припинити розшук зазначеного
автомобіля, що належить на праві
власності відповідачу ОСОБА_1, оскільки
у позивача є переважне право перед
іншими стягувачами на задоволення
своїх вимог за рахунок заставного
майна.

Вказані обставини встановлено з
матеріалів справи, досліджених в
судовому засіданні.

Таким чином, позов підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 81, 88, 130, 174, 197, 209,
212, 214-215 ЦПК України ст. ст. 572, 576 ЦК
України, ст. ст. 54, 60 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 14 ЗУ «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», ст. 16 ЗУ «Про
заставу»,суд, -

вирішив:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Зняти арешт з автомобіля марки КІА,
модель Carens, рік випуску 2008, тип ТЗ
легковий, № кузова/шасі НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2.

Припинити розшук автомобіля марки КІА,
модель Carens, рік випуску 2008, тип ТЗ
легковий, № кузова/шасі НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Таращанський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий:О.М. Бабоїд