У х в а л а

03 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М.,
Касьяна О.П.,
Дем'яносова М.В.,
Кафідової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 вересня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Приморської
районної адміністрації Виконавчого
комітету Одеської міської ради,
Приморського РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області про визнання
свідоцтва про право власності на житло,
розпорядження органу приватизації,
договорів купівлі-продажу недійсними
та виселення,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Приморської районної
адміністрації Виконавчого комітету
Одеської міської ради, Приморського РВ
ОМУ УМВС України в Одеській області про
визнання свідоцтва про право власності
на житло, розпорядження органу
приватизації, договорів
купівлі-продажу недійсними та
виселення.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 30 листопада 2012 року
позов задоволено. Визнано недійсними:
розпорядження управління
житлово-комунального господарства
Виконкому Одеської міської ради від 13
квітня 1994 року № 38162; свідоцтво про
право власності на житло від 13 квітня
1994 року № 38162, видане на ім'я ОСОБА_2;
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 06 червня 1994 року, укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_4; договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 29
липня 1994 року, укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3; договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 20 грудня 1994 року,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Виселено ОСОБА_1 зі всіма особами, що з
ним проживають, із квартири АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 09 квітня 2013 року рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позову про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу
та виселення скасовано та в цій частині
ухвалено нове рішення про відмову в
позові. В іншій частині рішення
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 вересня 2013
року, касаційну скаргу ОСОБА_2
було задоволено. Рішення апеляційного
суду Одеської області від 09 квітня 2013
року скасовано, рішення Київського
районного суду м. Одеси від 30 листопада
2012 року - залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

ОСОБА_1 посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції ст. ст. 48, 145 ЦК Української
РСР, ст.ст. 203, 215, 388 ЦК України.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
наступні судові рішення:

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11
«Про судову практику застосування
статей 353 - 360 Цивільного процесуального
кодексу України» постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України, і на них не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України.

Отже, ухвала Верховного Суду України
від 23 грудня 2009 року не може бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
(1618-15), і на неї не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК (1618-15).

Також на підтвердження своїх доводів
заявник долучив до заяви:

- ухвалу Верховного Суду України
від 08 квітня 2008 року у справі за
позовом про визнання договору
купівлі-продажу, свідоцтва про право
власності недійсними, усунення
перешкод у користуванні власністю,
визнання права власності;

- ухвалу Верховного Суду України
від 06 грудня 2006 року у справі за
позовом про визнання недійсними
договорів купівлі-продажу та дарування
квартири, визнання права власності на
квартиру, усунення перешкод у
користуванні власністю та виселення;

Зі змісту доданих до заяви ухвал
Верховного Суду України від 08
квітня 2008 року, від 06 грудня 2006 року
вбачається, що вони постановлені у
судовій справі, правовідносини в яких
не є подібними тим, які виникли у даній
цивільній справі, отже доводи заяви не
містять ознак, які згідно вимог ч. 1 ст.
355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, то у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним
Судом України справи за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Приморської
районної адміністрації Виконавчого
комітету Одеської міської ради,
Приморського РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області про визнання
свідоцтва про право власності на житло,
розпорядження органу приватизації,
договорів купівлі-продажу недійсними
та виселення, за заявою ОСОБА_1 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

О.В. Кафідова

О.П. Касьян