АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/280/14 р.
Головуючий 1 інстанції Ніколаєнко І.В.
Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: стягнення суми
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 січня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П.

суддів - Коровіна С.Г., Довгаль А.П.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її
представника ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду м.Харкова
від 29 жовтня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
суми боргу,-

В С Т А Н О В И Л А
:

В травні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення
суми боргу.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що 01 червня 2011 року між ним та
відповідачкою було укладено договір
позики, за яким він передав їй суму у
розмірі 60000,00 (шістдесят тисяч) доларів
США на строк до 01 жовтня 2011 року.

Відповідно до п. 2.2. Договору
відповідачка зобов'язалася за
користування позикою виплачувати йому
проценти у розмірі 2% щомісяця від суми
позики, до дня повернення позики, не
пізніше першого числа кожного
наступного місяця.

Гроші від ОСОБА_3 ОСОБА_1 отримала,
однак, в строк до 01.10.2011 року борг
позивачу так і не повернула.

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Харкова від 22.06.2012 року позов
задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 30.10.2012 р. заочне рішення
скасовано.

При новому розгляді справи представник
позивача зменшив позовні вимоги,
посилаючись на те, що відповідно до
наданих до суду розписок, відповідачка
повернула частину боргу і просив
стягнути з відповідачки на користь
позивача стягнути з відповідачки суму
боргу в розмірі 295630 грн., що в
еквіваленті складає 37000 доларів США,
суму відсотків за користуванням
позикою в розмірі 179934 грн. 80 коп., що в
еквіваленті складає 22520 доларів США,
суму інфляційних витрат 3435 грн. 70 коп.,
що в еквіваленті складає 430 доларів США,
та загальну суму 3 % річних у розмірі 17788
грн. 92 коп.. що в еквіваленті складає 2226
доларів США, а також судові витрати по
оплаті за виконання експертизи на суму
8200 грн. 80 коп. та суму судового збору 3219
грн.

Представник відповідача заперечував,
проти позову, посилаючись на те, що сума
боргу відповідачем повністю сплачена,
не погоджуючись з висновком
експертизи.

Рішенням Київського районного суду
м.Харкова від 29 жовтня 2013 року стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму
основного боргу в розмірі 295630 грн., що в
еквіваленті складає 37000 доларів США,
суму відсотків за користуванням
позикою в розмірі 179934 грн. 80 коп., що в
еквіваленті складає 22520 доларів США,
суму інфляційних витрат 3435 грн. 70 коп.,
що в еквіваленті складає 430 доларів США,
та загальну суму 3 % річних у розмірі 17788
грн. 92 коп., що в еквіваленті складає 2226
доларів США, також оплату за виконання
експертизи на суму 8200 грн. 80 коп.,
судовий збір в сумі 3219 грн.

Ухвалою Київського районного суду
м.Харкова від 04 листопада 2013 року
виправлена описка в рішенні суду від 29
жовтня 2013 року щодо суми стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі її
представника ОСОБА_2 просить рішення
суду змінити та скасувати в частині
стягнення 3% річних та суми основного
боргу в розмірі 295630 грн., що в
еквіваленті складає 37000 доларів США,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
з?явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України,
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України
встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. При цьому,
згідно ч. 3 цієї ж статті позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Судом встановлено, що 01.06.2011 року між
позивачем ОСОБА_3 та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено договір позики на
суму 60000,00 доларів США на строк до 01
жовтня 2011 року.

Відповідно до п.2.2 Договору відповідач
зобов'язаний виплачувати позивачу за
користування позикою 2% щомісяця від
суми позики .

Згідно розписок від 31.10.2011 року та від
28.12.2011 року позивач отримав від
відповідачки по 10 000 доларів США по
кожній, а згідно розписки від 16.03.2012
року, яка була написана позивачем
отримав від відповідачки 3000 доларів
США.

Ухвалою суду від 07.02.2013 року та від
26.04.2013р. по справі була призначена в
ХНДІСС ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса
почеркознавча експертиза стосовно
наданої до суду відповідачем ОСОБА_1
розписки від 16.03.2013 року, у якій
зазначена сума повернення боргу « 43 000
доларів США», проти якої заперечував
позивач, зазначивши, що цифра „4"
дописана відповідачкою, а йому
повернуто борг у сумі 3000 доларів США.

Відповідно до висновків експертизи від
16.07.2013 року №4501 рукописний текст
розписки від 16.03.2012 від імені ОСОБА_3,
який починається та, відповідно,
закінчується словами і цифрами:
„Расписка мною, ОСОБА_5..." та „ ...16.03.2012г.
ОСОБА_5", крім рукописного запису цифри
„4" у рукописному цифровому записі :
„430000",- виконаний ОСОБА_3.

Рукописний запис цифри "4" у рукописному
цифровому записі „43000" у рукописному
тексті розписки від 16.03.2012 року від
імені ОСОБА_3,- виконаний не ОСОБА_3, а
іншою особою. (а.с.227-236 т.1).

Отже, посилання відповідача на те, що
нею сума боргу повернута в повному
обсязі посилаючись на розписку від
16.03.2012р. про повернення позивачу суму
боргу 43000 доларів США обґрунтовано не
прийняті судом першої інстанції і не
приймаються колегією суддів.

Враховуючи вищенаведене ,колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку
стосовно того, що основна сума боргу за
офіційним курсом НБУ становить
295630,00грн.

Пунктом 1 статті 1050 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу .

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, відповідно до
ст. 625 ЦК України на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Відповідно до умов Договору
відповідачка зобов'язана сплатити 2%
щомісячно за весь час користування
грошовими коштами, 3% річних та
інфляційні втрат за користування
грошовими коштами позивача.

Відповідно до розрахунку, загальна
сума за користування позикою склала
179934,80 грн., що в еквіваленті складає
22520,00 доларів США., загальна сума
інфляційних витрат склала 3435,70 грн.,
загальна сума 3% річних за неправомірне
користування грошима склала 17788,9 грн..

Отже, загальна сума заборгованості по
Договору , з урахуванням відсотків за
користування грошовими коштами,
інфляційних витрат, 3% річних складає
496782,42 грн., що еквівалентне 62 175,00
доларів США.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивач щодо обставин
укладення договору позики пояснив, що
він отримав в банку кредит на суму 100000
доларів США.

Після отримання цього кредиту з цих
саме коштів він позичив відповідачці
60000 доларів США. Відповідачка повертала
йому кошти, однак в подальшому
перестала повертати кошти та не
відповідає на телефонні дзвінки.

Цих обставин відповідачка не
заперечувала.

Отже, між сторонами виникли
правовідносини щодо повернення суми
боргу.

Оскільки відповідачкою не надано
доказів повернення суми боргу в
повному обсязі, то суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
стягнення цієї суми.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що рішення суду законне
і обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1
ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її
представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду
м.Харкова від 29 жовтня 2013 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -