АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 441/2-14/11 22-ц/774/158/К/14
Справа № 2-14/11
Справа № 22ц-/774/158/к/14
Головуючий в 1-й інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Остапенко В.О.

суддів: Митрофанової
Л.В.,Савіної Г.О.

при секретарі: Кузьміній Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 09 вересня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання квартири спільною
власністю подружжя та поділ спільного
майна подружжя шляхом визнання права
власності на 1/2 частину квартири та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання права власності на
квартиру за померлим та визнання права
власності на квартиру у порядку
спадкування,-

Особи, які брали участь у розгляді
справи:

Позивач - ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4.

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2005 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про розподіл
квартири, що є спільною власністю
подружжя та про визнання права
власності на ? частку квартири.

В обгрунтування позовних вимог
зазначила, що з 14.01.2000 року по 22.11.2005 року
вона з відповідачем перебувала в
зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу
25.07.2003 року, ними було придбано квартиру
АДРЕСА_1.

Оскільки квартиру придбано в період
шлюбу позивач просила визнати за нею
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1

У лютому 2006 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з зустрічною позовною заявою та
просив визнати за ним право власності
на квартиру АДРЕСА_1, оскільки дана
квартира придбана за кошти, які
належали особисто йому.

Ухвалою Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 23 жовтня 2007 року
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_5 про розподіл квартири, що є
спільною сумісною власністю подружжя
та про визнання права власності на ?
частину квартири за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання права
особистої приватної власності на
квартиру зупинено до залучення до
участі у справі правонаступника після
смерті ОСОБА_5

У квітні 2008 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з уточненим позовом до ОСОБА_3 яка
є правонаступником після смерті ОСОБА_5
про визнання майна, таким що
знаходилось у спільній сумісній
власності подружжя та визнання права
власності на ? частину квартири.

У жовтні 2008 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з зустрічною позовною заявою,
після уточнення якої просила суд
визнати за ОСОБА_5 право особистої
приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1 та визнати за нею право
приватної власності на спадкове майно
від померлого ОСОБА_5, на однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 09 вересня 2013 року у
позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
квартири спільною власністю подружжя
та поділ спільного майна подружжя
шляхом визнання права власності на 1/2
частину квартири - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на квартиру
за померлим та визнання права
власності на квартиру у порядку
спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування на квартиру
АДРЕСА_1.

В іншій частині зустрічного позову
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
витрати на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30
грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 153 грн. 67 коп. та
витрати на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 37
грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог посилаючись на те, що судом не
взято до уваги пояснення свідків, які
підтвердили факт проживання однією
сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 1983 року та
наявність факту ведення спільного
господарства.

Судом першої інстанції не взято до
уваги вимоги ст..ст. 60, 70 СК України,
відповідно до положень яких майно
набуте у період шлюбу належить дружині
та чоловікові на праві спільної
сумісної власності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 14.01.2000 року по
22.11.2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували
в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу
25.07.2003 року, ними було придбано квартиру
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 -ОСОБА_6 - помер, після
смерті якого відкрилася спадщина на
належне йому за життя майно : квартиру
АДРЕСА_1

Спадкоємицею першої черги за законом є
рідна дочка померлого ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 та задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_3 про визнання за нею
права власності в порядку спадкування
суд першої інстанції виходив з того, що
квартиру ОСОБА_6 було придбано за
кошти, які належали йому особисто.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

За змістом ст. 22 КЗпШС (який дія на
час придбання спірного майна) майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном. Подружжя
користується рівними правами на майно
і в тому разі, якщо один з них був
зайнятий веденням домашнього
господарства, доглядом за дітьми або з
інших поважних причин не мав
самостійного заробітку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 28
КпШС (який діяв на час придбання
срібного майна) передбачено, що в разі
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними. В окремих випадках
суд може відступити від начала
рівності часток подружжя, враховуючи
інтереси неповнолітніх дітей або
інтереси одного з подружжя, що
заслуговують на увагу.

Згідно до ч.ч. 2, 3 ст. 29 КпШС поділ
спільного майна подружжя може бути
проведений як під час перебування в
шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Пунктом 23 Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року № 11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» передбачено,
що вирішуючи спори між подружжям про
майно необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, З`ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60,69 Сімейного Кодексу України,
ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до
частини 2,3 ст.325 ЦК України можуть бути
будь-які види майна, за винятком тих,
які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім`я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Висновки суду першої інстанції про
те, що квартира АДРЕСА_1 придбана
ОСОБА_5 за його особисті кошти і повинна
належати особисто йому спростовуються
встановленими обставинами справи та
вимогами ст.ст. 22, 28, 29 КпШС .

Отже, розглядаючи справу й
вирішуючи спір, суд першої інстанції не
повністю визначився з характером
спірних правовідносин й не звернув
уваги на той факт, що спірна квартира
придбана у період шлюбу подружжя, а
тому належить до спільної сумісної
власності подружжя, яке підлягає
поділу.

Колегія суддів приходить до висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 та визнання квартири
АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю
подружжя та визнання за нею права
власності на ? частину спірної
квартири.

Частка померлого учасника спільної
сумісної власності спадкується на
загальних підставах. Оскільки склад
спадщини, згідно зі ст.1218 ЦК України
визначається на момент відкриття
спадщини, то до спадкоємців переходить
частка у спільній власності
спадкодавця у тому обсязі, у якому вона
існує на цей момент.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України
у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Задовольняючи зустрічні позовні
вимоги та визнаючи право власності за
ОСОБА_3 в порядку спадкування, судом
першої інстанції не взято до уваги, що
спірна квартира придбана померлим у
період шлюбу з ОСОБА_2, а тому їй
належить ? частини квартири.

Тому колегія суддів вважає можливим
частково задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_3 та визнати за нею право
власності в порядку спадкування за
законом на ? частину спірної квартири.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про скасування рішення
суду на підставі п.4 ч.1 ст.. 309 ЦПК
України, в зв'язку з неправильним
застосуванням норм матеріального
права з ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та
визнання квартири АДРЕСА_1 в м Кривому
Розі спільною сумісною власністю
подружжя, та визнання за нею права
власності на ? частину спірної
квартири.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
необхідно стягнути з ОСОБА_3 витрати на
інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи в сума 30 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, 313, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу від 09 вересня 2013
року в частині відмови ОСОБА_2 в
задоволенні позовних про визнання
квартири спільною власністю подружжя
та поділ спільного майна подружжя
шляхом визнання права власності на 1/2
частину квартири скасувати та ухвалити
в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1
спільною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги ОСОБА_3
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право
власності в порядку спадкування за
законом після померлого батька ОСОБА_5
на ? частину квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи
в сума 30 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/