У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 23 січня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П.,
Завгородньої І.М.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: Ананьївська
районна державна нотаріальна контора,
відділ Держземагенства в Одеській
області, про встановлення факту
прийняття спадщини, продовження строку
на прийняття спадщини, визнання права
власності на частку в спадковому майні,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Ананьївського районного суду
Одеської області від 06 серпня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 30 жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому просив
встановити факт прийняття ним
спадщини, що відкрилась після смерті
матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року, продовжити строк для прийняття
спадщини, а також визнати за ним право
власності на 1/2 частину земельної
ділянки, розташованої на території
сільської ради с. Байтали
Ананьївського району Одеської області
відповідно до державного акта на право
приватної власності на землю серії ЯЛ
№ 339883 в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_6

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати
ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась
спадщина у вигляді вказаної вище
земельної ділянки, спадкоємцями якої в
рівних частинах є він та його сестра
ОСОБА_4

Оскільки він проживає у м. Кіровограді,
є інвалідом та за станом здоров'я не міг
приймати участь в оформленні спадкових
документів у нотаріуса, оформити
спадщину на своє ім'я він доручив своїй
рідній сестрі ОСОБА_4, надавши їй
відповідні документи та доручення.

З 1996 року до 2011 року за домовленістю з
ним відповідач одноособово
розпоряджалася їх спільним спадковим
майном (земельним паєм), а в подальшому
він дізнався, що все майно вона
оформила на себе.

Враховуючи наведене, просив
задовольнити позов.

Рішенням Ананьївського районного суду
Одеської області від 06
серпня 2013 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 30 жовтня 2013 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені судові
рішення, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив із їх
недоведеності.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суди
попередніх інстанцій з урахуванням
встановлених обставин справи, зокрема,
з урахуванням того, що після смерті
матері ОСОБА_6, якій на день смерті
належав пай, брати ОСОБА_4 та ОСОБА_7
подали нотаріусу відмову від своєї
частки на користь сестри ОСОБА_5,
обґрунтовано дійшли висновку про
відмову в задоволенні позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині також не можуть
бути визнані як підстава для
призначення справи до судового
розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Ананьївського районного суду
Одеської області від 06 серпня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 30 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня