АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/321/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 37 Коваль А. Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
Магда Л. Ф. УХВАЛА
30 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Магда Л. Ф. суддів Міщенко
С. В. , Трюхан Г. М. при
секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 5 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
встановлення факту родинних відносин
та визнання права власності на
спадкове майно, вивчивши матеріали
справи, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 10 квітня 2013 р. звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_6 про встановлення
факту родинних відносин та визнання
права власності на спадкове майно.
В позові вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
померла його та відповідача мати
ОСОБА_8. Після її смерті залишилося
спадкове майно - домоволодіння АДРЕСА_1.
За життя мати залишила заповіт, який
посвідчено державним нотаріусом
Уманської міської державної
нотаріальної контори 3 липня 2007 р.,
зареєстрований в реєстрі за № 3-1995.
Вказаним заповітом спадкодавець
зробила на випадок смерті
розпорядження, за все належне їй майно,
де б воно не знаходилося та з чого б
воно не складалося, та взагалі все те,
на що вона за законом буде мати право на
день її смерті заповіла відповідачу по
справі ОСОБА_6
Позивач зазначав, що на момент смерті
матері він був непрацездатний,
перебував на пенсії, а тому у
відповідності до ст. 1241 ЦК України має
право на обов'язкову частку у спадщині.
Позивач звертався до Уманської міської
державної нотаріальної контори по
питанню оформлення своїх спадкових
прав, де заведено спадкову справу. Але
постановою від 19 березня 2013 р.
державним нотаріусом Уманської
міської державної нотаріальної
контори йому було відмовлено в
оформленні спадкових прав за законом
за ст. 1241 ЦК України на спадкове майно,
яке залишилося після смерті його
матері ОСОБА_8, з посиланням на те, що
відсутній документ, який підтверджує
право власності померлого на спадкове
майно, а саме правовий документ на
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та
є розбіжності в прізвищах спадкодавця
і спадкоємця, а саме: в свідоцтві про
смерть прізвище спадкодавця вказано
«ОСОБА_8», а в паспорті спадкоємця
прізвище вказано «ОСОБА_8».
Позивач вказував, що дійсно, при заміні
паспортів зразка СРСР на паспорти
громадян України була допущена
помилка, йому видали паспорт із
зазначенням прізвища на українській
мові «ОСОБА_8», а його рідному брату,
відповідачу по справі, та його матері
видали паспорти із зазначенням прізвищ
на українській мові «ОСОБА_8» та
«ОСОБА_8», відповідно.
Той факт, що померла ОСОБА_8 є його
рідною матір'ю підтверджується
свідоцтвом про народження та може
підтвердити його рідний брат,
відповідач по справі, ОСОБА_6 та інші
Позивач, не дивлячись на заповіт, яким
його мати ОСОБА_8 заповіла все належне
їй майно його брату ОСОБА_6, як
непрацездатний на момент смерті
спадкодавця має право на обов'язкову
Після смерті матері право на спадщину
мали три спадкоємця за законом: він,
його брат ОСОБА_6, відповідач по справі,
та його брат ОСОБА_9, який проживає в м.
Благовєщенськ Росії та який із заявою
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори у визначений законом строк не
Таким чином, при спадкуванні по закону
вони з братами мали б право на 1/3
частину спадкового майна кожен.
Відповідно, його обов'язкова частка у
спадковому майні становить 1/6 частину.
Згідно із звітом про проведення оцінки
вартості житлового будинку АДРЕСА_1 від
19 грудня 2012 р., виконаним спеціалістами
ТОВ «Експерт В плюс», вартість будинку
з надвірними спорудами становить 253 741
грн. Отже, обов'язкова частка позивача в
грошовому виразі становить 42 290 грн. 17
У відповідності до реєстру прав
власності на нерухоме майно будинок
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_8 на підставі
договору про надання у безстрокове
користування земельної ділянки.
Не дивлячись на наявність реєстрації
права власності спадкодавця на
нерухоме майно, нотаріус відмовила у
оформленні спадкових прав позивача
через відсутність документу, який
підтверджує право власності померлого
на спадкове майно, тобто оригіналу чи
належним чином завіреної копії
вищезазначеного договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки. Позивач має лише копію з копії
зазначеного договору і отримати його
оригінал чи належним чином посвідчену
копію він не має можливості.
Тому позивач просив суд встановити
факт, що ОСОБА_8, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р.,
є його рідною матір'ю. Визнати за ним,
ОСОБА_7 в порядку спадкування право
власності на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1
з відповідною частиною надвірних
споруд. Залишити у власності ОСОБА_6 на
праві власності в порядку спадкування
5/6 частин вказаного будинку з
відповідною частиною надвірних споруд.
Стягнути з відповідача на його користь
судові витрати в сумі 2 837 грн. 60 коп.
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 5 грудня 2013
р. позов задоволено. Визнано
встановленим факт про те, що ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. є рідною матір'ю
ОСОБА_7

Визнано за ОСОБА_7 в порядку
спадкування право власності на 1/6
частину будинку АДРЕСА_1 з відповідною
частиною надвірних споруд.

Залишено у власності ОСОБА_6 на праві
власності в порядку спадкування 5/6
частини будинку АДРЕСА_1 з відповідною
частиною надвірних споруд.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
судові витрати в сумі 2637 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6
подав апеляційну скаргу в якій просить
його скасування і ухвалення по справі
нового рішення по справі про
залишення без розгляду позову ОСОБА_7,
посилаючись на те, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що
суд не надав йому можливості під час
розгляду справи вирішити питання про
сплату позивачу вартості частини
будинку, необґрунтовано та
несправедливо провів розподіл судових
витрат по справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
заперечення проти доводів апеляційної
скарги представника позивача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга повинна
бути відхилена виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1218 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Ст. 1233 цього Кодексу встановлено, що
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Судом в ході розгляду справи
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла
ОСОБА_8. Згідно із заповітом від 3 липня
2007 р. спадкодавець залишила все належне
їй майно своєму сину - відповідачу у
справі ОСОБА_6

Постановою від 19 березня 2013 р.
державним нотаріусом Уманської
міської державної нотаріальної
контори позивачу було відмовлено в
оформленні спадкових прав за законом
за ст. 1241 ЦК України на спадкове майно,
яке залишилося після смерті його
матері ОСОБА_8, з посиланням на те, що
відсутній документ, який підтверджує
право власності померлого на спадкове
майно, а саме правовий документ на
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та
є розбіжності у прізвищах спадкодавця
і спадкоємця, а саме: у свідоцтві про
смерть прізвище спадкодавця вказано
«ОСОБА_8», а в паспорті спадкоємця
зазначено прізвище «ОСОБА_8».

Судом також було встановлено, що на
момент смерті матері - спадкодавця,
позивач ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, був
непрацездатний за віком, йому
виповнилося 63 роки, що підтверджується
пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1,
виданим 17 червня 2008 р., тому мав право на
обов'язкову частку у спадщині
відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК.

Визначаючи обов'язкову частку у майні
спадкодавця ОСОБА_8, суд виходив з того,
що право на спадщину за законом мали
три спадкоємця першої черги - сини
померлої: позивач ОСОБА_7, відповідач
ОСОБА_6 та їх брат ОСОБА_9, який з заявою
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори у визначений законом термін не
звертався. Таким чином, при спадкуванні
по закону кожен із спадкоємців мав би
право на 1/3 частину спадкового майна.
Відповідно, обов'язкова частка
позивача ОСОБА_7 у спадковому майні
становить 1/6 частину.

Отже, суд прийшов до правильного
висновку про те, що ОСОБА_7 має право на
1/6 частину спадкового майна за законом.

Колегія суддів погоджується також з
висновком суду про те, що спадкодавець
ОСОБА_8 є рідною матір'ю позивача
ОСОБА_7. З даним фактом погоджується і
відповідач.

Апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню
не підлягає, оскільки доводи, викладені
в апеляційній скарзі, були предметом
дослідження в суді першої інстанції і
їм була надана належна оцінка.

Так, доводи апелянта про те, що позовні
вимоги ОСОБА_7 в частині встановлення
факту повинні бути залишені без
розгляду з тих підстав, що вбачається
спір про право на власність, колегія
суддів не може прийняти до уваги,
зважаючи на те, що така вимога позивача
правильно була розглянута судом у
позовному провадженні разом із вимогою
про визнання права власності на
обов'язкову частину спадкового майна.

Доводи апеляційної скарги про
неправильність визначення оцінювачем
вартості спадкового майна, колегія
суддів не приймає до уваги з тих
підстав, що в рішенні суду не
вирішувалось питання про реальний
розділ будинку чи стягнення
компенсації вартості його частини,
оскільки сторони в ході розгляду
справи такі вимоги у встановленому
законом порядку не заявляли.

Відповідає вимогам закону рішення суду
і в частині розподілу між сторонами
судових витрат по справі, тому доводи
апеляційної скарги про покладення
судових витрат на обидві сторони не
ґрунтуються на вимогах ст. 88 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення суду є обґрунтованим і підстав
для його скасування не знаходить.
Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити,
рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 5 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про встановлення факту родинних
відносин та визнання права власності
на спадкове майно залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :