пр. № 2-н/759/196/14
ун. № 759/1609/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року. Суддя Святошинського
районного суду м. Києва Наборозняк М.І.,
розглянувши заяву ПАТ «Київенерго»

про видачу судового наказу про
стягнення боргу із ОСОБА_1 ,

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою
про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості за за
спожиту електроенергію із ОСОБА_1 .

Також просить стягнути із нього
збитки за невраховану
електроенергію, три проценти річних
та інфляційну складову боргу.

Згідно з вимогами ст. 98 ЦПК України
заява про видачу судового наказу має
містити в собі: найменування суду, до
якого подається заява, ім*я
(найменування заявника (його
представника), а також ім.*я
(найменування) боржника, вимоги
заявника та обставини, на яких вони
ґрунтуються, перелік документів, що
подаються до заяви.

Безпосередньо у вимогах (у прохальній
частині заяви) заявник зазначає про
стягнення боргу за спожиту
електроенергію 1808,74 грн.

Проте, не вказує за який період виник
зазначений борг. В мотивувальній
частині заяви зазначає, що борг за
станом на січень 2014 року, але не
вказує число січня.

Також заявник просить стягнути
збитки, що не передбачено законом ( п.
3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України).

Заявник не вказує період, за який
слід стягнути три проценти річних із
боржника; також він не вказує період
нарахування інфляційних втрат; окремо
такі види стягнень прохальній
частині заяви чітко не вказує.

Наданий ним розрахунок інфляційних
втрат не узгоджується із визначеним
Верховним Судом України в цій
частині порядком.

Інфляційні втрати є втратами
купівельної спроможності гривні ,
враховуючи певний період часу.

Тобто, індекси інфляції (дефляції)
слід перемножити за весь період з
часу настання обов*язку сплатити ту,
чи іншу суму за отримані послуги і до
часу вимоги стягнення боргу
(загального його нарахування за
конкретно визначений період0.

Суму інфляційних слід визначати,
виходячи із окремих зобов*язань
(щомісячних платежів(нарахувань) на
кінцеву дату несплати боргу, тобто, в
залежності від динаміки індексу, який
може становити позитивне значення
(менше 1,0 або 100%), а не помісячно лише
за окремий місяць.

Як видно із наданого розрахунку
заявник визначив вказаний індекс
саме так. Тобто, він не враховує
загальне зменшення інфляційних втрат
за періоди, коли інфляції не було
взагалі, наприклад, у його розрахунку
у рядках коли «індекс інфляції був 98,7,
99,9 і таке інше) заявник його не
нараховує зовсім.

Таке нарахування може бути
необ*єктивним.

Тому заявнику слід надати
розрахунки саме в тексті заяви, що є
її обґрунтуванням її, враховуючи
викладені у листі N 62-97р від 03.04.97 року
Верховного Суду України

Рекомендації відносно порядку
застосування

індексів інфляції при розгляді
судових справ

Заявник зазначив, що між заявником та
боржниками склались фактичні
договірні відносини з приводу
надання житлово-комунальних послуг.

Проте жодних посилань на певні докази
з цього приводу взагалі не надає.

Викладені суперечливості та
невизначення є недоліками заяви, вони
унеможливлюють відкриття
провадження у справі.

При таких обставинах заяву суддя
залишає без руху.

На підставі викладеного та керуючись
ч. 6 ст. 98, ст. 121 ЦПК України

ухвалив:

Заяву ПАТ «Київенерго» про видачу
судового наказу про стягнення боргу
із ОСОБА_1 залишити без руху, надати
заявнику термін до 21.02.2014 року для
усунення недоліків, вказаних у
мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя