У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Касьяна О.П., суддів:
Амеліна В.І., Карпенко С.О.,
Дербенцевої Т.П.,Савченко
В.О.,розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до
відокремленого структурного
підрозділу «Сімферопольське
пасажирське вагонне депо» Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця», Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» про
скасування наказу (розпорядження) про
припинення трудового договору
(контракту), поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та витрат на
правову допомогу, за касаційною
скаргою представника Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» Соніна Дмитра
Олександровича на рішення
Гагарінського районного суду м.
Севастополя від 15 квітня 2013 року та
ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду м.
Севастополя від 18 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом у якому просив скасувати
наказ (розпорядження) № 264 від 27 червня
2012 року по відокремленому
структурному підрозділу
«Сімферопольське пасажирське вагонне
депо» Державного підприємства
«Придніпровська залізниця», про
припинення з ним трудового договору
(контракту) на підставі п. 8 ч.1 ст. 36 КЗпП
України, поновити його на роботі на
посаді провідника пасажирських
вагонів та стягнути середній заробіток
за час вимушеного прогулу і витрати на
правову допомогу.

В обґрунтування позову посилався на ті
обставини, що цим наказом він незаконно
звільнений з роботи за перевезення
безквиткових пасажирів, оскільки
такого факту виявлено не було.

Рішенням Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 15 квітня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду м.
Севастополя від 18 липня 2013 року,
позов задоволено частково, а ОСОБА_6
поновлений на роботі і на його користь
стягнуто 26 548 грн. 34 коп. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
300 грн витрат на правову допомогу.

Рішення суду в частині поновлення на
роботі та стягнення заробітної плати
за один місяць у сумі 2615 грн 60 коп.
допущено до негайного виконання.

У касаційній скарзі представник ДП
«Придніпровська залізниця» -
Сонін Д.О. просить скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, і ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову, мотивуючи свої вимоги тим, що
судами порушено норми процесуального
права та неправильно застосовані норми
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції, з рішенням якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що трудовий контракт припинено, а
позивач звільнений з роботи незаконно,
оскільки відповідачем не надано
доказів перевезення ним безквиткових
пасажирів.

Судові рішення в частині поновлення на
роботі є правильними і такими, що
відповідають вимогам матеріального і
процесуального права.

Судами встановлено, що 30 травня 2006 року
Сімферопольське пасажирське вагонне
депо ДП «Придніпровська залізниця»
уклало з ОСОБА_6 трудовий контракт
строком до 1 січня 2008 року, за яким
ОСОБА_6 прийнятий на роботу провідником
пасажирських вагонів, а додатковою
угодою від 29 грудня 2007 року строк дії
контракту встановлено до 1 січня 2013
року.

Згідно з п. 6.3 Працівник може бути
звільнений, а контракт припинений з
ініціативи роботодавця до закінчення
терміну його дії у разі встановлення
факту перевезення безквиткових
пасажирів або надлишкової ручної
поклажі.

10 червня 2012 року актом ревізії поїзду №
17 сполученням «Москва-Севастополь» на
дільниці Новоолексіївка-Джанкой,
складеним працівниками НКРС ДС
Львівської, Одеської залізниць у
вагонах № 5/20843 та № 15/21007
виявлено одного та двох безквиткових
пасажирів відповідно, які на станції
Джанкой були видалені.

Провідник ОСОБА_6 від підпису в акті
відмовився.

Згідно з протоколом оперативної наради
від 14 червня 2006 року ухвалено, що за
порушення посадових обов'язків
провідника ОСОБА_6 звільнити з роботи
на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України та п.
6.5 контракту.

27 червня 2012 року наказом № 264 ОСОБА_6
звільнено з роботи на підставі п. 8 ст. 36
КЗпП України з підставі, передбачених
контрактом з 28 червня 2012 року.

Згідно зі ст. 36 КЗпП України підставами
припинення трудового договору є
підстави, передбачені контрактом.

Ухвалюючи рішення про поновлення на
роботі, суди дали належну оцінку
обставинам справи про те, що
відповідачем не надано доказів на
підтвердження факту перевезення
позивачем безквиткових пасажирів.

Посилання відповідача на акт виявлення
безквиткових пасажирів є
безпідставним, оскільки судами
встановлено, що факту перевезення
безквиткових пасажирів в вагоні № 15,
провідником якого був позивач, не
виявлено, а акт складено зі слів
провідника вагону № 14, що не може бути
підставою для його звільнення.

Разом з тим, вирішуючи питання про
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу, суд
апеляційної інстанції належним чином
не перевірив правильність розрахунків
зроблених судом першої інстанції та
врахування періоду перебування
позивачем на лікарняному згідно з
листками непрацездатності № 979603 від
26.06.2012 року (а. с. 6) і № 927459 від 5.11.212 року
(а. с. 30) та не дав цим обставинам
відповідної оцінки, що суперечить
вимогам процесуального права.

Невиконання судом апеляційної
інстанції вимог процесуального права
щодо повноти і всебічності розгляду
справи унеможливлює встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи є
підставою для скасування судового
рішення та направлення справи на новий
розгляд, як передбачено ч. 2 ст.338 ЦПК
України.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно задовольнити частково, ухвалу
колегії суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду м.
Севастополя від 18 липня 2013 року в
частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
скасувати, а справу в цій частині
направити на новий розгляд до цього
суду.

В решті рішення Гагарінського
районного суду м. Севастополя від 15
квітня 2013 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Севастополя від 18
липня 2013 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» Соніна
Дмитра Олександровича задовольнити
частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду м.
Севастополя від 18 липня 2013 року, в
частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
скасувати, а справу в цій частині
направити на новий розгляд до цього
суду.

В решті рішення Гагарінського
районного суду м. Севастополя від 15
квітня 2013 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Севастополя від 18
липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.П. Касьян

Судді
В.І.
Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

В.О. Савченко