Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
інстанції: Наумова І.Й.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» лютого 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на
рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 11 грудня 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2013 року ПАТ «РОДОВІД БАНК»
звернулось до суду з позовною заявою,
яку протягом розгляду справи уточнило,
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Зазначило, що 27.03.2007 року між ВАТ
«РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір № 34.2/СЖ-013.07.2.
Відповідно до змісту п.п, 1.1, 1.3
кредитного договору, банк відкрив
позичальнику відновлювальну кредитну
лінію на загальну суму 39600,00 доларів США
терміном по 27.03.2010 року включно
Кредитні кошти було надано з
встановленням процентної ставки в
розмірі 15,0% річних.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором між ВАТ
«РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_3 укладено
договір іпотеки від 27.03.2007 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за №919; між ВАТ «РОДОВІД
БАНК» та ОСОБА_4 укладено договір
поруки від 12.11.2007 року.

ОСОБА_3 були порушені умови кредитного
договору щодо своєчасного повернення
кредиту, сплати нарахованих відсотків,
внаслідок чого загальна сума
заборгованості ОСОБА_3 перед Банком за
кредитним договором станом на 14.03.2013
року становить 281 075,69 грн., що
складається з: 36397,65 грн. - простроченої
заборгованості за кредитом; 214 192,26 грн. -
пені за прострочення кредиту; 8242,22 грн. -
пені за прострочення процентів; 21 419,40
грн. - 3% річних, нарахованих за
прострочення кредиту; 824,16 грн. - 3%
річних, нарахованих за прострочення
процентів

В уточненні до позовної заяви банк
зазначив, що 29 березня 2013 року ОСОБА_3 в
рахунок погашення заборгованості було
сплачено 2700,00 доларів США., 23 квітня 2013
року ОСОБА_3 в рахунок погашення
заборгованості було сплачено 1853,69
доларів США та просив стягнути
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 244 678,04
грн., що складається з: 214 192,26 грн. - пені
за прострочення кредиту; 8242,22 грн. - пені
за прострочення процентів; 21419,40 грн. - 3%
річних, нарахованих за прострочення
кредиту; 824,16 грн. - 3% річних, нарахованих
за прострочення процентів, судові
витрати покласти на відповідачів.

Заочним рішенням Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 03
вересня 2013 року позов задоволено
частково.

Ухвалою Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 22 жовтня 2013 року
вказане заочне рішення скасовано,
справу призначено до розгляду.

Позивач, уточнивши позовні вимоги 03
вересня 2013 року, просив солідарно
стягнути з відповідачів загальну суму
заборгованості станом на 01 серпня 2013
року в розмірі 46 758,33 грн., що
складається з: пені за прострочення
кредиту - 42 507,49 грн., (нарахованої за 12
місяців); 3% річних за прострочення
кредиту - 4250,84 грн. та судові витрати.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 11 грудня 2013 року позов
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ПАТ «РОДОВІД БАНК»
заборгованість за кредитним договором
№ 34.2/СЖ-013.07.2 від 27.03.2007 р. в розмірі 46 758,33
грн., що складається з: 42 507,49 грн. - пені
за прострочення кредиту; 4250,84 грн. - 3%
річних, нарахованих за прострочення
кредиту. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК»
судові витрати в розмірі 467,58 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, представник ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій
зазначила, що суд першої інстанції не
врахував: ступінь виконання
зобов'язання відповідачами; майновий
стан відповідачів, причину порушення
зобов'язання, те, що на їх утриманні
знаходиться мати ОСОБА_3 Просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким позовні вимоги ПАТ «РОДОВІД
БАНК» задовольнити частково в сумі 25
433,24 грн., з яких: 21 182,40 грн. - пеня за
прострочення сплати кредиту; 4 250,84 грн. -
3 % річних, нарахованих за прострочення
кредиту.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.15 Постанови «Про судову
практику розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку» від 24.10.2008 року
№12, у разі, якщо апеляційна скарга
подана на рішення щодо частини
вирішених вимог, суд апеляційної
інстанції, відповідно до принципу
диспозитивності, не має права робити
висновків щодо неоскарженої частини ні
в мотивувальній, ні в резолютивній
частині судового рішення, а в описовій
частині повинен зазначити, в якій
частині вимог судове рішення не
оскаржується.

Відповідно до положень ст. ст. 1049, 1050, 1054
ЦК України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
27.03.2010 року між ВАТ «Родовід Банк»
(правонаступником якого є ПАТ «Родовід
Банк») та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір №34.2./СЖ-013.07.2,
відповідно до якого відповідач
отримав кредит у сумі 39 600,00 доларів США
з кінцевим терміном повернення кредиту
до 27.03.2010 року зі сплатою 15 % річних за
користування кредитом (а.с.11-12).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ВАТ
«Родовід Банк» (правонаступником якого
є ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_4 27.03.2010
року укладено договір поруки , за
умовами якого ОСОБА_4 (поручитель) та
ОСОБА_3 (позичальник) несуть солідарну
відповідальність за невиконання
кредитних зобов'язань позичальником
(а.с.13-14).

У зв'язку з невиконанням умов
укладеного кредитного договору, станом
на 14 березня 2013 року заборгованість
відповідача склала 281 075,69 грн., з яких:
36397,65 грн. - простроченої заборгованості
за кредитом; 214 192,26 грн. - пені за
прострочення кредиту; 8242,22 грн. - пені за
прострочення процентів; 21 419,40 грн. - 3%
річних, нарахованих за прострочення
кредиту; 824,16 грн. - 3% річних, нарахованих
за прострочення процентів (а.с.4).

Як вбачається з матеріалів справи,
прострочену заборгованість за
кредитом в сумі 36397,65 грн. відповідач
сплатив частками 29.03.2013 року та 23.04.2013
року, тобто після звернення позивача до
суду (а.с.77-78).

Судом першої інстанції також
встановлено та не спростовано
сторонами, що станом на 01 серпня 2013 року
заборгованість ОСОБА_3 перед ПАТ
«РОДОВІД БАНК» склала 46 758,33 грн., з яких:
42 507,49 грн. - сума пені за прострочення
виконання зобов'язання (за 12 місяців);
4250,84 грн. - 3% річних, за прострочення
кредиту (а.с.117).

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 546, 553, 572 ЦК
України, виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою,
порукою та заставою.

Неустойка визначається як пеня та
штраф і є грошовою сумою або іншим
майном, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
зобов'язання. Сплата неустойки є
правовим наслідком у разі порушення
зобов'язання (ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК
України).

За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір
неустойки (штрафу, пені) може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує суму збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Істотними обставинами, в розумінні ч. 3
ст. 551 ЦК України, можна вважати,
зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Статтею 616 ЦК України передбачено право
суду за певних умов зменшити розмір
збитків та неустойки, які стягуються з
боржника.

При цьому питання зменшення розміру
неустойки вирішується в конкретній
ситуації на підставі певних доказів і
розрахунків.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується пенсійним
посвідченням, серія НОМЕР_1, виданим 18
березня 1999 року, відповідач ОСОБА_3 є
пенсіонером та отримує пенсію в
розмірі 1932грн.84 коп. (а.с.135,148).

Дружина відповідача - ОСОБА_4, працює на
посаді начальника лабораторії
Українського центру незалежних
експертних досліджень
«Укрекспертиза», та отримує заробітну
плату в розмірі 1700 грн. (а.с.149).

Крім того, матеріали справи містять
копію медичної картки амбулаторного
хворого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
виписний епікриз з історії хвороби
відповідача, з яких вбачається, що
хворий ОСОБА_3 був госпіталізований з
діагнозом «відкритий
богатооскольчатий
внутрішньосуглобний перелом
дистального метаепіфізу правої ВБК зі
зміщенням. Відкритий перелом
малоберцової кості зі зміщенням», йому
зроблено операцію, рекомендовано
протягом року рухатись за допомогою
милиць та знаходитись під наглядом
травматолога (а.с.164-166).

Правильно встановивши обставини
справи щодо майнового стану
відповідачів, суд першої інстанції не
врахував інші обставини, на які
посилався відповідач, а саме: стан його
здоров'я, через який він тимчасово
позбавлений можливості працювати на
посаді директора ТОВ ТПП «Кранімпекс»,
та дійшов помилкового висновку про
відсутність підстав для зменшення
розміру неустойки.

Довід апеляційної скарги про те, що на
утриманні відповідача знаходиться
його мати - ОСОБА_9, не підтверджується
належними доказами.

Не заслуговують на увагу довід
апеляційної скарги щодо зменшення
розміру неустойки з врахуванням
положень ст.3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» про
граничний розмір пені, який не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного Банку України.

Відповідно до преамбули Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", цей
Закон регулює договірні
правовідносини між платниками та
одержувачами грошових коштів щодо
відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань.
Суб'єктами зазначених правовідносин є
підприємства, установи та організації
незалежно від форм власності та
господарювання, а також фізичні особи -
суб'єкти підприємницької
діяльності.

Оскільки спірні правовідносини
виникли між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та
фізичними особами: ОСОБА_3, ОСОБА_4, дія
цього Закону на зазначені
правовідносини не поширюється.

Таким чином, враховуючи ступінь
виконання відповідачем зобов'язання
на час звернення ПАТ «РОДОВІД БАНК» до
суду, матеріального стану відповідачів
та інших інтересів сторін, колегія
суддів приходить до висновку про
наявність підстав, відповідно до ч.3
ст.551 ЦК України, для зменшення розміру
пені з 42507, 49 грн. до 36397,65 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

За матеріалами справи підлягає
стягненню з відповідачів судовий збір
в розмірі 406,48 грн. (а.с.1).

За вказаних обставин, рішення суду
першої інстанції, згідно з ч.3,4.ст.309 ЦПК
України, підлягає зміні в частині
задоволення позовних вимог ПАТ
«РОДОВІД БАНК» про стягнення пені та
судових витрат.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316,317 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
особі представника ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 11 грудня 2013 року у цій
справі в частині задоволення позовних
вимог про стягнення пені та судових
витрат змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» за
кредитним договором № 34.2/СЖ-013.07.2 від
27.03.2007 р. 36397 гривень 35 копійок- пені за
прострочення кредиту; та судові
витрати в розмірі 406 гривень 48 копійок

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: