Справа № 456/1239/13-ц
Провадження № 2/456/288/2014
РІШЕННЯ

іменем України

"31" січня 2014 р.

Стрийський міськрайонний суд
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Андрейківа Ю. Я.

при секретарі
Куртій В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стрию
об»єднану справу за первісним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно
нажитого майна подружжя та визнання
права власності та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
права власності, суд -

Встановив:

11.03.13р. в суд поступила позовна
заява ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
Заочним рішенням Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 27 травня 2013 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково, визнано за
ним право власності на ? частини
квартири АДРЕСА_1. Ухвалою суду від
30.09.2013р. заочне рішення скасовано.

07.11.2013 р. в суд позивач подав
доповнення до позовної заяви в якому
просив поділити спільно нажите майно
подружжя та визнати за ним право
власності на 2/3 частини житлової
квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування
своїх вимог вказав, що був одружений з
відповідачкою та за час шлюбу в них
народилось двоє дітей ОСОБА_3 та
ОСОБА_10. 12.04.2013р. вони розлучились та в
них залишилось спільно нажите майно за
час шлюбу , а саме трьохкімнатна
квартира в АДРЕСА_1 яку просить
розділити та визнати за ним право
власності на 2/3 квартири . Вказує , що з
2003р. перебував на заробітках в Італії
та зароблені кошти передавав на
Україну свому батькові який згодом
поклав їх на рахунок в банк «Дністер» ,
а коли почалась економічна криза то
зняв за письмовим дорученням його
дружини та оплатив їх за придбану
спірну квартиру. За таких обставин
просив позов задоволити.

08.11.2013р. в суд поступила
зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_4. В
зустрічному позові представник
позивачки зазначає, що на момент
припинення шлюбу між позивачкою та
відповідачем у їхній спільній
власності перебувало наступне майно: 1)
квартира АДРЕСА_1. 2) автомобіль Ford CNG
TECHNIK НОМЕР_1 проданий ОСОБА_1 без дозволу
відповідачки. 3) автомобіль VW 3C ACBMPXO
НОМЕР_2. 4) автомобіль BMW AG 560L NC71 НОМЕР_3.
Враховуючи , що позивачка мала в Італії
постійний заробіток і мала бажання
придбати спірну квартиру та немала
змоги, то вона дала доручення батькові
відповідача на придбання спірної
квартири . Відповідач продав її авто Ford
CNG TECHNIK НОМЕР_1 без її згоди, а автомобілі
VW 3C ACBMPXO НОМЕР_2 та BMW AG 560L NC71 НОМЕР_3
були вивезені ним на територію України
, а тому ОСОБА_2 просить у задоволенні
первісного позову відмовити та визнати
за нею одноособово право власності на
спірну квартиру АДРЕСА_1, а за ОСОБА_1
визнати право власності на автомобіль
VW 3C ACBMPXO НОМЕР_2 та автомобіль BMW AG 560L NC71
НОМЕР_3 і грошові кошти отримані ОСОБА_1
від продажу автомобіля Ford CNG TECHNIK
НОМЕР_1.

В суді представник позивача
ОСОБА_4 заявлені вимоги в зустрічному
позові ОСОБА_2 підтримав з підстав
викладених в ньому та в запереченні
проти позову про поділ спільного майна
подружжя від 30.01.2014р.. Додатково вказав,
що поділу повинно підлягати все майно
подружжя здобуте за час шлюбу та
перелічене ним в зустрічній заяві.
Окрім цього наголосив, що саме ОСОБА_2
давала доручення на купівлю спірної
квартири батьку позивача та передавала
йому кошти, а отже виключно за нею
повинно бути визнано право власності
на дану квартиру . Просив в задоволенні
первісного позову відмовити та
задоволити зустрічний позов.

В суді представник позивача
ОСОБА_1 за первісним позовом ОСОБА_5 та
позивач викладені в первинному позові
позовні вимоги підтримали з вказаних
там підстав та дотатку до позовних
вимог. Представник позивача ОСОБА_5
додатково вказала, що в зв»язку з тим,
що позивач проживає разом з двома
дітьми то має право вимагати 2/3 частки
спірної квартири, кошти на яку заробляв
самостійно та передавав свому
батькові. В зустрічному позові просила
відмовити. Вказала, що автомобілі VW 3C
ACBMPXO НОМЕР_2 та BMW AG 560L NC71 НОМЕР_3
неможуть включатись в розподіл
спільного майна подружжя так як
перебувають на території тієї держави
де проживає відповідачка, а саме в
Італії і на них немає належної
експертної оцінки для визначення ціни
позову та сплати мита.

В суді ОСОБА_1 відмовився давати
свідчення під присягою, свої вимоги
підтримав в повній мірі та заперечив
зустрічний позов. Зазначив, що поділу
підлягає тільки спірна квартира так як
автомобілі VW 3C ACBMPXO НОМЕР_2 та BMW AG 560L NC71
НОМЕР_3 перебували в їхній спільній
власності та знаходяться надалі в
Італії. Визнав, що автомобіль який
купив відповідачці Ford CNG TECHNIK НОМЕР_1 в
2010р. продав за її згодою за 5 тисяч євро
для погашення боргів які назбирала
відповідачка так як вела нездоровий
спосіб життя вживаючи наркотики та
алкоголь. Оплатив її лікування зубів що
обійшлось 5 тисяч євро. Зазначив , що
квартира була куплена його батьком за
кошти які він наскладав в Італії та
йому передав для купівлі. В той час коли
відповідачка давала доручення на
купівлю спірної квартири то він неміг
знайти свого паспорта який губився три
рази, а тому вона подала свій. Розмови
про добровільний поділ майна в них з
відповідачкою були але вона їх уникала,
а тому добровільний поділ майна
неможливий. На даний час його діти вже 3
роки живуть з ним в його батьків і
бажають переїхати на куплену спірну
квартиру, свою частку в якій він бажає
записати на доньку ОСОБА_10. Просив
небрати до уваги завірені покази
ОСОБА_6 про нібито надання ОСОБА_2
позики в розмірі 20000євро на придбання
квартири так як останній є чоловіком
рідної сестри відповідачки. Просив суд
первинний позов задоволити та
відмовити в задоволенні зустрічного
позову.

Представник відповідачки ОСОБА_4
заяву про витребування доказів в
судовому засіданні не підтримав.

Суд заслухавши пояснення та
доводи сторін, дослідивши усі наявні
матеріали та обставини справи,
перевіривши їх доказами встановив, що
позовні вимоги позивача за первісним
позовом та відповідачки за зустрічним
позовом підлягають до часткового
задоволення з наступних підстав:

Нормами ст.69 Сімейного кодексу
України визначено , що дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною

згодою, що в даній справі відповідно до
показів ОСОБА_1 зробити неможливо.
Згідно з ст.70 Сімейного кодексу
України, у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними,

якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна
суд може відступити від засади
рівності часток подружжя за обставин,
що мають істотне значення, зокрема
якщо один із них не дбав про
матеріальне забезпечення сім'ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно,

витрачав його на шкоду інтересам сім'ї,
що судом відносно ОСОБА_2 небуло
встановлено. За рішенням суду частка
майна дружини, чоловіка може бути

збільшена, якщо з нею, ним проживають
діти, а також непрацездатні

повнолітні син, дочка, за умови, що
розмір аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення
їхнього фізичного, духовного розвитку
та лікування, що недоведено позивачем
по справі. Майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності

подружжя, ділиться між ними в натурі, що
передбачено нормою ст.71 Сімейного
кодексу України. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. В даному випадку стосовно
вимог про поділ майна, суд враховує як
інтереси жінки, чоловіка та їхніх дітей
які проживають з Позивачем - ОСОБА_1 в
квартирі батьків та що останній
виявляє бажання проживати з дітьми в
спірній квартирі придбаній за час
шлюбу з відповідачкою. Неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними.

Присудження одному з подружжя
грошової компенсації замість його
частки у праві спільної сумісної
власності на майно, зокрема на
житловий будинок, квартиру, земельну
ділянку, допускається лише за його
згодою, крім випадків, передбачених
Цивільним кодексом України .
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Як встановлено судом сторони
перебували в шлюбі з 16.05.1998р. про що
свідчить свідоцтво про шлюб від
19.03.2010р.(а.с.5). За час шлюбу в них
народилось двоє дітей : донька ОСОБА_10
(ІНФОРМАЦІЯ_1) та син ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_2). Рішенням Стрийського
міськрайонного суду від 12.04.2013р.
розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Судом встановлено як з матеріалів
справи так і з показів позивача та
представника відповідачки , що за час
шлюбу сторони володіли спільним майном
, а саме : 1) квартира АДРЕСА_1 (передана у
власність 09.09.2009р. за актом передачі). 2)
грошові кошти від продажу автомобіля
Ford CNG TECHNIK НОМЕР_1 проданого ОСОБА_3
(придбаний 10.02.2010р.) 3) автомобіль VW 3C ACBMPXO
НОМЕР_2 (придбаний 20.07.2006р.) 4) автомобіль
BMW AG 560L NC71 НОМЕР_3 (придбаний 21.12.2004р.).
Джерелом придбання даного майна стали
заробітки як позивача так і
відповідачки які перебуваючи в Італії
працювали. При цьому як визнав позивач
ОСОБА_1 він змушений був продати один з
автомобілів Ford CNG TECHNIK НОМЕР_1 для
погашення боргів ОСОБА_2 за ціною 5
тисяч євро. ОСОБА_2 в зустрічному позові
неставить питання про отримання своєї
частки від продажу автомобіля , а
просить визнати право власності за
позивачем на грошові кошти отримані
від продажу автомобіля. Судом
встановлено, що ОСОБА_2 зверталась в
Італії до поліції з приводу зникнення
автомобіля Ford CNG TECHNIK НОМЕР_1 про що
свідчить звернення до легіону
карабінерів в Емілії Романії додане
відповідачкою. При цьому як вбачається
з даного звернення від 08.10.12 р. питання
про зникнення даного автомобіля
відповідачка порушила лише після того
як між ними виник конфлікт та вони
перестали жити разом, а як стверджує
позивач дане авто Ford CNG TECHNIK НОМЕР_1 було
продано за погодженням з відповідачкою
для погашення її боргів. За таких
обставин враховуючи час звернення
позивачки з заявою про зникнення авто
(після сварки з позивачем) суд критично
оцінює її доводи стосовно продажу
автомобіля позивачем без її згоди. При
цьому суд неможе вийти за межі позовних
вимог, а позивачка за зустрічним
позовом непросить стягнути з позивача
за первісним позовом свою частку від
продажу спільного майна. Суд приймає
до уваги доводи позивача за первісним
позовом - ОСОБА_1 стосовно неможливості
поділу майна - автомобіля VW 3C ACBMPXO
НОМЕР_2 та автомобіля BMW AG 560L NC71 НОМЕР_3
які не знаходяться на території
України та перебувають в Італії , а тому
неможливо встановити їх експертну
вартість та при визначенні ціни позову
сплатити судовий збір і включити дані
автомобілі в вартість майна яке
підлягає поділу. Суд критично оцінює
доводи представника позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_4 стосовно
наявності даних про оцінку автомобіля
VW 3C ACBMPXO НОМЕР_2 номерний знак DC604ХS та
автомобіля BMW AG 560L NC71 НОМЕР_3 номерний
знак CS181CV вказану в відомостях
Автомобільного клубу Італії
провінційного відділу Болонія з огляду
на відсутність належної документації
якаб підтвердила право даного клубу на
здійснення відповідної експертної
оцінки.

Як вбачається з Акту прийому -
передачі квартири АДРЕСА_1 від 09.09.2008р.
даний акт підписано ВАТ БМФ «Стрий буд»
та ОСОБА_9. При цьому в п.1 даного Акту
вказано , що нібито сама ОСОБА_2
прийняла дану 3-х кімнатну квартиру, а
тому суд критично оцінює довідку ВАТ
БМФ «Стрий буд» № 115 без зазначення
повної дати видачі про те, що саме
ОСОБА_2 оплатила фірмі за договором від
15.02.2008р. вартість 3-х кімнатної квартири
АДРЕСА_1. В суді сторони не представили
самого договору купівлі спірної
квартири але погодили , що договір було
складено на імя ОСОБА_2 та відповідно до
витягу з реєстру про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 07.10.2008р.
дана квартира на праві власності
належить ОСОБА_2. Як встановлено судом і
позивач і відповідачка під час
придбання квартири перебували на
заробітках в Італії та офіційно
проживали однією сім»єю. В суді не
здобуто доказів , що саме хтось із
сторін придбав дану квартиру за власні
особисті кошти. А на томість в суді
встановлено, що кошти за квартиру
перерахував батько позивача ОСОБА_9
який за дорученням від 23.08.2008р. зняв їх
із свого рахунку в банку Дністер. В суді
недоведено хто саме з подружжя
передавав ОСОБА_9 кошти на придбання
спірної квартири. За таких обставин суд
вважає за необхідне залишити дану
квартиру у їх спільній частковій
власності. Суд приймає до уваги доводи
ОСОБА_1 про необхідність виділення йому
у часткову власність спірної квартири
АДРЕСА_1 так як він проживає з дітьми і
йому та їм необхідна дана квартира. В
суді ОСОБА_1 відмовився від
запропонованого в зустрічному позові
поділу спільно нажитого майна , а
позивачка не заявила вимог стосовно
визнання спільної частки в придбаних
за час шлюбу автомобілях VW 3C ACBMPXO НОМЕР_2
та BMW AG 560L NC71 НОМЕР_3 абож визнання за нею
власності на дані автомобілі. В
судовому засіданні не здобуто доказів
про те, що спірна квартира була куплена
за особисті кошти ОСОБА_2. Суд критично
оцінює письмові покази ОСОБА_6 стосовно
надання ОСОБА_2 у позику для купівлі
квартири 20000євро з тих міркувань, що
дана позика на момент укладання
незасвідчена належним документом , а
сам ОСОБА_6 з показів позивача є
чоловіком рідної сестри відповідачки.

Згідно положень ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин , беручи до
уваги Постанову Пленуму Верховного
суду України від 21.12.2007р. № 11 Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб , розірвання шлюбу ,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
є частково підставний в частині
визнання за ним права власносності на ?
квартири АДРЕСА_1 та зустрічний позов
ОСОБА_2 є частково підставний в частині
визнання за нею права власносності на ?
квартири АДРЕСА_1 та про залишення
даного майна у їх спільній частковій
власності. В решті об»єднаних позовних
вимог слід відмовити за недоведеністю.
При цьому з ОСОБА_2 слід стягнути
несплачену суму судового збору з
присудженої частки вартості квартири у
розмірі 1650грн..

Керуючись ст.ст.
2,6,8,10,60,79,84,88,209,212-215 ЦПК України, суд-

Вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільно нажитого майна подружжя та
визнання права власності задоволити
частково.

2. Провести розподіл спільного
мана подружжя, а саме: квартири АДРЕСА_1
.

3. Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 ідеальної частки
квартири АДРЕСА_1.

4. В решті позову відмовити.

5. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права

власності задоволити частково.

6. Визнати за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 ідеальної частки
квартири АДРЕСА_1.

7. В решті позову відмовити.

8. Залишити дане майно у їх
спільній частковій власності.

9. Стягнути з ОСОБА_2 в користь
держави судовий збір у розмірі 1650грн..

10. Рішення можна оскаржити до
Апеляційного суду Львівської області
протягом 10 днів з

моменту оголошення шляхом
подачі апеляційної скарги .

Головуючий-суддя Ю. Я.
Андрейків