АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/38/14
Головуючий в I інстанції -
Справа № 201/1624/13
Доповідач - Городнича В.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.

суддів -
Григорченка Е.І., Варенко О.П.

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 25 квітня 2013 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
і судових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ «Надра» 08 лютого 2013 року
звернулося до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
і судових витрат. Позивач в своєму
позові, а його представник в ході
судового засідання посилаються на те,
що 23 січня 2008 року між ними та
відповідачем було укладено кредитний
договір і встановлено відсотки за
користуванням цим кредитом, кредитні
кошти відповідачу було надано, договір
почав виконуватися, але в порушення
умов цього договору і закону
відповідач перестав виплачувати сам
кредит і відсотки по договору,
утворилася заборгованість, в
добровільному порядку погашення
заборгованості не відбулося. Вважають
вказане незаконним і просили стягнути
з відповідача на користь позивача
заборгованість по кредитному договору
з урахуванням штрафних санкцій та
витрат на судовий збір, задовольнивши
позов у повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 25 квітня 2013 року
позовні вимоги ПАТ КБ «Надра»
задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «КБ «Надра» загальний борг
за договором від 23 січня 2008 року в сумі
59430 грн. 83 коп., з яких: по кредиту сума
заборгованості - 29006 грн. 36 коп., по
відсоткам - 15034 грн. 91 коп., пеня - 7772 грн.
15 коп. і штраф - 7617 грн. 41 коп. та витрати
на судовий збір в сумі 594 грн. 31 коп., а
всього 60025 грн. 14 коп.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду та
постановити нове рішення, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до укладеного між позивачем
ПАТ КБ «Надра» та відповідачем ОСОБА_1
кредитного договору № 750768/ФЛ від 23
січня 2008 року відповідач отримав у
позивача для користування суму
кредитування у розмірі 9530.10 доларів США
зі сплатою обумовлених відсотків за
користування кредитом - 13.7% на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення кредиту -
20 січня 2013 року.

Відповідно до умов договору відповідач
зобов'язаний повернути кредит позивачу
у відповідності до графіку, що
наведений у додатку до цього договору,
який є його невід'ємною частиною. В разі
порушення позичальником обов'язку
повернути кредитодавцеві кредиту
відповідності до умов цього договору,
позичальник зобов'язаний сплатити
кредитодавцеві пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період прострочення сплати, від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. У випадку
прострочення повернення сум наданого
кредиту (в тому числі часткового
повернення), та прострочення сплати
процентів за користування кредитом
відповідно до цього договору,
позичальник сплачує кредитодавцю
штраф незалежно від строку
прострочення. Штраф сплачується в
національній валюті України за
офіційним курсом НБУ на день
сплати/стягнення.

Позивач, кредитодавець, відповідно до
умов договору відправив на ім'я
відповідача, позичальника, претензію
про погашення боргу і можливе
дострокове припинення своїх обов'язків
через невиконання відповідачем умов
договору. Претензія відповідачем була
отримана.

В порушення зазначених норм закону та
умов укладеного кредитного договору
відповідач свої зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав, перестав своєчасно сплачувати
сам кредит і відсотки по кредиту,
утворилася заборгованість у розмірі 59
430,83 грн., яка складається:
заборгованість за сумою кредиту - 29006,36
грн., заборгованість за процентами -
15034,91 грн., пеня - 7772,15 грн., штрафи - 7617,41
грн. На неодноразову вимогу позивача
погасити вказану заборгованість в
добровільному порядку, відповідач
відповів відмовою.

При підписанні договору сторони
погодили, що з укладенням договору
досягли згоди з усіх його істотних умов
та не існує будь-яких умов, які можуть
бути істотними та необхідними за
змістом договору. Позивач засвідчив, що
всі ризики, пов'язані з істотною зміною
обставин, з яких позичальник виходив
при укладенні цього договору,
позичальник приймає на себе, і такі
обставини не є підставою для зміни або
розірвання цього договору.

Договором передбачалося, що банк надає
позичальнику кошти на свої цілі за
сплатою відсотків за користування
кредитом в сумі 13.7% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Крім того, додатково в договорі
конкретизовано і зазначено, що договір
укладається, а кошти надаються зі
сплатою щомісячної винагороди від суми
виданого кредиту. Позивач з вказаним
погодився повністю і підписав договір,
кошти отримав і використав їх.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
всі передбачені договором сторін умови
виконав в повному обсязі, відповідач
укладав договір та прийняв кошти і
зобов'язувався його виконати у
відповідності до норм чинного
законодавства але без поважних причин
цього не зробив.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами

Апелянт в своїй скарзі посилається на
те, що він не допускав зі свого боку
порушень зобов'язань, визначених
умовами Кредитного договору, однак в
апеляційній скарзі вказує, що платежі
по кредитному договору ним було
зупинено у 2009 році(а.с.78). Згідно п. 4.3.2
Кредитного договору позичальник
зобов'язаний суворо дотримуватися
положень цього договору. Крім того,
відповідно до п. 5.2. Кредитного
договору, у разі порушення
позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7,
4.3.9, 4.3.10 Кредитного договору,
позичальник зобов'язаний сплатити
Банку штраф у розмірі 10 % від суми
Кредиту, визначеної у п. 1.1. (9 530,10
доларів) цього договору, за кожен
випадок. Таким чином, у зв'язку з тим, що
позичальником було порушено п.п. 4.3.2
Кредитного договору, він зобов'язаний
сплатити штраф.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно
того, що в розрахунку заборгованості
ПАТ КБ «Надра» не врахована страхова
сума, яка була перерахована ПрАТ «УСК
«Княжна Вієнна Іншуранс Груп»,
оскільки це спростовуюється
матеріалами справи, а саме розрахунком,
який надано позивачем на запит
апеляційного суду, в якому вказано, що
страхові суми 14.08.22008 року та 28.04.2009 року,
у розмірі 1140,00 грн. та 38446,25 грн.
відповідно, були зараховані в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором(а.с.158-162,173). Однак, станом на
14.01.2013 року заборгованість
позичальника перед банком складала
59430,83 грн.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи
апелянта стосовно незгоди з розміром
страхового відшкодування, яке
перераховане ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна
Іншуранс Груп» до ПАТ КБ «Надра»,
оскільки страхова компанія не є
стороною у справі і дане питання може
бути предметом дослідження в суді у
разі звернення ОСОБА_1 до суду з
відповідним позовом.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими.
Крім того, зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці та особистого тлумачення
апелянтом норм матеріального та
процесуального права.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 25 квітня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: