АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/319/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Троян Н.А. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу Нікопольського
міського центру соціальних служб для
сім`ї,дітей і молоді на рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 18 жовтня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Нікопольського міського центру
соціальних служб для сім`ї,дітей і
молоді третя особа - Виконавчий комітет
Нікопольської міської ради про
поновлення на роботі, поновлення
пропущеного процесуального строку,
визнання наказу про прийняття на
роботу частково недійсним, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
Нікопольського міського центру
соціальних служб для сім`ї,дітей і
молоді (далі - Нікопольський МЦССДСДМ)
про поновлення на роботі, поновлення
пропущеного процесуального строку,
визнання наказу про прийняття на
роботу частково недійсним, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, мотивуючи
тим, що згідно наказу №84-к від 22 травня
2013 року вона була прийнята на посаду
спеціаліста по соціальній роботі
першої категорії відділу соціальної
роботи Нікопольського МЦССДСДМ з 27
травня 2013 року на час відпустки по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку основного працівника.

Наказом №134-к від 16.08.2013 року їй було
винесено догану за неякісне виконання
службових обов'язків, того ж дня згідно
наказу №135-к вона була звільнена з
займаної посади у зв'язку з
непроходженням випробування при
прийнятті на роботу за ст.28 КЗпП
України.

Зазначала, що її звільнено незаконно у
зв'язку з тим, що під час її прийняття на
роботу було порушено порядок
встановлення випробувального терміну,
визначений ст.26 КЗпП України, а саме: у
своїй заяві про прийняття на роботу
вона не просила встановлювати їй
випробувальний термін і не
погоджувалася на нього, але відповідач
самовільно встановив такий термін у
своєму наказі №84-к від 22 травня 2013 року,
про дану обставину їй стало відомо лише
при звільненні. Вважає незаконним
винесення в один день одночасно і
догани, і звільнення з тих самих
підстав.

Посилаючись на те, що звільнення за ст.28
КЗпП України не може ґрунтуватися на
догані, оскільки догана не є правовим
актом, який свідчить про недостатність
кваліфікації працівника і є підставою
для звільнення лише у випадку,
передбаченому п.3 ст.40 КЗпП України, а
тому просила поновити її на посаді
спеціаліста по соціальній роботі
першої категорії відділу соціальної
роботи в Нікопольському МЦССДСДМ з 17
серпня 2013 року, визнав наказ №135-к від 16
серпня 2013 року про звільнення за ст.28
КЗпП України незаконним і скасувати
його; поновити їй пропущений
процесуальний строк на звернення до
суду з вимогами про визнання наказу про
прийом на роботу частково недійсним;
визнати наказ про прийом її на роботу
до відповідача від 22 травня 2013 року
№84-к в частині встановлення
тримісячного випробувального строку
недійсним; стягнути з відповідача на її
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 17 серпня
2013 року по день постановлення рішення,
а також моральну шкоду в розмірі 2.000
грн.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 жовтня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Поновлено ОСОБА_2 на посаді
спеціаліста по соціальній роботі
першої категорії відділу соціальної
роботи у Нікопольському МЦССДСДМ з 17
серпня 2013 року, визнано наказ №135-к від
16 серпня 2013 року про її звільнення за
ст.28 КЗпП України незаконним та
скасовано його. Поновлено ОСОБА_2
пропущений процесуальний строк для
звернення до суду із вимогою про
визнання наказу про прийняття на
роботу №84-к від 22 травня 2013 року
частково недійсним. Визнано наказ
Нікопольського МЦССДСДМ №84-к від 22
травня 2013 року про прийняття ОСОБА_2 на
роботу в частині встановлення ОСОБА_2
тримісячного випробувального терміну
недійсним та скасовано його в цій
частині, в іншому зазначений наказ
залишено без змін. Стягнуто з
Нікопольського МЦССДСДМ на користь
ОСОБА_2 середній заробіток за час
вимушеного прогулу в розмірі 6.022 грн.53
коп., моральну шкоду в розмірі 500 грн.

В апеляційній скарзі Нікопольський
МЦССДСДМ, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, просить скасувати рішення й
постановити нове, яким відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_2 у повному
обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
находить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.26 КЗпП України при
укладенні трудового договору може бути
обумовлене угодою сторін випробування
з метою перевірки відповідності
працівника роботі, яка йому
доручається. Умова про випробування
повинна бути застережена в наказі
(розпорядженні) про прийняття на
роботу.

Встановлено судом і це підтверджується
матеріалами справи, що

22 травня 2013 року позивач подала на ім'я
директора Нікопольського МЦССДСДМ
заяву про прийняття на роботу, в якій
просила прийняти її на посаду фахівця
із соціальної роботи I категорії з 27
травня 2013 року на час відпустки по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку основного працівника
(а.с.10). Будь-якої волі на встановлення
їй випробувального терміну ОСОБА_2 у
своїй заяві про прийняття на роботу не
висловлювала.

У наказі про прийняття на роботу ОСОБА_2
№84-к від 22 травня 2013 року, який було
видано на підставі її заяви, позивачці
було встановлено тримісячний
випробувальний термін(а.с.11). У трудовій
книжці позивачки немає жодних посилань
на те, що вона прийнята на роботу з
випробувальним терміном (а.с.9).

Посилання в апеляційній скарзі на те
що, позивач була ознайомлена з наказом
про прийняття її на роботу в день
прийняття на роботу, не може бути
прийняте до уваги, оскільки у
зазначеному наказі відсутня дата
ознайомлення з ним позивачки.

Наказом №135-к від 16 серпня 2013 року по
Нікопольському МЦССДСДМ ОСОБА_2
звільнено відповідно ст.28 КЗпП України
на підставі наказу №134-к від 16 серпня 2013
року.

Відповідно до ч.2 ст.28 КЗпП України якщо
протягом строку випробування
встановлено невідповідність
працівника роботі, на яку його
прийнято, власник або уповноважений
ним орган протягом цього строку вправі
розірвати трудовий договір. Розірвання
трудового договору з цих підстав може
бути оскаржене працівником в порядку,
встановленому для розгляду трудових
спорів у питаннях звільнення, в той же
час, із наказу про звільнення позивача
№135-к від 16 серпня 2013 року не
вбачається, які конкретно факти
свідчать про її невідповідність
роботі, на яку її було прийнято. У
наказі про звільнення абсолютно
відсутня описова частина із
зазначенням конкретних (за часом,
місцем та колом осіб) подій, які б
свідчили про невідповідність позивача
займаній посаді, проведених іспитів чи
атестації, які б встановили причинний
зв'язок між цими подіями та
недостатньою кваліфікацією позивача
та мотивувальна частина, яка б наводила
доводи необхідності застосування саме
такої міри, як звільнення.

Невідповідність працівника займаній
посаді встановлюється, зокрема, шляхом
іспитів, атестації, однак цих заходів
щодо ОСОБА_2 відповідач протягом її
роботи не вчиняв. Догана, як підстава
звільнення, може мати місце лише у разі,
якщо працівник систематично порушує
покладені на нього трудовим договором
чи правилами внутрішнього трудового
розпорядку обов'язки, тобто за п.3 ст.40
КЗпП України.

Згідно до вимог ч.2 ст.235 КЗпП України
при винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Згідно ч.1 ст.2371 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

При цьому, враховуються загальні
положення відшкодування моральної
шкоди.

Приведені в апеляційній скарзі
доводи Нікопольського ЦССДСДМ не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
вони не свідчать про незаконність та
необгрунтованість рішення суду та
зводяться до переоцінки доказів по
справі і незгоди з висновками суду по
їх оцінці.

Відповідно до ст.212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі встановленого, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 18
жовтня 2013 року постановлене з
дотриманням норм матеріального й
процесуального права, а тому підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Нікопольського
міського центру соціальних служб для
сім`ї, дітей і молоді відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 18
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: