Справа № 1527/2-24/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одеса цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання права власності у порядку
спадкування за законом, визнання права
власності на обов'язкову частку у
спадщині,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2006р. до суду звернулась
ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_5 про
визнання права власності у порядку
спадкування за законом, визнання права
на обов'язкову частку у спадщині.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачка є дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_5.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки -
ОСОБА_6. ОСОБА_5 перебувала у шлюбних
відносинах з ОСОБА_8 з 10 грудня 1943 року,
що підтверджується бюлетенем про шлюб,
який був виданий Одеської міською
управою Одеського уїзду та внесений за
№ 553 від 10.12.1943р. Після смерті батька
відкрилась спадщина на частку
житлового будинку АДРЕСА_1.
Вищевказаний будинок був придбаний
батьками позивачки на підставі
договору купівлі-продажу від 27.10.1949р.,
який був посвідчений Першою Одеською
державною нотаріальною конторою р. №
56760. Вищевказаний договір був укладений
ОСОБА_5, на ім'я якої зареєстровано
право власності на спірне нерухоме
майно.

Позивачка вважає, що будинок
АДРЕСА_1 був спільною сумісною
власністю подружжя, посилаючись на ст.
126 Кодексу Законів про сім'ю, опіку, шлюб
і акти громадянського стану УРСР в
редакції 1926р., ст. 6 КпШС України.

Таким чином, за думкою позивачки,
після смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1.

Позивачка стверджує, що після
смерті ОСОБА_6 залишились спадкоємцями
його дружина - ОСОБА_5, а також діти -
ОСОБА_3 та син ОСОБА_4. Однак ніхто із
спадкоємців не звертався до
нотаріальної контори у передбачений
законом шестимісячний строк.

За твердженням позивачки
спадщину фактично отримана вона, а
також ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_4 спадщину
не приймав.

На підставі викладеного,
позивачка просила визнати за нею право
власності на 1/4 частку житлового
будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування
за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачка ОСОБА_5
померла, актовий запис № 2304 від 15.11.2006р.,
зареєстрований Першим відділом РАЦС
Суворовського районного управління
юстиції м. Одеси. (а.с. 41)

Ухвалою суду від 01.12.2006р.
провадження по справі було зупинено до
вступу в справу процесуального
правонаступника померлої ОСОБА_5 (а.с. 50)

Відповідно до ухвали суду від
17.10.2007р. провадження по справі було
відновлено, а також було допущено по
справі процесуальне правонаступництво
та замість померлої відповідачки
ОСОБА_5 до участі в справі був
допущений правонаступник ОСОБА_4 (а.с.
103)

11.05.2007р. ОСОБА_3 звернулась з
уточненим позовом до ОСОБА_4, в якому
просила визначити, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5
належав на праві спільної сумісної
власності будинок АДРЕСА_1, по 1/2 частки
кожному, просила визнати за нею право
власності на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1
у порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6, а також визнати за нею
право власності на обов'язкову частину
у спадщини після померлої ОСОБА_5 у
вигляді 3/8 часток житлового будинку
АДРЕСА_1, а в цілому на 5/8 часток даного
будинку (а.с. 62-63)

Відповідно до ухвали суду від
27.10.2008р. провадження по справі було
зупинено до остаточного розгляду
цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про усунення від права на
спадщину. (а.с. 147).

Рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 17.06.2009р. було
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення від
права на спадщину. Вищевказане рішення
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Одеської області від 07.10.2009р., (а.с.
158-161)

Ухвалою суду від 03.06.2010р.
провадження по справі було відновлено.
(а.с. 167)

Однаку ухвалою суду від 22 липня
2010р. провадження по справі було
зупинено до остаточного вирішення
справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання заповіту недійсним. (а.с. 179)

Відповідно до ухвали суду від
10.07.2013р. провадження по справі було
відновлено, оскільки рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси
від 30.01.2013р. ОСОБА_3 було відмовлено у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4
про визнання заповіту недійсним. (а.с.
209).

В судовому засіданні представник
позивача просив задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню на підставі
фактів, встановлених в судовому
засіданні.

Так судом встановлені відповідні
факти та правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, її батьками
були ОСОБА_6 та ОСОБА_5. (а.с. 7)

27.12.1974р. ОСОБА_3 одружилась з
ОСОБА_1 та змінила прізвище з „ОСОБА_3"
на „ОСОБА_3". (а.с. 8)

ОСОБА_3 зареєстрована та проживає
в будинку АДРЕСА_1 з 1966р., що
підтверджується випискою з домової
книги, та відповідною реєстрацію у
паспорті.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4,
його батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_5.
(а.с.80)

Судом також встановлено, що
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 здійснили обряд
обручення, що підтверджується
бюлетенем про шлюб, який був виданий
Одеської міською управою Одеського
уїзду та внесений за № 553 від 10.12.1943р.
(а.с.9)

21.04.1961 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5
зареєстрували шлюбу в органах РАЦСу,
актовий запис № 550, зареєстрований по
Другому Суворовському відділу ДРАЦС.
(а.с. 82)

Суд вважає, що між сторонами
виникли подружні правовідносини, саме
з 10.12.1943р., оскільки згідно ст. 6 КпШС
УРСР вчинені до утворення або
відновлення державних органів запису
актів громадянського стану
релігійних обрядів і одержаних на їх
посвідчення документів про народження,
укладення шлюбу, розірвання шлюбу і
смерть прирівнюються до актових
записів, вчинений у державних органах
реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до ст. 125 Кодексу
Законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти
громадянського стану УРСР в редакції
1926р. ( з урахуванням ред. Указу Президії
Верховної Ради УРСР від 15 вересня 1945р.)
майно, набуте подружжям працею у період
зареєстрованого шлюбу, вважається
таким, що належить дружині та чоловіку
та засадах спільної власності.

Згідно ст. 28 КпШтС УРСР у разі
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Судом встановлено, що 27.10.1949р.
ОСОБА_5 придбала за договором
купівлі-продажу будинок АДРЕСА_1.
(а.с. 14)

В той же час, в договорі допущена
описка та замість прізвище «ОСОБА_5»
написано «ОСОБА_5», проте сторони
підтвердили, що саме ОСОБА_5 придбала
вищевказаний будинок, а також даний
факт підтверджується матеріалами
цивільної справи.

На підставі вищенаведеного суд
вважає, що необхідно визнати, що ОСОБА_6
та ОСОБА_5 належав на праві спільної
сумісної власності подружжя будинок
АДРЕСА_1, та кожному належало по 1/2
частки.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий
запис № 2051 від ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований відділом ЗАГС
Суворовського району м. Одеси.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги після
померлого ОСОБА_6, відповідно до ст. 529
ЦК України в редакції 1963р. була його
дружина ОСОБА_5, а також діти ОСОБА_4 та
ОСОБА_3.

В судовому засіданні встановлено,
що ніхто із спадкоємців не звертався у
встановлений, ст. 549 ЦК України в
редакції 1963р. шестимісячний строк до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини після померлого
ОСОБА_6. Вищевказаний факт сторони
підтвердили в судовому засіданні.

ОСОБА_3 зареєстрована та проживає
в будинку АДРЕСА_1 з 1966р., що
підтверджується випискою з домової
книги, та відповідною реєстрацію у
паспорті.

Померла ОСОБА_5 також проживала
будинку АДРЕСА_1 на момент відкриття
спадщини.

В той же час ОСОБА_4 на момент
відкриття спадщини в будинку не
проживав та не прописаний в будинку,
оскільки доказів протилежного суду не
наданою.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України
в редакції 1963р. визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо
він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5,
а також ОСОБА_3 фактично вступили в
управління спадковим майном, оскільки
проживали та були зареєстровані на час
відкриття спадщини спільно із
спадкодавцем.

В зв'язку з чим, вони набули право
на спадщину, а саме по 1/4 частки будинку
АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, суд
вважає, що необхідно визнати за ОСОБА_3
право власності у порядку спадкування
за законом на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1
після померлого ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачка ОСОБА_5
померла, актовий запис № 2304 від 15.11.2006р.,
зареєстрований Першим відділом РАЦС
Суворовського районного управління
юстиції м. Одеси. (а.с. 41)

З матеріалів спадкової справи №
423/2006, яка була відкрита Четвертою
Одеською державною нотаріальною
конторою вбачається, що із заявами про
прийняття спадщини після померлої
ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_4, на якого
ОСОБА_5 зробила заповіт, а також ОСОБА_3,
як спадкоємець першої черги за законом.
(а.с. 72-97)

Згідно заповіту від 09.12.2005р.
ОСОБА_5 заповіла все своє майно ОСОБА_4.
(а.с. 77).

Після померлої ОСОБА_5 відкрилась
спадщина, а саме на 1/2 частку будинку
АДРЕСА_1, як на її частку у праві
спільної сумісної власності подружжя,
а також на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1
після померлого ОСОБА_6, тобто на 3/4
частки.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки

спадкують, незалежно від змісту
заповіту, половину частки, яка
належала б кожному з них у разі
спадкування за законом (обов'язкова
частка).

ОСОБА_3 є особою непрацездатною та
перебуває на пенсії, у зв'язку з чим,
вона має право на обов'язкову частку у
спадщині.

У разі спадкування за законом
після померлої ОСОБА_5, спадкоємцями
першої черги були її діти - ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, тобто кожних з них мав
можливість отримати по 3/8 частки
будинку АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_5.

Таким чином, обов'язкова частка
ОСОБА_3 складає 3/16 частки, а не 3/8 як
зазначено позивачкою.

На підставі викладеного, суд
вважає, що необхідно визнати за ОСОБА_3
право власності на 3/16 частки будинку
АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_5, як на
обов'язкову частку у спадщини.

В зв'язку з тим, що між
спадкоємцями виник спір, суд вважає, що
за ОСОБА_4 необхідно також визнати
право власності на 9/16 часток будинку
АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_5 у
порядку спадкування за заповітом.

Керуючись, ст. 125 Кодексу Законів
про сім'ю, опіку, шлюб і акти
громадянського стану УРСР в редакції
1926р. ( з урахуванням ред. Указу Президії
Верховної Ради УРСР від 15 вересня 1945р.,
ст.ст. 6, 28 КпШтС УРСР, ст.ст. 529, 549 ЦК
України в редакції 1963р., ст.ст. 1218-1220,
1223,1226,1233, 1241, 1268 ЦК України в редакції
2003р., ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання права власності у порядку
спадкування за законом, визнання права
на обов'язкову частку у спадщині -
задовольнити частково.

2. Визнати за ОСОБА_3 право
власності у порядку спадкування за
законом на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, що
складається, з жилого будинку літ. "А",
загальною площею 59,9 кв.м., жилою площею
45,2 кв.м., надвірних споруд літ. "Б" - літня
кухня, літ. "В" - сарай, літ. "Г" погреб, №
1-5 паркан, I- мощення, що розташовані на
земельній ділянці площею, 471 кв.м.

3. Визнати за ОСОБА_3 право
власності на 3/16 частки будинку АДРЕСА_1,
як на обов'язкову частку у спадщині
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, що
складається, з жилого будинку літ. "А",
загальною площею 59,9 кв.м., жилою площею
45,2 кв.м., надвірних споруд літ. "Б" - літня
кухня, літ. "В" - сарай, літ. "Г" погреб, №
1-5 паркан, I- мощення, що розташовані на
земельній ділянці площею, 471 кв.м.

4. Визнати за ОСОБА_4 право
власності на 9/16 часток будинку АДРЕСА_1
у порядку спадкування за заповітом
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, що
складається, з жилого будинку літ. "А",
загальною площею 59,9 кв.м., жилою площею
45,2 кв.м., надвірних споруд літ. "Б" - літня
кухня, літ. "В" - сарай, літ. "Г" погреб, №
1-5 паркан, I- мощення, що розташовані на
земельній ділянці площею, 471 кв.м..

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-ти денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя