Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц-797/162/14р.
інстанції Завгородня Л.М.
інстанції Моцний М.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Севастополя в
складі:

головуючого судді -
Моцного М.В.,

суддів - Клочка
В.П., Козуб О.В.,

за участю секретаря - Мазнєва
Ю.М.,

представників відповідача -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Севастополі
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення
Гагарінського районного суду м.
Севастополя від 08 жовтня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_6 у листопаді 2011 року
звернувся до суду з позовом, вимоги
якого уточнив та просив стягнути з
відповідача ОСОБА_5 матеріальну
шкоду у розмірі 21167,10 грн., яка
складається з витрат пов'язаних з
відновлюваним ремонтом квартири у сумі
20417,10 грн. та витрат пов'язаних з
проведенням оцінки та надання висновку
спеціаліста у розмірі 700 грн., крім того
стягнути з відповідача моральну шкоду
у розмірі 10 000 грн. та судовий збір у
сумі 479,50 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що в
результаті порушення санітарних та
будівельних норм в квартирі АДРЕСА_2 10
серпня 2011 року відбулося затоплення
гарячою водою, внаслідок якого
квартира позивача зазнала значні
пошкодження, у добровільному порядку
відповідач відмовилась відшкодувати
заподіяну шкоду.

Рішенням Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 08 жовтня 2013 року
позов задоволений частково. З ОСОБА_5
ухвалено стягнути на користь позивача
ОСОБА_6 суму у розмірі 20417,10 грн. у
відшкодування матеріальної шкоди, 1000
грн. у відшкодування моральної шкоди. У
решті вимог позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подала
апеляційну скаргу в якій просить його
скасувати, як таке що ухвалене з
порушенням норм матеріального права.
Зазначає, що висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення представників відповідача в
підтримання апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення вимог позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
матеріальна шкода заподіяна позивачу
підлягає відшкодуванню у повному
обсязі, стосовно розміру моральної
шкоди суд зазначив вказану позивачем
суму значно завищеної, а тому частково
задовольнив вимоги щодо їх
відшкодування, мотивуючи її
спричинення пошкодженням майна
позивача.

З таким висновком погоджується колегія
суддів.

Згідно 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України
збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки), а також доходи, які особа могла
б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушено (упущена вигода).

За змістом 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній особі у зв'язку з
знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно зі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, а також моральна шкода
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоду завдано не з її вини.

Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою порушника та збитками
полягає, передусім, у прямому
(безпосередньому) зв'язку між
протиправною поведінкою та настанням
шкідливого результату.

Вказані обставини підлягають
доведенню позивачем належними та
допустимими у справі доказами.

У свою чергу відсутність вини у
заподіянні шкоди доводиться особою, що
вчинила порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_6 є власником квартири
АДРЕСА_1. Власником квартири АДРЕСА_2,
розташованої у тому ж будинку є
відповідач по справі ОСОБА_5

З акту КП «КРЕП №9» від 11.08.2011 року
вбачається, що 10 серпня 2011 року
відбулося затоплення гарячою водою
квартири АДРЕСА_1 яке сталося з вини
власника квартири АДРЕСА_2 внаслідок
аварії у системі гарячого
водопостачання, а саме неякісного
муфтового під'єднання рушникосушилки.
Власнику квартири АДРЕСА_2
рекомендовано привести систему
рушникосушки у первісне положення.

Зі вказаного акту вбачається, що
внаслідок затоки квартира АДРЕСА_1
зазнала пошкодження, а саме: на кухні
з'явилися тріщини на стінах, піднявся
лінолеум на підлозі, набухли шпалери у
кімнаті, на стелі у квартирі з'явилися
мокрі плями, порушено електричне
питання(а.с. 9).

У акті КП «КРЕП №9» від 27.08.2011 року
зафіксовані остаточні пошкодження
квартири АДРЕСА_1 внаслідок затоки
10.08.2013 (а.с. 10).

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
10.04.2013 року № 28 проведеної
Севастопольським відділенням
Харьківського науково-досліднього
інститутом судових експертиз ім. Засл.
проф. М.С. Бокаріуса сума
матеріальної шкоди заподіяної
власнику квартири АДРЕСА_1, внаслідок
залиття, яке сталося 10.08.2011 року складає
20417,10 грн.(а.с. 79).

З огляду на вимоги ст.ст. 58, 59 ЦПК
України надані докази є належними та
допустимими.

Таким чином колегія суддів
апеляційного суду вважає висновки суду
першої інстанції щодо стягнення з
відповідача матеріальної шкоди на
користь позивача вірними та такими, що
засновані на законі.

Доводи апеляційної скарги стосовно
заподіяної позивачу шкоди внаслідок
затоплення квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2,
які відбулися 29.08.2010 року та 02.12.2011 року
колегія суддів вважає не
обґрунтованими, оскільки ці обставини
у встановленому законом порядку ОСОБА_5
не доведені, а надані відповідачем акти
від 29.08.2010 року та 05.12.2011 року, які
підписані сусідами, у встановленому
порядку не затвердженні обслуговуючою
житлово-комунальною організацією
відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, затверджених Наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року N 76

Також колегія судів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції про підстави та розмір
відшкодування моральної шкоди, яка
обумовлена пошкодженням з вини
відповідача майна позивача ОСОБА_6

Решта доводів апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції також
не спростовують, належними доказами не
підтверджені, а тому не можуть бути
підставою для скасування
оскаржуваного рішення.

Посилання представників відповідача
не невідповідність висновку
проведеної судової експертизи щодо
обсягу робіт необхідних для усунення
пошкоджень затоки від 11.08.2011 року,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки з
проведеного експертного дослідження
вбачається, що в його основу покладено
акти КП «КРЕП №9» від 11.08.2011 року та від
27.08.2011 року щодо обсягу спричинених
пошкоджень, результати яких
відповідачем не оспорюються.

Отже, колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції було ухвалено при
повному та об'єктивному дослідженні
обставин справи, та при вірному
правозастосуванні, а тому не вбачає
правових підстав для його скасування.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ст.ст.313, 314
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 08 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
М.В.Моцний

Судді:
В.П.Клочко

О.В.Козуб

Апеляційний суд міста Севастополя

Справа № 22ц-797/162/14р.
Головуючий у першій

інстанції Завгородня Л.М.

Категорія 34
Доповідач
апеляційної

інстанції Моцний М.В.

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частина)

04 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Севастополя в
складі:

головуючого судді -
Моцного М.В.,

суддів - Клочка
В.П., Козуб О.В.,

за участю секретаря - Мазнєва
Ю.М.,

представників відповідача -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Севастополі
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення
Гагарінського районного суду м.
Севастополя від 08 жовтня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308,
ст.ст.313, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 08 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
М.В.Моцний

Судді:
В.П.Клочко

О.В.Козуб