У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.

суддів: Дербенцевої
Т.П., Гончара В.П.,

Карпенко С.О.,
Парінової І.К.

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, який діє в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_4,
ОСОБА_5, до приватного акціонерного
товариства страхова компанія «ТАС»,
публічного акціонерного товариства
«Таскомбанк», про стягнення суми
страхового відшкодування за
касаційною скаргою ОСОБА_3, який діє в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_4,
ОСОБА_5, на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 28 травня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 4 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3, який діє в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_4,
ОСОБА_5, звернувся до суду із зазначеним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23
квітня 2011 року між публічним
акціонерним товариством «Акціонерний
банк «Бізнес Стандарт»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Таскомбанк», та
ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за
умовами якого остання отримала кредит
у сумі 155 000 доларів США строком до 27
квітня 2021 року. У забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором ОСОБА_3 передано банку в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1. 28 квітня 2011
року ОСОБА_6 уклала із приватним
акціонерним товариством страхова
компанія «ТАС» договір добровільного
персонального страхування від
нещасних випадків, за умовами якого
застраховано її життя на суму 1 111 573,34
грн. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла.
Позивач, який діє в інтересах
неповнолітніх спадкоємців ОСОБА_4,
ОСОБА_5, звернувся із заявою про виплату
страхового відшкодування у зв'язку з
настанням страхового випадку, однак у
виплаті страхового відшкодування йому
відмовлено, з посиланням на те, що
смерть ОСОБА_6 не є страховим випадком.
Оскільки така відмова у виплаті
страхового відшкодування є
неправомірною, просив стягнути з
приватного акціонерного товариства
страхова компанія «ТАС» на користь:
публічного акціонерного товариства
«Таскомбанк» страхове відшкодування у
сумі 1 082 790,53 грн; ОСОБА_4 у особі її
законного представника ОСОБА_3 - 4
391,41 грн; ОСОБА_5 у особі її законного
представника ОСОБА_3 - 14 391,41 грн.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 28 травня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
4 вересня 2013 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 28 травня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 4 вересня 2013 року, ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що смерть ОСОБА_6
настала внаслідок події, яка не є
страховим випадком, тому підстав для
стягнення суми страхового
відшкодування за договором
добровільного персонального
страхування від нещасних випадків від
23 квітня 2012 року немає.

Такі висновки суду ґрунтуються на
фактичних обставинах, встановлених
судом, і відповідають вимогам закону.

Судами встановлено, що 23 квітня 2011 року
між публічним акціонерним товариством
«Акціонерний банк «Бізнес Стандарт»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Таскомбанк», та
ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за
умовами якого остання отримала кредит
у сумі 155 000 доларів США строком до 27
квітня 2021 року.

У забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором ОСОБА_3 передано
банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1

28 квітня 2011 року ОСОБА_6 уклала із
приватним акціонерним товариством
страхова компанія «ТАС» договір
добровільного персонального
страхування від нещасних випадків, за
умовами якого застраховано її життя на
суму 1 111 573,34 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла.

Згідно з довідкою про причину смерті №
179 Центральної патологоанатомічної
лабораторії Міністерства оборони
України від 24 серпня 2012 року
причиною смерті ОСОБА_6 є
цереброваскулярна хвороба:
геморагічний інсульт.

Відповідно до п. п. 6.4., 17.5 договору
добровільного персонального
страхування від нещасних випадків,
укладеного 23 квітня 2012 року між
приватним акціонерним товариством
страхова компанія «ТАС» і ОСОБА_6
страховим випадком є «смерть», при
настанні якої розмір страхової виплати
становить 100% страхової суми.

Згідно з п. 16.2 договору добровільного
персонального страхування від
нещасних випадків, укладеного 23 квітня
2012 року між приватним акціонерним
товариством страхова компанія «ТАС» і
ОСОБА_6, п. п. 4.2.4 п. 4.2. Правил
добровільного страхування від
нещасних випадків, страховим випадком
є передбачена договором подія, з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити страхову виплату.
Страховим випадком у разі відповідного
зазначення у договорі може бути смерть
застрахованої особи, що відбулася
внаслідок настання страхового ризику
за договором у межах місця дії договору
та підтверджені документами
компетентних органів протягом
зазначеного у договорі строку.

