Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: П'ята
Київська державна нотаріальна контора,
про визнання права власності на
спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 15.01.2014 року звернувся з позовом,
в якому просив визнати за ним право
власності на гараж АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування вимог позивач
посилається на те, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружини ОСОБА_3
відкрилася спадщина, до складу якої
входить гараж АДРЕСА_1, а єдиними
спадкоємцями після смерті останньої є
він та їх спільна донька ОСОБА_2

На підставі зазначеного позивач
звернувся у встановлений строк до
П'ятої Київської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини за закон, а
відповідачка ОСОБА_2 в свою чергу 03.07.2013
року подала до нотаріальної контори
заяву №1162 про відмову від належної їй
частини спадщини на користь нього
ОСОБА_1, у зв'язку з чим державною
нотаріальною конторою було відкрито
спадкову справу щодо майна померлої
ОСОБА_3

Однак державним нотаріусом П'ятої
Київської державної нотаріальної
контори листом було повідомлено про
неможливість видати свідоцтво про
право на спадщину, оскільки договір
дарування, за яким померла набуло право
на гараж, не зареєстрований у
встановленому законом порядку.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надавши до суду заяву, в якій позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив розглядати справу у його
відсутності.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, надавши до суду заяву в якій,
визнавши позовні вимоги, просила
розглядати справу у її відсутності.

Представник П'ятої Київської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, надавши до суду
заяву, в якій просив розглядати справу
у його відсутності поклавшись на
розсуд суду.

Таким чином, суд дослідивши заяви
сторін вважає можливим ухвалити
рішення на підставі наявних у справі
доказів. Дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3, про що Відділом
реєстрації смерті у м. Києві в Книзі
реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис за № 2395 та
видане свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1 від 05.02.2013 року, копія якого
міститься в матеріалах справи.

Після її смерті відкрилася спадщина, до
складу якої входить гараж АДРЕСА_1,
належній померлій на підставі договору
дарування, посвідченого П'ятою
Київською державною нотаріальною
конторою 29.01.2011 року за реєстровим №6-93.

Так, єдиними спадкоємцями за законом
після смерті ОСОБА_3 є її чоловік -
позивач ОСОБА_1, про реєстрацію 14.01.1973
року шлюбу з яким Містечківським
сільЗАГС Коростишівського району
Житомирської області було видане 20.01.1973
року свідоцтво про укладення шлюбу,
копія якого міститься в матеріалах
справи, а також донька ОСОБА_2, копія
свідоцтва про народження якої також
міститься в матеріалах справи.

Так, з метою прийняття спадщини, у
визначеному законодавством порядку,
позивач ОСОБА_1 звернувся до П'ятої
Київської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини та видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом, а відповідна
ОСОБА_2 в свою чергу 03.07.2013 року подала
до нотаріальної контори заяву №1162 про
відмову від належної їй частини
спадщини на користь нього ОСОБА_1, у
зв'язку з чим державною нотаріальною
конторою 03.07.2013 року було відкрито
спадкову справу після смерті ОСОБА_3

Однак, як вбачається з листа П'ятої
Київської державної нотаріальної
контори від 14.11.2013 року, адресованого
позивачу ОСОБА_1, останньому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, оскільки
договір дарування гаража, посвідчений
П'ятою Київською державною
нотаріальною конторою 29.01.2011 року за
реєстровим №6-93, не був зареєстрований
в порядку, встановленому законом, а
тому роз'яснено процедуру вирішення
зазначеного питання в судовому
порядку.

Так, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкоємцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті (ст. 1218 ЦК України). Умовою
для переходу в порядку спадкування
прав власності на об'єкти нерухомості,
в тому числі житловий будинок, інші
споруди, земельну ділянку є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Як вбачається з матеріалів справи,
29.01.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
укладено договір дарування гаража
АДРЕСА_1, посвідчений П'ятою Київською
державною нотаріальною конторою 29.01.2011
року за реєстровим №6-93, та відповідно
до якого ОСОБА_2 подарувала відповідний
гараж ОСОБА_3

Крім того, судом встановлено, що
відповідно до технічного паспорту,
затвердженого Київським міським бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, спірний гараж на І
поверсі з погребом та оглядовою ямою
загальною площею 16,70 кв. м, був набутий
на праві власності ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
П'ятою Київською державною
нотаріальною конторою 05.10.2010 року за
реєстровим №1-1592.

Разом з тим, померла ОСОБА_3 у
встановленому чинним законодавством
порядку своє право власності на гараж
не зареєструвала, тому відповідно до
інформаційної довідки ГЖ-2013 №2326 від
13.09.2013 року, виданої Київським міським
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкт
нерухомого майна, гаражний бокс
АДРЕСА_1 значиться зареєстрованим на
праві власності за ОСОБА_2, яка, будучи
спадкоємицею першої черги після смерті
ОСОБА_3, від свого права спірний гараж
відмовилась на користь позивача
ОСОБА_1, що також свідчить про вибуття з
її володіння відповідного майна та
правомірне набуття прав на нього
померлою ОСОБА_3

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 182 ЦК України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Порядок
проведення державної реєстрації прав
на нерухомість та підстави відмови в
ній встановлюються законом. Такий
порядок реєстрації прав на нерухоме
майно передбачений ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Разом з тим, згідно з правилами ЗУ «Про
внесення змін до ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» №1878 від 11.02.2011
року з 01.01.2013 року державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та
обтяження таких прав здійснюють
територіальні органи державної
реєстрації прав Міністерства юстиції
України і державні та приватні
нотаріуси. Однак зазначені органи
реєстрації наділені повноваженнями
здійснювати відповідну реєстрацію
прав на нерухоме майно лише за вимогою
власника (уповноваженої особи).

Так, саме відсутність реєстрації
правовстановлюючого документу щодо
права власності померлої ОСОБА_3
спричинило подання спадкоємцем за
законом позову про визнання права
власності, оскільки в нотаріальному
порядку оформити своє право власності
на спадщину він не може. Таким чином,
враховуючи, що право власності виникає
на підставі рішення суду, то останнє є
одним з правовстановлюючих документів,
визначених переліком, на підставі яких
здійснюється реєстрація права
власності.

Враховуючи обставини щодо
документального підтвердження
суб'єктивних прав позивача як
спадкоємиця, застосовуючи вимоги
приведеного законодавства, суд
приходить до висновку про
відповідність обраного позивачем
способу судового захисту та визнання
обґрунтованими його вимоги щодо
визнання за ним права власності на
гаражний бокс АДРЕСА_1 загальною площею
16,70 кв. м, розташований АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3

Керуючись ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», ст.ст. 182, 316, 328, 1222-1223 ЦК
України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
П'ята Київська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності
на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
гаражний бокс АДРЕСА_1 загальною площею
16,70 кв. м, розташований в АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: