Справа № 161/4378/14-ц
Провадження № 2-н/161/345/14
У Х В А Л А

24 березня 2014 року
м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Присяжнюк Л.М.,
вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу
судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суді із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_3 на її користь
заборгованості із заробітної плати.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК
України суддя відмовляє у прийнятті
заяви про видачу судового наказу, у
разі якщо із заяви і поданих документів
вбачається спір про право.

Із п. 9 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України із
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
№14 від 23 грудня 2011 року вбачається, що
наявність спору про право (пункт 2
частини третьої статті 100 ЦПК), яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.

Так, записи у трудовій книжці не
відповідають вимогам п. 4.1. Інструкції
про порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої спільним
наказом Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України № 58 від 29.07.1993 року, з
якого вбачається, що у разі звільнення
працівника всі записи про роботу і
нагороди, що внесені у трудову книжку
за час роботи на цьому підприємстві,
засвідчуються підписом керівника
підприємства або спеціально
уповноваженою ним особою та печаткою
підприємства або печаткою відділу
кадрів.

Водночас, трудовий договір від 01.04.2011
року не відповідає вимогам наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України Про затвердження
Форми трудового договору між
працівником і фізичною особою, яка
використовує найману працю,та Порядку
реєстрації трудового договору між
працівником і фізичною особою, яка
використовує найману працю від № 260
від 08.06.2001 року, оскільки не
зареєстрований/не знятий з реєстрації
у державній службі зайнятості.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вищевказані документи не
підтверджують наявність суб'єктивного
права ОСОБА_1 на отримання заробітної
плати, а тому у прийнятті заяви про
видачу судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про
видачу судового наказу - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано до апеляційного суду
Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу подано не було. У разі подання
апеляційної скарги, ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Присяжнюк Л.М.