Справа № 249/221/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 січня 2014 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого-судді
Нестеренко Є. В.,

при секретарі
Куликовій М. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Шахтарськ
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Шахтарської міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування, -

В С Т А Н О
В И В:

15.01.2014 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до
суду про визнання права власності в
порядку спадкування. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його мати ОСОБА_2. Спадкоємцями
за законом першої черги був він та його
батько ОСОБА_3. ОСОБА_3 успадкував 1/2
частку спадкового майна, яке
складається з 1/2 частки житлового
будинку та 1/2 частки земельної ділянки
площею 0,1149 гектарів для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
для ведення особистого підсобного
господарства; яка розташована за
адресою АДРЕСА_1. Права власності на 1/2
частку житлового будинку батько
позивача зареєстрував 16.07.2007 року в
Шахтарському БТІ, 1/2 частка була
зареєстрована й позивачем.
ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача помер.
5.07.2013 року позивач успадкував 1/2 частку
житлового будинку після смерті батька.
Право власності на земельну ділянку ,
після прийняття спадщини , яка
залишилась після смерті матері - ОСОБА_2
позивач та його батько не
зареєстрували. Позивач просить суд
визнати за ним право власності на 1/2
частку земельної ділянки площею 0,1149
гектарів з яких для будівництва та
обслуговування житлового будинку 0,1000
гектарів та 0, 0149 гектарів для ведення
особистого підсобного господарства.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги, надав пояснення аналогічні
викладеним у позові.

Представник відповідача у судовому
засіданні просив вирішити справу на
розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
фактично встановлено, що відповідно до
державного акту на право приватної
власності на землю серії IV-ДН № 115869
ОСОБА_2 передана у приватну власність
земельна ділянка площею 0,1149 гектарів ,
яка розташована на території
Шахтарської міської ради за адресою:
АДРЕСА_1, з яких 0,1000 гектарів для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та 0,0149 гектарів для
ведення особистого підсобного
господарства.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкоємцем 1/2 частки земельної
ділянки площею 0,1149 гектарів , яка
розташована на території Шахтарської
міської ради за адресою: АДРЕСА_1, з яких
0,1000 гектарів для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
0,0149 гектарів для ведення особистого
підсобного господарства є ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 15.06.2007 року.

Спадкоємцем 1/2 частки земельної
ділянки площею 0,1149 гектарів , яка
розташована на території Шахтарської
міської ради за адресою: АДРЕСА_1, з яких
0,1000 гектарів для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
0,0149 гектарів для ведення особистого
підсобного господарства є ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 15.06.2007 року.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постановою державного нотаріуса від
1.11.2013 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_3, так як за
свідоцтвом про право на спадщину на
земельну ділянку не відбулося
державної реєстрації права власності
на земельну ділянку.

Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України, визначає, що
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Із матеріалів справи, зокрема
постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії вбачається, що ОСОБА_1
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на 1/2
частину земельної ділянки у зв'язку з
тим, що правовстановлюючий документ не
зареєстровано спадкодавцем у
відповідному органі державної
реєстрації.

Питання видачі свідоцтв на право на
спадщину та винесення постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
регулюються Законом України "Про
нотаріат" та порядком вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 22 лютого 2012 року за
№282/20595.

Підстави відмови нотаріуса у вчиненні
нотаріальних дій визначаються ст. 49
Закону України "Про нотаріат". Нотаріус
або посадова особа, яка вчиняє
нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні
нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення
такої дії суперечить законодавству
України; 2) не подано відомості
(інформацію) та документи, необхідні
для вчинення нотаріальної дії; 3) не
підлягає вчиненню іншим нотаріусом або
посадовою особою, яка вчиняє
нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що
фізична особа, яка звернулася за
вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює
значення, зміст, правові наслідки цієї
дії або ця особа діє під впливом
насильства; 5) з проханням про вчинення
нотаріальної дії звернулась особа, яка
в установленому порядку визнана
недієздатною, абр уповноважений
представник не має необхідних
повноважень; 6) правочин, що укладається
від імені юридичної особи, суперечить
цілям, зазначеним у їх статуті чи
положенні, або виходить за межі їх
діяльності; 7) особа, яка звернулася з
проханням про вчинення нотаріальної
дії, не внесла плату за її вчинення; 8)
особа, яка звернулася із проханням про
вчинення нотаріальної дії, не внесла
встановлені законодавством платежі,
пов'язані з її вчиненням; 9) в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Нотаріусу або посадовій особі, яка
вчиняє нотаріальні дії, забороняється
безпідставно відмовляти у вчиненні
нотаріальної дії.

Таким чином, законом визначено чіткий
перелік підстав для відмови у вчиненні
нотаріальної дії.

Відсутність реєстрації
правовстановлюючого документу не є
підставою для відмови у видачі
свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 1299 ЦК України встановлено: якщо
у складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна (стаття 182
цього Кодексу).

Вимоги щодо того, що право власності на
нерухоме майно виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації цього
майна не можуть бути вирішальними,
оскільки вказана правова норма, яка
була чинною на момент виникнення
спірних відносин, не мала обмежень у
часі щодо її застосування, тобто
законом не був обмежений строк у період
якого особа повинна була
скористуватися своїм правом щодо
державної реєстрації отриманого нею
відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК
України, ч. 5 ст. 1268 ЦК України права на
спадщину.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка є частиною національного
законодавства передбачено, що кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Виходячи із змісту наведеної норми і
відповідно до встановлених у даній
справі обставин несправедливість
процедури щодо реєстрації права
власності на нерухоме майно не може
обмежувати права власника, з огляду на
що, ОСОБА_1 не може ефективно
скористатися своїм правом власності,
яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1.

У той же час, у відповідності до
дійсного змісту статті 386 ЦК України
захисту підлягають не тільки права і
законні інтереси власників майна, а й
осіб які є потенційними власниками, які
правомірно володіють майном на
підставах передбачених законом
виходячи зі змісту договору, тобто в
яких із зверненням до суду лише виникне
право власності.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 є
законними та обґрунтованими, порушене
право підлягає відновленню, а позовні
вимоги задоволенню.

Керуючись ст. ст. 182, 386, 1218, 1268, 1296, 1299 ЦК,
ст. ст. 3, 10, 15, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223,
292 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_1 до Шахтарської міської
ради про визнання права власності в
порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування на 1/2 частку
земельної ділянки площею 0,1149 гектарів ,
яка розташована на території
Шахтарської міської ради за адресою:
АДРЕСА_1, з яких 0,1000 гектарів для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та 0,0149 гектарів для
ведення особистого підсобного
господарства, державний акт на право
приватної власності на землю серії IV-ДН
№ 115869 виданий на ім'я ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене на протязі
десяти днів з часу його проголошення,
особи які брали участь у справі, але не
були присутні під час оголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з часу отримання копіі цього рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Донецької області
через Шахтарський міськрайонний суд.

Головуючий: Нестеренко Є.
В.