АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/235/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 45 Басак Т.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
Нерушак Л. В. УХВАЛА
28 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Нерушак Л. В. суддів
Пальонного В.С., Єльцова В.О.
при секретарі Бурдуковій О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційні
скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 03 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, третя особа:
Черкаська міська рада про визначення
порядку користування земельною
ділянкою та за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7
до ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 про визначення порядку
користування земельною ділянкою,
позовні вимоги третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_8 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою ,-

в с т а н о в и л а :

Позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 02 лютого 2004
року звернулися до суду з позовом до
ОСОБА_12 про визначення порядку
користування земельною ділянкою,
посилаючись на те, що їм на підставі
свідоцтва про право на спадщину, а
відповідачу на підставі договору
дарування, належить по 1/3 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташоване
на земельній ділянці площею 586 кв. м.

Позивачі вказують, що користування
земельною ділянкою між співвласниками
будинку АДРЕСА_1 склалось по
фактичному користуванню ще за
попередніх співвласників. В даний час
зазначають позивачі між ними та
відповідачем постійно виникають спори
щодо користування даною земельною
ділянкою. В зв'язку з цим просять
визначити порядок користування
земельною ділянкою по фактичному
користуванню на підставі ст. 88 ЗК
України.

20 жовтня 2004 року ОСОБА_13 звернулися до
суду з зустрічною позовною заявою до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 про
усунення перешкод в користуванні
земельними ділянками та просив:
виділити 1/3 частину належної йому
земельної ділянки з окремим входом і
територію до його частини будинку,
посилаючись, що йому, як спадкоємцю
після смерті попереднього власника,
якому належала 1/ 3 частина
будинковолодіння, належить також і 1/ 3
частина земельної ділянки в розмірі 0,
195 кв. м, що підтверджується квитанцією
про сплату за землю.

Вважає, що наданим експертом
висновком ущемляються його права та
інтереси, не погоджується із спільним
проходом, запропонованим експертом ,
просить призначити по справі додаткову
судово технічну експертизу, яка б
надала висновки варіанту розподілу
земельної ділянки з врахуванням часток
кожного із співвласників та виділити
йому 1/ 3 частину належної земельної
ділянки з окремим входом.

14 лютого 2008 року третя особа з
самостійними вимогами, ОСОБА_8
звернулася до суд з позовом до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_9 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
посилаючись на те, що при проведенні
судово-технічної експертизи для
визначення порядку володіння та
користування присадибною земельною
ділянкою, що мається біля будинку
співвласників АДРЕСА_1, до цієї їхньої
ділянки було незаконно включено
частину земельної ділянки, що належить
до її будинку АДРЕСА_2.

Третя особа з самостійними вимогами
ОСОБА_8 зазначає, що розмір її
присадибної ділянки згідно з
обліковими даними становить 892 кв.м., а
після незаконного вилучення частини
ділянки та приєднання її до
будинковолодіння АДРЕСА_1 площа, що
залишилася, складає 600 кв.м. В зв'язку з
цим просила суд відновити межі
присадибної земельної ділянки АДРЕСА_2
площею 892 кв. м. , посилаючись на
порушення її права володільця
земельної ділянки, оскільки її площа
суттєво зменшилась так, як розмір
земельної ділянки був 892 кв. м, а став 600
кв. м . Вилучення земельної ділянки не
відбувалось. Просила відновити межі
присадибної земельної ділянки АДРЕСА_2
площею 892 кв. м .

18 вересня 2008 року ОСОБА_9 звернувся до
суд з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_10, третя особа: Черкаська міська
рада про визначення порядку
користування земельною ділянкою. Він
вказує в позовній заяві, що згідно
договору дарування частини житлового
будинку від 03 листопада 2006 року № 18714
йому належить 1/3 частина будинку,
розташованого за адресою АДРЕСА_1.
Відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину, виданого держнотконторою 27
травня 1997 року № 1-103 належить 2/3 частини
даного будинку. У відповідності до
рішення Черкаського міськвиконкому
від 16 липня 1953 року № 1057 за даним
домоволодінням закріплена в постійне
користування земельна ділянка площею
600,0 кв. м.

Позивач ОСОБА_9 зазначає у позові, що
між власниками вищевказаного
домоволодіння по АДРЕСА_1 та
співвласниками домоволодіння по
АДРЕСА_2 існує спір щодо місця
розташування межі між сумісними
земельними ділянками. В зв'язку з цим
просив суд встановити порядок
користування земельною ділянкою
АДРЕСА_2, АДРЕСА_1 шляхом визначення
місця розташування межі між цими
земельними ділянками та визначити
порядок користування земельною
ділянкою та АДРЕСА_1 та виділити
позивачу в користування в натурі 1/3
частину цієї земельної ділянки; судові
витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою суду першої інстанції від 03
грудня 2013 року позовна вимога щодо
визначити місця розташування межі між
земельними ділянками АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1 за заявою представника ОСОБА_9 -
ОСОБА_14 - залишена без розгляду.

Ухвалою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 01 червня 2004 року
проведено заміну неналежного
відповідача та притягнуто по даній
справі в якості належного відповідача
ОСОБА_13, звільнивши від участі в якості
відповідача ОСОБА_12.

Ухвалою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 01 червня 2004 року
залучено в якості третіх осіб ОСОБА_8 та
ОСОБА_15, як таких, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 18 лютого 2008 року
зустрічну позовну заяву ОСОБА_13 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою залишено без
розгляду.

Змінено неналежного відповідача
ОСОБА_13 по справі за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до ОСОБА_13 про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою на ОСОБА_9.

Ухвалою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 17 листопада 2008 року
справу за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, третя особа:
Черкаська міська рада про визначення
порядку користування земельною
ділянкою та за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7
до ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_15 про визначення порядку
користування земельною ділянкою,
позовні вимоги третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_8 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою об'єднано в одне провадження.

Ухвалою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 03 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, третя особа:
Черкаська міська рада про визначення
межі між ділянками будинковолодіння
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 залишено без
розгляду.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 03 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_9 задоволено,
позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7
задоволено частково.

Встановлено порядок користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 площею
586,00 м2 (без врахування площі
самозахвату) між співвласниками
будинковолодіння ОСОБА_9 та ОСОБА_6,
ОСОБА_7 за варіантом № 5 висновку
будівельно-технічної експертизи
судового експерта Лисиченко С.М. за № 22
се/13 від 11 вересня 2013 року згідно
додатку схеми варіанту № 5, який є
невід'ємною частиною даного рішення,
виділивши у користування:

ОСОБА_9 земельну ділянку площею 172 кв. м,
що складається з ділянок в окреме
користування (жовтий колір на схемі
варіанту № 5) - 162 кв. м (105 кв. м+ 57 кв. м) та
10 кв. м (білий колір на схемі варіанту №
5) в спільному користуванні з ОСОБА_6,
ОСОБА_7.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельну ділянку
-площею 414кв м, що складається з ділянок
в окреме користування (синій колір на
схемі варіанту № 5) - 404 кв. м, та 10 кв. м
(білий колір на схемі варіанту № 5) в
спільному користуванні з ОСОБА_9.

В задоволенні позовних вимог третьої
особи з самостійними вимогами ОСОБА_8
до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7
посилаються на те, що вони не
погоджуються з рішенням суду та
просять скасувати рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 03 грудня 2013 року, яким
встановлено порядок користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між ними,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_9, згідно
встановленого порядку, який
відображений на схемі № 4 додаткової
судово-будівельної експертизи № 22 се/13
від 11 вересня 2013 року. В задоволенні
позовних вимог третій особі з
самостійними вимогами ОСОБА_8 та
ОСОБА_17, ОСОБА_7, ОСОБА_9 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою - відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8
посилається на те, що дане рішення є
незаконним, необґрунтованим. Просить
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 03 грудня 2013 року
скасувати, у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визнання порядку користування
земельною ділянкою, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_9 про визначення порядку
користування земельною ділянкою
відмовити у зв'язку з недоведеністю.
Позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_9 про відновлення меж,
порядку (площі) землекористування та
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою задовольнити.

Справа розглянута з порушенням
строків, встановлених ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягають
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін, виходячи
з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, районний суд повно та
всебічно дослідив та оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, постановив правильне по суті і
справедливе рішення.

Вирішуючи спір, та ухвалюючи рішення по
справі про задоволення позовних вимог
ОСОБА_9, та часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, суд
першої інстанції виходив з доведеності
позовних вимог та прийняв до уваги
один із запропонованих варіантів
висновку будівельно-технічної
експертизи судового експерта
Лисиченко С.М. за № 22 се/13 від 11 вересня
2013 року, вважаючи варіант порядку
користування земельною ділянкою між
співвласниками будинковолодіння
АДРЕСА_1, який є найбільш оптимальним
варіантом встановлення порядку
користування земельною ділянкою за
варіантом № 5, та виділив у
користування: ОСОБА_9 земельну ділянку
площею 172 кв. м, що складається з ділянок
в окреме користування (жовтий колір на
схемі варіанту № 5) - 162 кв. м (105 м2+57 м2) та
10 кв. м (білий колір на схемі варіанту №
5) в спільному користуванні з ОСОБА_6,
ОСОБА_7 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виділено у
користування земельну ділянку - площею
414 кв. м, що складається з ділянок в
окреме користування (синій колір на
схемі варіанту № 5) - 404 кв. м, та 10 кв. м
(білий колір на схемі варіанту № 5) в
спільному користуванні з ОСОБА_9

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог третьої особи з самостійними
вимогами ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_9 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою
шляхом відновлення площі 892 кв. м, суд
першої інстанції виходив з
безпідставності та необгрунтованості
вимог позивача, оскільки в договорі
договору купівлі-продажу від 18 серпня
1982 року зазначено, що придбаний
будинок, розташований на земельній
ділянці розміром 600 кв. м.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції є обґрунтованими і
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва
про право на спадщину, виданого
держнотконторою 27 травня 1997 року №
1-1035, належить по 1/3 частині
будинковолодіння, яке розташоване в
АДРЕСА_1.

Інша, 1/3 частина даного
будинковолодіння на підставі договору
дарування частини житлового будинку,
посвідченого приватним нотаріусом 03
листопада 2006 року № 18714 належить ОСОБА_9

Дане будинковолодіння, згідно
схематичного плану, розташоване на
земельній ділянці площею 586 кв.м, хоча
згідно рішення Черкаського
міськвиконкому від 16.07. 1953 року за № 1057
за домоволодінням по АДРЕСА_1
закріплена в постійне користування
земельна ділянка площею 600 кв. м.

Згідно кадастровому плану, виконаного
ПП ОСОБА_18 в 2013 році, фактичний розмір
земельної ділянки АДРЕСА_1 становить 637
кв. м.

ОСОБА_9 до своїє частини
будинковолодіння АДРЕСА_1 проходить
через будинковлодіння АДРЕСА_2.

Межа та огорожі між будинковолодіннями
неодноразово змінювались. На даний час
фактичною межею між будинками АДРЕСА_2
та АДРЕСА_1 є огорожа з металевої сітки
між будинковолодіннями.

Виходячи з вищевикладене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_9 та часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

ОСОБА_8 є власницею 3/ 4 частин
житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого міськвиконкомом м. Черкаси
27.01. 2006 року, що підтверджується
довідкою ЧООБТІ та є співвласницею
вищевказаного будинку з 18.08. 1982 року.

Згідно даних експертизи за № 22 се / 13
від 17 квітня 2013 року фактичний розмір
земельної ділянки АДРЕСА_2 згідно
теодолітної схеми, виконаної
спеціалістами ДП « Укргеоінформ» 2013
року становить 618 кв. м.

Прохід шириною 3,61 м. від вул. Тищенка
між огорожею з металевої сітки в
дерев'яних стовпах та огорожею
дерев'яною суцільною ОСОБА_8 належить
до будинковолодіння АДРЕСА_2.

У відповідності до ч. 3 ст. 158 ЗК України
спори щодо меж земельних ділянок,
перебувають у користуванні громадян,
вирішуються органами місцевого
самоврядування.

Судом першої інстанції достовірно
встановлено, що спір щодо межі між
будинковолодіннями АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1
органами місцевого самоврядування не
вирішувався.

З огляду на викладене вбачається, що
позивачі як за первісним позовом , так і
ОСОБА_8 як третя особа з самостійними
вимогами за власним позовом, набули
права власності на будівлі та споруди
за цивільно - правовими угодами,
укладеними до 1 січня 2002 року, що у
відповідності до п. 7 розділу Х
«Перехідних положень» ЗК України до
громадян та юридичних осіб, що одержали
у власність, у тимчасове користування ,
в тому числі на умовах оренди земельні
ділянки у розмірах, що були передані
раніше діючим законодавством,
зберігають право на ці ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Частиною 4 ст. 120 ЗК України
встановлено, що при переході права
власності на будівлю та споруду до
кількох осіб, право на земельну ділянку
визначається пропорційно часткам осіб
у вартості будівлі та споруди, якщо
інше не передбачено у договорі
відчуження будівлі і споруди.

У відповідності до п. 19 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
16 квітня 2004 року «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» у справах за позовом учасників
спільної власності на землю про
встановлення порядку володіння й
користування спільною земельною
ділянкою, на якій розташовані належні
їм жилий будинок, господарські будівлі
та споруди, суд з'ясовує і враховує
можливість нормального користування
будинком і здійснення догляду за ним,
розташування господарських будівель,
споруд, необхідність зведення
будівель, розташування плодово-ягідних
насаджень співвласників, можливість
проходу з вулиці на подвір'я тощо.
Враховуються також вимоги санітарних
правил і правил протипожежної безпеки.

При пред'явленні вимог кожним з
учасників спільної власності про
встановлення порядку користування
спільною земельною ділянкою суд може
залишити в спільному користуванні лише
ділянки, роздільне користування, якими
встановити неможливо.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, з яким погоджується колегія
суддів, що із запропонованих у висновку
будівельно-технічної експертизи
судового експерта Лисиченко С.М. за № 22
се/13 від 11 вересня 2013 року, варіантів
порядку користування земельною
ділянкою між співвласниками
будинковолодіння АДРЕСА_1, найбільш
оптимальний варіант встановлення
порядку користування земельною
ділянкою за варіантом № 5.

Доводи апелянтів ОСОБА_7 є
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки ОСОБА_9 згідно даного варіанту
виділяється земельна ділянка площею 172
кв. м, що на 23 кв. м менше, ніж складає
його 1/ 3 частка в будинковолодінні,
тому права апелянтів ОСОБА_7 не
порушуються.

Доводи апелянта ОСОБА_8 є
безпідставними та необґрунтованими,
спростовуються матеріалами справи,
оскільки як і копіях договору про
купівлю - продаж будинку АДРЕСА_2
ОСОБА_8, так і в рішеннях суду першої
інстанції , що стосувались спорів
будинколодіння, співвласницею якого є
ОСОБА_8 вказана земельна ділянка саме
площею 600 кв.м , а не 892 кв. м, на чому
наполягає апелянт.

Інших доводів, які б спростовували
висновки суду, яким дана належна
оцінка, апеляційні скарги апелянтів не
містять.

Посилання апелянтів, що рішення суду
першої інстанції є незаконним не
підтверджено доказами та не наведено
підстав, визначених у ст. 309 ЦПК
України, які б давали підстави для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення у справі.

Виходячи з викладеного, доводи
апелянтів носять суб'єктивний
характер, не знайшли свого
підтвердження в матеріалах справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що доводи апеляційних
скарг не є суттєвими і не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, тому підстави для скасування чи
зміни оскаржуваного рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 03 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, третя особа:
Черкаська міська рада про визначення
порядку користування земельною
ділянкою та за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7
до ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 про визначення порядку
користування земельною ділянкою,
позовні вимоги третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_8 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :