№ апеляційного
провадження:22-ц/796/1360/2013Головуючий у
суді першої інстанції: Каліушка
Ф.А.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А.АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А..., Музичко С.Г.,

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 - представника ОСОБА_6 на
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 12 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
визнання такою, що втратила право
користування житловим приміщенням , -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 12 листопада 2013 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
ОСОБА_6, через свого представника подав
апеляційну скаргу в якій просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким у задовольнити позовні вимоги,
вважаючи його таким, що винесено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що серпні 2013 року
позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на те, що він
є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування квартири
від 30 жовтня 2012 року. На час укладання
зазначеного договору дарування в
спірній квартирі була зареєстрована
відповідач ОСОБА_7, яка не є членом його
сім'ї та понад 6 місяців в спірній
квартирі не проживає без поважних
причин, витрат на утримання житла не
несе. Просив суд визнати ОСОБА_7 такою,
що втратила право користування
квартирою № АДРЕСА_1

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування квартири
від 30 жовтня 2012 року.

На момент укладання договору дарування
у спірній квартирі були зареєстровані
дарувальник ОСОБА_8 та відповідач
ОСОБА_7

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шість
місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК
України, провадиться в судовому
порядку.

Відмовляючи у задоволенні позовної
заяви, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не надано доказів на
підтвердження того, що відповідач не
проживає у спірній квартирі понад 6
місяців без поважних причин.

Згідно із п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985
року "Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України" у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
ЖК України), необхідно з'ясовувати
причини відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо) суд може
продовжити пропущений строк.

Колегія суддів не може погодитися з
доводами апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції не взято до
уваги акт працівників ЖЕК 307 від 26
червня 2013 року в якому зазначено, що
відповідач з листопада 2012 року не
проживає у спірній квартирі, оскільки,
з даного акту вбачається, що факт
непроживання відповідача в квартирі
встановлений зі слів мешканців квартир
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 даного будинку, проте,
даним актом не встановлено, у зв'язку з
чим та з якого часу ОСОБА_7 не проживає
в квартирі АДРЕСА_1 даного будинку.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують і не
дають підстав вважати, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм чинного
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 12 листопада 2013 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді