У х в а л а

03 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О., суддів:
Дем'яносова М.В., Писаної Т.О.,Касьяна
О.П., Ступак О.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву
ОСОБА_6 про перегляд ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про
поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із зазначеним позовом та,
посилаючись на незаконне звільнення,
просив поновити його на посаді
директора відділення Ужгородського
регіонального управління ПАТ «КБ
«Надра» з моменту звільнення, стягнути
з відповідача на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу,
зобов'язати відповідача внести запис у
трудову книжку про скасування наказу
про звільнення та про поновлення на
роботі, допустити негайне виконання
рішення суду в частині поновлення його
на роботі та в частині стягнення на
його користь середнього заробітку за
час вимушеного прогулу за один місяць.

У травні 2013 року ОСОБА_6 подав заяву про
збільшення позовних вимог та просив
стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
розмірі 126 511,44 грн. на підставі ч. 2 ст. 235
КЗпП України та середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку в розмірі 127 949,07 грн. на
підставі ст. 117 КЗпП України.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 23
травня 2013 року позов ОСОБА_6 задоволено
частково; стягнуто з ПАТ «КБ
«Надра» на користь ОСОБА_6 16 772,35 грн
середньомісячного заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні без
прибуткового податку та інших
відрахувань; в решті позову відмовлено;
вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 04 липня
2013 року рішення Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 23 травня 2013 року в частині
стягнення з ПАТ «КБ «Надра» на користь
ОСОБА_6 16 772,35 грн середньомісячного
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні без прибуткового
податку та інших відрахувань скасовано
та ухвалено в цій частині нове рішення,
яким ОСОБА_6 у задоволенні цих вимог
відмовлено; в решті рішення
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 23 травня 2013
року залишено без змін.

13 листопада 2013 року ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ касаційну скаргу
позивача відхилено, рішення суду
апеляційної інстанції залишено без
змін.

3 лютого 2014 року позивач подав заяву про
перегляд цієї ухвали з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник зазначає:

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 жовтня 2012 року у справі про
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, якою
рішення апеляційного суду про відмову
у задоволенні позову залишено без змін;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 квітня 2013 року у справі про
визнання звільнення незаконним,
поновлення на роботі, стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу та скасування
запису у трудовій книжці, якою судові
рішення судів попередніх інстанцій
скасовані, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування заяви позивач
посилається на ті обставини, що судом
касаційної інстанції при вирішенні
подібних спорів неоднаково
застосована ст. 38 КЗпП України, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень.

Перевіривши доводи заяви, зміст
судового рішення, на яке посилається
заявник та судового рішення, про
перегляд якого подана заява, колегія
суддів вважає, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
потрібно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах потрібно розуміти
такі, де тотожними є предмет спору,
підстави позову, зміст позовних вимог
та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

З змісту судового рішення суду
касаційної інстанції, про перегляд
якого подана заява вбачається, що суд
касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
про те, що працівник має право
розірвати трудовий договір, укладений
на невизначений строк, попередивши про
це власника або уповноважений ним
орган письмово за два тижні, а доводи
позивача про недотримання
відповідачем двотижневого строку
після подання заяви про звільнення за
власним бажанням є безпідставними,
оскільки встановлення такого строку є
правом роботодавця, а не обов'язком,
тому підстави для поновлення позивача
на роботі на визнання наказу про
звільнення незаконним відсутні.

Зі змісту судового рішення суду
касаційної інстанції від 10 жовтня
2012 року, на яке посилається заявник,
як на неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах
вбачається, що суд погодився з
висновком апеляційного суду про те, що
позивачем пропущено місячний термін
для звернення до суду із заявою про
вирішення трудового спору, що є
підставою для відмови у задоволенні
позову на підставі ст. 233 КЗпП України,
при цьому судом не застосовувалась ст.
38 КЗпП України.

Посилання заявника на ухвалу суду
касаційної інстанції від 10 квітня 2013
року, якою скасовані рішення судів
попередніх інстанцій та направлено
справу на новий судовий розгляд, як на
приклад неоднакового застосування
судом одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України, є безпідставним, оскільки при
направленні справ судом касаційної
інстанції на новий розгляд спір по суті
не вирішується, а рішення приймається
на підставі норм процесуального права
і норми матеріального права при цьому
не застосовуються.

Отже, наведені заявником доводи не
містять ознаки, які згідно з вимогами
статті 355 ЦПК України є підставою для
перегляду судового рішення суду
касаційної інстанції, тому у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_6
до Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про
поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, за заявою ОСОБА_6 про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 листопада 2013 року -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов М.В.
Дем'яносов О.П. Касьян Т.О. Писана О.В.
Ступак