Страховим ризиком за договором є
нещасний випадок, а саме: раптова,
випадкова, короткочасна, незалежна від
волі застрахованої особи подія, що
фактично відбулася протягом строку дії
договору та призвела до порушення
анатомічної цілісності та/або
фізіологічних функцій тканин, органів
та систем, що виникла внаслідок дії
чинників навколишнього середовища,
якими є: механічна травма від дії тупих,
гострих предметів, знаряддя,
вогнепальної зброї; види механічної
асфіксії, в тому числі укуси тварин
змій, комах; травма, отримана внаслідок
ДТП; термічна травма від дії високих
та/або низьких температур; електрична
травма від дії атмосферної електрики;
хімічні чинники, а саме: хімічні опіки
та отруєння; дії третіх осіб
(п. 16.1.1договору).

Відповідно до копії спадкової справи,
відкритої після смерті ОСОБА_6,
чоловік померлої та батько померлої
ОСОБА_8 23 листопада 2012 року
звернулися до нотаріуса із заявами про
відмову від спадщини, яка відкрилась
після ОСОБА_6, на користь її малолітніх
дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

31 серпня 2012 року до приватного
акціонерного товариства страхова
компанія «ТАС» звернувся ОСОБА_3 із
заявою про страхову виплату внаслідок
смерті ОСОБА_6

Консультативним висновком від 1 квітня
2013 року встановлено, що причиною смерті
ОСОБА_6 є цереброваскулярна хвороба:
крововилив в правій лобно-скроневій
підкорковій ділянці головного мозку з
проривом в шлуночкові систему
головного мозку, що призвело до гострої
серцево-судинної недостатності
внаслідок наростання
набряку-набухання головного мозку,
наростання полюрганної недостатності.
Визначено, що нещасним випадком є
ушкодження або смерть, спричинені дією
зовнішнього чинника на організм людини
внаслідок несприятливого збігу
обставин; внаслідок дії зовнішнього
чинника у людини виникають тілесні
ушкодження. ОСОБА_6 було
госпіталізовано з приводу крововиливу
в праву лобно-скроневу підкоркову
ділянку головного мозку з проривом в
шлуночкові систему мозку, що стало
причиною її смерті. Смерть ОСОБА_6 не
відноситься до нещасного випадку, що
виник від чинників навколишнього
середовища.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
страхування» добровільне страхування -
це страхування, яке здійснюється на
основі договору між страхувальником і
страховиком. Загальні умови і порядок
здійснення добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, ст.
16 Закону України «Про страхування» за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про
страхування» страховий ризик - певна
подія, на випадок якої проводиться
страхування і яка має ознаки
ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Оскільки судами встановлено, що смерть
ОСОБА_6 настала внаслідок події, яка не
відноситься до нещасного випадку, суди
дійшли правильного висновку про
відсутність у позивача права на
отримання в інтересах спадкоємців
суми страхового відшкодування на
підставі договору добровільного
персонального страхування від
нещасних випадків від 23 квітня 2012
року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
дослідивши докази у справі, дав їм
належну оцінку і, з урахуванням
встановлених обставин справи та вимог
ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
обґрунтовано дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
стягнення суми страхового
відшкодування.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при розгляді справи
судами допущено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення спору, оскільки висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують і зводяться до переоцінки
доказів, їх належності та допустимості,
проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд
касаційної інстанції не вправі
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Судами на основі об'єктивної
оцінки наданих сторонами доказів повно
встановлено фактичні обставини справи
та вірно застосовано норми
матеріального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, який діє в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_4,
ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 28 травня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 4
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.С.Олійник

Судді:
В.П.Гончар

Т.П.Дербенцева

С.О.Карпенко

І.К.Парінова