РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/19875/13-ц

10.02.2014 р.
м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у
складі головуючого судді Горбунової
Я.М., при секретарі Маріновій О.Ю.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» про
визнання договору недійсним,

в с т а
н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом, в якому просить визнати
недійсним договір про відкриття
кредитної лінії від 06.06.2008 р., який був
укладений між її чоловіком ОСОБА_2 та
ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», з
підстав, передбачених ст. 215 ЦК України,
оскільки, в момент вчинення даного
правочину не були додержані вимоги ч.3
ст. 65 СК України, так як вона не надавала
своєї згоди на укладання договору
кредитної лінії.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 підтримав позовні
вимоги та надав пояснення, відповідно
до обставин, викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав та пояснив, що в позові все
зазначено правильно.

Представник відповідача ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
надав письмові заперечення для
приєднання до матеріалів справи, з яких
вбачається, що на думку відповідача
позиція позивача є необгрунтованою,
так як договір про надання кредитної
лінії є по своїй природі договором
займу грошових коштів, тобто,
правочином щодо отримання у власність
грошей, а не правочином щодо
розпорядження майном, через що до даних
правовідносин не застосовуються
положення ст. 65 СК України.

Суд, заслухавши думку учасників
процесу, дослідивши докази,
представлені в матеріалах справи,
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

06.06.2008 р. між відповідачем ОСОБА_2 та
Публічним акціонерним банком «Банк
«Фінанси та Кредит» укладений договір
про відкриття кредитної лінії із
розміром кредитного ліміту в сумі 25000,00
грн. з оплатою процентів за
користування кредитними ресурсами в
розмірі 21% річних та поверненням
отриманих ресурсів в строк до 05.06.2010 р.

Позивач ОСОБА_1, яка є дружиною
відповідача, просить визнати
зазначений правочин недійсним з
моменту його укладання з підстав,
передбачених ст. 215 ЦК України, так як в
момент вчинення правочину не були
дотримані вимоги ч.3 ст. 65 СК України, за
якими для укладання одним із подружжя
договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово.

Суд вважає доводи позивача
безпідставними, а позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню.

Так, положення ст. 65 СК України
встановлюють порядок розпорядження
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, і
регулюють відносини, які стосуються
саме розпорядження майном, а не набуття
майна у право власності, і не
стосуються права одного із подружжя на
отримання кредиту, оскільки, кредитний
договір є правочином щодо отримання у
власність грошових коштів і не створює
обов'язків для другого подружжя, а лише
для позичальника як сторони договору.

Таким чином, договір, який оспорюється,
не є договором на розпорядження майном
подружжя, а тому, обов'язкової згоди
іншого із подружжя на укладення такого
договору законом не передбачено.

Із огляду на вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через районний суд до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -
Горбунова Я.М.