АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/5178/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/973/14
Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С.
Доповідач Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк»»

на рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 27 січня 2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором на загальну суму 36528, 26 грн. В
обґрунтування посилалося на те, що
відповідач не виконує умови кредитного
договору № PLXRRX03480047 від 21.07.2008 р.,
внаслідок чого у неї утворилась
вказана заборгованість.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 27 січня 2014 року
в задоволення вказаного позову
відмовлено у зв'язку із закінченням
строку позовної давності.

З рішенням суду не погодилося ПАТ КБ
«Приватбанк» та подало на нього
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким позов
задовольнити.

Апелянт вважає рішення суду
таким, що прийняте з порушенням норм як
матеріального так і процесуального
права, зокрема, зазначає про
безпідставність застосування судом
загальної позовної давності до даних
правовідносин, оскільки строк позовної
давності був збільшений за
домовленістю сторін терміном до 5
років.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апелянта, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення за
наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Судом встановлено, що 21.07.2008 року між
Публічним акціонерним товариством
комерційним банком "Приватбанк" та
ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір № PLXRRX03480047 на суму - 3180, 00 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Договір складається із Заяви
позичальника, Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) та Тарифів, на що
позичальником дана відповідна згода,
яка власноручно підписана.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 умов
кредитного договору станом на 25.11.2013
року, утворилася заборгованість на
загальну суму 36528,26 грн., що складається
з: 2012,26 грн. - заборгованості за
кредитом, 121,23 грн. - заборгованості по
процентам за користування кредитом,
386,37 грн. - заборгованості по комісії за
користуванням кредитом, 31 792. 77 грн. -
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором, штрафу - 500,00
грн. (фіксована частина) та штрафу - 1715,63
грн. (процентна складова).

Відповідно до наданого розрахунку
відповідачем останній раз на погашення
кредиту сплачені кошти 23.11.2009 року, які
були зараховані Банком на погашення
пені (а.с. 3-4).

Відмовляючи ПАТ КБ «Приватбанк» в
задоволенні позову, суд першої
інстанції вірно виходив з того, що на
час звернення позивача до суду (16.12.2013
року) з позовом про стягнення
заборгованості минуло більше трьох
років, а тому відповідно до ст. 257 ЦК
України, сплив загальний трирічний
строк позовної давності, про
застосування якого прохала відповідач.

Однак, з таким висновком місцевого суду
колегія суддів погодитись не може,
оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи та порушують норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до розділів 4 та 5 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт)
визначено порядок розрахунків та
відповідальність сторін.

Термін позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років (п.5.5. Умов).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки, а
спеціальна по позовній вимозі про
стягнення пені - один рік (ст.ст. 257,258 ЦК
України). Статтею 259 ЦК України
визначено, що позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

У заяві на отримання кредиту вказано,
що боржник ознайомився та згодний із
умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»
(Стандарт), які були надані йому у
письмовій формі, своїм підписом
підтвердив факт про надану йому повну
інформацію про умови кредитування.
Згідно п. 5.5 Умов надання споживчого
кредиту, терміни позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюються
сторонами тривалістю 5 років. З даним
пунктом умов боржник погодилася, про що
свідчить її підпис на заяві та вказаний
пункт недійсним не визнано.

Відповідно до наданого розрахунку,
відповідачем останній раз на погашення
кредиту сплачені кошти 23.11.2009 року, які
були зараховані Банком на погашення
пені (а.с. 3-4). До суду позивач звернувся
з позовом 16 грудня 2013 року.

Доводи позивача, які мають значення для
правильного вирішення справи, місцевий
суд належним чином не перевірив та не
врахував діючі норми матеріального
права, внаслідок чого прийшов до
помилкового висновку.

Колегія суддів приходить до висновку,
що позовні вимоги пред'явлені в межах
збільшеного строку позовної давності.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до змісту статей 629, 610, 612, 625
ЦК України - договір є обов'язковим до
виконання; порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання; боржник вважається таким,
що прострочив, якщо не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором та
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору у
встановлений договором строк, як
закріплено нормами статей 526, 530 ЦК
України.

Поряд з цим, в ході судового засідання
апеляційної інстанції відповідач
ОСОБА_1, посилаючись на скрутне
матеріальне становище, оскільки на її
утриманні знаходяться двоє дітей та на
даний час вона перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до 3-х років, просила
зменшити розмір неустойки.

Відповідно до ч. 3 с. 551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Як роз'яснив Пленум ВССУ у п. 27
Постанови № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30 березня
2012 року, істотними обставинами в
розумінні частини третьої статті 551 ЦК
можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, про можливість
зменшення суми нарахованої позивачем
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором з 31 792, 77
гривень до 2 000 гривень, тобто до суми
яка збігається з розміром
заборгованості за кредитом.

Звідси, розмір загальної
заборгованості слід зменшити з 36 528, 26
грн. до 6 735, 49 грн., виходячи з такого
розрахунку: 2012, 26 грн. (заборгованість
за кредитом) + 121, 23 грн. (заборгованість
по процентам за користування кредитом)
+ 386, 37 грн. (заборгованість по комісії за
користуванням кредитом) + 2 000 грн. (пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором) + 500,00 грн.
(штраф (фіксована частина)) + 1715,63 грн.
(штраф (процентна складова)).

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
ухвалене рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до положень п.4 ч.1. ст. 309
ЦПК України є підставою для його
скасування з ухваленням нового про
часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4
ч.1 ст. 309, 314, 317 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк»- задовольнити
частково.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 27 січня 2014 року
- скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№ PLXRRX03480047 від 21.07.2008 року у загальному
розмірі 6 735, 49 гривень, що складається з
заборгованості за кредитом - 2012, 26 грн.,
121, 23 грн. - заборгованості по процентам
за користування кредитом, 386, 37 грн. -
заборгованості по комісії за
користуванням кредитом, 2 000 грн. - пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором, штрафу - 500,00
грн. (фіксована частина) та штрафу - 1715,63
грн. (процентна складова).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/
Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Бутенко С.Б.
/підпис/ Обідіна О.І.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області
________________ О.О. Панченко