У х в а л а

іменем україни

20 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І. Луспеника Д.Д.
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Омега Банк» (далі - ПАТ «Омега Банк»)
про стягнення безпідставно отриманих
коштів за касаційною скаргою
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на
рішення апеляційного суду м. Києва від
4 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 29 вересня 2011
року, яке набрало законної сили 17
листопада 2011 року, визнано недійсним
кредитний договір, укладений 28 грудня
2007 року між ним та ПАТ «Омега Банк».
Вказаним рішенням суду було
встановлено, що він отримав у кредит 30
тис. доларів США, які ним були повернуті
банку до 9 квітня 2009 року.
Зазначав, що за період з 28 грудня 2007
року по 9 квітня 2009 року він мав
сплатити відсотки за користування
кредитом в розмірі 4 557,04 доларів США,
натомість ним було сплачено 26 001
доларів США., відтак, банком
безпідставно отримано 21 433,96 доларів
США.

У зв'язку з цим позивач на підставі ст.
1212 ЦК України просив суд стягнути з
відповідача на його користь 171 257 грн 34
коп.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 10 липня 2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ПАТ
«Омега Банк» на користь ОСОБА_4 171 257 грн
34 коп. Вирішено питання розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
4 листопада 2013 року рішення районного
суду скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_5, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення районного суду та
відмовляючи в позові, апеляційний суд
на підставі доказів, поданих сторонами,
що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшов до правильного
висновку про те, що між сторонами
виникли договірні правовідносини, що
унеможливлює застосування положень ст.
1212 ЦК України, а внаслідок визнання
кредитного договору недійсним це не
перешкоджає позивачу звернутись до
суду з вимогою про застосування
наслідків недійсності правочину (ст. 216
ЦК України).

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
касаційної скарги цих висновків не
спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 4
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта