Справа № 366/2083/13-ц Головуючий у І
інстанції Слободян Н.П.Провадження №
22-ц/780/508/14 Доповідач у 2
інстанції Сушко Л.П.Категорія 47
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Лащенка В.Д., Кулішенка Ю.М.,

при секретарі:
Токар Т.Ю.

розглянувши у судовому засіданні
матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Іванківського районного суду
Київської області від 11 вересня 2013 року
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні позивачка ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів з розмірі 25 %, з усіх видів
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, до настання нею 23-х річного
віку, на своє утримання, який
обґрунтувала тим, що відповідач є її
батьком, виплачував аліменти на її
утримання до настання її повноліття за
рішенням суду. На даний час вона
навчається на денній формі навчання в
вищому учбовому закладі - на 2-му курсі
Інституту соціальної роботи та
управління Національного
педагогічного університету ім.
Драгоманова по спеціальності
«Соціальна робота», навчання
проводиться за рахунок державного
бюджету, оплата за проживання в
гуртожитку складає 4500 грн. на рік.
Частину необхідних коштів їй надає
мати - ОСОБА_4, але остання має лише одне
джерело прибутку - її середньомісячний
прибуток сягає розміру 650-700 грн., тому
вона не може їй виділяти достатньо
коштів. Позивачка одержує кошти в
якості щомісячної стипендії в розмірі
800 грн., яких їй не вистачає. З
відповідача будь-яких стягнень не
проводиться.

Заочним рішенням Іванківського
районного суду Київської області від 11
вересня 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/5
частини з усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно з часу подання позову - 17.07.2013
року до закінчення навчання у
Національного педагогічного
університету ім. М.П. Драгоманова (за
винятком часу канікул), але не більш як
до досягнення нею 23 років та стягнуто
на користь держави судовий збір у сумі
229 грн. 40 коп..

У апеляційній скарзі відповідач
просить рішення скасувати і ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, та порушення норм
матеріального і процесуального права.
Вважає, що позивачка навчається на
заочній формі навчання та, що він не
може надавати матеріальну допомогу
оскільки на його утриманні знаходяться
двоє неповнолітніх дітей, він сам у
скрутному матеріальному становищі, має
заборгованість по комунальним
послугам.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції обґрунтовував свої висновки
тим, що позовні вимоги ґрунтуються на
чинному законодавстві, доведені
матеріалами справи, відповідач не
надав доказів того, що він об'єктивно не
має можливості сплачувати аліменти на
утримання позивачки, яка продовжує
навчання та потребує матеріальної
допомоги, при цьому суд враховуючи
наявність у відповідача двох інших
неповнолітніх дітей зменшив розмір
аліментів на утримання повнолітньої
дочки до 1/5 частини з усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів
інших дітей, непрацездатних

чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька,
яка буде стягуватися як аліменти на
дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст.191 СК України ліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Згідно ч.1 ст.198 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги,якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст.199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на утримання
припиняється у разі припинення

навчання.

Право на звернення до суду з
позовом про стягнення аліментів має
той з батьків, з ким проживає дочка,
син, а також самі дочка, син, які
продовжують навчання.

Згідно ч.1 та 2 ст.200 СК України
суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Встановлено, що відповідач є батьком
позивачки, яка 18.06.2013 року досягла
повноліття та продовжує навчання та є
студенткою 2 курсу денної форми
навчання, спеціальність «Соціальна
педагогіка. Практичний психолог»
Інституту соціальної роботи та
управління Національного
педагогічного університету ім..
М.П.Драгоманова з 01.09.2012 р. по 30.06.2016 р..
ОСОБА_4 є матір'ю позивачки, її загальна
сума доходу за період з 01.01.2013р. по
30.06.2013р. складає 7007.95грн.

Судом також встановлено, що позивачка
отримує стипендію у розмірі 800 грн.,
оплата за проживання в гуртожитку
становить 4500 грн. на рік, тому остання
потребує матеріальної допомоги.

Крім того, судом встановлено, що
наявність двох неповнолітніх дітей (
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ) які у відповідача на
утриманні. Тому заявлений позивачкою
розмір аліментів зменшений судом до
1/5 частини з усіх видів заробітку
(доходу) .

З урахуванням наведеного, суд дійшов
вірного висновку, що позов заявлений
правомірно, оскільки відповідач
всупереч вимогам закону не довів суду
та не надав доказів того, що він
об'єктивно не має можливості
сплачувати аліменти на утримання
позивачки, яка продовжує навчання.
Позовні вимоги ґрунтуються на чинному
законодавстві, доведені матеріалами
справи і підлягають частковому
задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов вірного
висновку про часткове задоволення
позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачка продовжує навчання на
заочній формі навчається та про те, що у
нього не має матеріальної можливості
утримувати повнолітню доньку, не
заслуговують на увагу, оскільки
відповідачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
зазначених обставин.

Доводи апеляційної скарги про те, що
мати позивачки в змозі утримувати свою
повнолітню дочку, спростовуються
довідкою про доходи від 15.07.2013р. ОСОБА_4.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і не може бути скасовано з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Іванківського
районного суду Київської області від
11 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: