22-ц/775/1611/2014(м)
Головуючий першої інстанції Сараєв І.А.
Доповідач: Осипчук О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„25" грудня 2014 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Осипчук О.В.

суддів: Мироненко І.П., Бугрим Л.М.,

при секретарі: Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області матеріали справи про відновлення втраченого судового провадження за позовом ОСОБА_1 до автогаражного споживчого кооперативу «Автолюбитель-25» про визнання рішення загальних зборів недійсним, визнання права власності, за апеляційною скаргою особи, яка не приймала участь у справі, ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 січня 2007 року,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 січня 2007 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до автогаражного споживчого кооперативу «Автолюбитель-25» про визнання рішення загальних зборів недійсним закрито та визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 з одного боку та автогаражним споживчим кооперативом «Автолюбитель-25» в особі голови ОСОБА_3 з іншого боку, за умовами якої:

- Автогаражний споживчий кооператив «Автолюбитель-25» в особі голови ОСОБА_3 визнає за ОСОБА_1 право приватної власності на гараж під номером АДРЕСА_1 та зобов'язується сплатити за свій рахунок моральну шкоду у розмірі 2500 грн. у строк до 20 березня 2007 року;

- ОСОБА_1 зобов'язується прийняти правовстановлюючі документи на гараж та прийняти кошти за відшкодування моральної шкоди у розмірі 2500 грн., від ОСОБА_3

Згідно ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя від 08 жовтня 2014 року судом ініційовано питання про відновлення знищеного провадження(а.с.10).

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 20 жовтня 2014 року частково відновлено втрачене судове провадження у справі № 2-166/2007 за позовом ОСОБА_1 до автогаражного споживчого кооперативу «Автолюбитель-25» про визнання рішення зборів недійсним (а.с.32).

Не погоджуючись з ухвалою суду від 26 січня 2007 року особа, яка не приймала участь у справі, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування доводів скарги апелянт посилається на те, що ухвалою про визнання мирової угоди фактично було вирішено питання щодо її прав і обов'язків стосовно спірного гаража, оскільки з 2005 року та на час постановлення ухвали і до цього часу вона користується цим гаражем, являється членом кооперативу та 20 листопада 2009 року їй було видано ордер на користування гаражем АДРЕСА_1. Суд не зважив на те, що в позовній заяві ОСОБА_1 зазначала про те, що гараж продано іншій особі і не вжив ніяких заходів для з'ясування цього питання та залучення її до розгляду справи.

В апеляційному суді ОСОБА_2 підтримала доводи скарги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення присутніх осіб, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду з наступних підстав.

Визнаючи мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 з одного боку та автогаражним споживчим кооперативом «Автолюбитель-25» в особі голови ОСОБА_3 з іншого боку суд першої інстанції виходив з того, що мирова угода не суперечить закону, нею не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб,

Між тим, погодитися з ухвалою суду неможливо, оскільки вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін на предмет позову.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

З матеріалів справи про відновлення втраченого судового провадження вбачається, що у листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до автогаражного споживчого кооперативу «Автолюбитель-25» про визнання частково недійсними протоколів загальних зборів членів кооперативу від 14.05.2006 року, 23.11.2003 року та від 31.03.2003 року і визнання за нею права власності на гараж та стягнення моральної шкоди.

26 січня 2007 року сторони подали до суду письмову мирову угоду ( а.с.15), яка була визнана судом в цей же день, про що свідчить ухвала суду.

ОСОБА_2 до матеріалів справи надала документи, з яких вбачається, що вона з 21 травня 2005 року є членом автогаражного споживчого кооперативу «Автолюбитель-25», сплачує щорічно членські внески та з 20 листопада 2009 року має ордер на право користування гаражем АДРЕСА_1

Довід скарги про не з'ясування судом всіх обставин справи і не врахування, що ухвалою про визнання мирової угоди порушуються права іншої особи, яка не була залучена до справи є обґрунтованим, оскільки в позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що вона була обізнана про те, що її гараж був відданий (проданий) іншій особі, оскільки це є власність кооперативу, а вона була виключена з членів кооперативу(а.с.1).

Крім того з ухвали суду не вбачається чи відповідали дії голови кооперативу ОСОБА_3 по визнанню права власності на гараж вимогам статуту автогаражного споживчого кооперативу.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, а ухвала суду є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до п.п.1,4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307,311,315 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 січня 2007 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: