Справа №745/1122/13-ц
Позовне провадження №2/745/25/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2014 року Сосницький районний суд
Чернігівської області в складі
головуючого судді Данькова О.М., при
секретарі Петрикій І.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.
Сосниця цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Киріївської сільської ради,
третьої особи Сосницької районної
державної нотаріальної контори про
визнання права власності на спадкове
майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Киріївської сільської ради,
третьої особи Сосницької районної
державної нотаріальної контори про
визнання права власності на спадкове
майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що
вона є спадкоємцем за законом після
смерті її матері ОСОБА_3, яка сталася
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадщину, що відкрилась
після смерті матері, вона прийняла.
Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва
про право на спадщину, обґрунтовуючи
відмову відсутністю
правовстановлюючих документів на
житловий будинок.
Позивач просить визнати за нею право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями за адресою:
АДРЕСА_1. Позивач ОСОБА_1
надала суду письмову заяву про розгляд
справи за її відсутності, з якої
вбачається, що позовні вимоги вона
підтримує.

Представник відповідача
Киріївської сільської ради в судове
засідання не з'явився, від сільської
ради надійшла письмова заява про
розгляд справи за відсутностї їх
представника, з якої вбачається, що
позовні вимоги відповідач визнає.

Представник третьої особи
Сосницької районної державної
нотаріальної контори у судове
засідання не з'явився, надавши письмову
заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає за необхідне позов
задовольнити, виходячи з наступних
міркувань.

В судовому засіданні встановлено,
що 27.02.2010 року померла ОСОБА_3,
відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 01.03.2010 року.

З матеріалів спадкової справи
видно, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 заведена спадкова справа
№117/2011.

Відповідно до свідоцтва про
народження серії ЯВ №914379 від 22.08.1951
року та свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_2 від 29.12.1973 року вбачається,
що ОСОБА_1 є донькою померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.
Із довідки Киріївської сільської
ради за №419/03-27 від 16.12.2013 року,
вбачається, що житловий будинок з
надвірними будівлями за адресою:
АДРЕСА_1; належав померлій ОСОБА_3.

З технічного паспорту та довідки
характеристики від 19.12.2013 року, виданих
Сосницьким районним комунальним
підприємством "Зодчий", вбачається, що
вартість житлового будинку з
надвірними будівлями (житловий будинок
А-1, сарай Б-1, В-1 погребня, погреб п/г), що
знаходяться по АДРЕСА_1, становить 42182
грн. Рік забудови житлового будинку 1960.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла, до інших осіб
(спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що
будівництво будинку та надвірних
споруд було завершено до набрання
чинності Цивільним кодексом в редакції
2003 року. Тому враховуючи те, що
відповідно до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України в
редакції 2003 року Цивільний кодекс
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності,
то для врегулювання даного спору слід
керуватися нормами, що діяли на момент
завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в
редакції 1963 року.

Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що
громадяни могли мати у власності
житловий будинок. Норми ЦК УРСР в
редакції 1963 року не передбачали
обов'язкову державну реєстрацію
нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про
власність" та Цивільного кодексу
України в редакції 2003 року будь-якого
іншого порядку реєстрації, збудованих
до 15.04.1991 року в сільській місцевості
домоволодінь або їх перереєстрації, не
передбачалося, самовільно збудованими
вони також не являються так як
будувалися і реєструвалися згідно з
діючим на той час законодавством.

Ст. 3 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень ", права на
нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав та їх
обтяжень була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими, як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу УРСР, затверджена
заступником Міністра комунального
господарства УРСР 31.01.1966 року, яка
втратила чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,
Тимчасове положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5 і зареєстроване в Мінюсті
18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені
нормативні акти передбачали державну
реєстрацію будівель, споруд, державну
реєстрацію права власності на будинки
не залежало від державної реєстрації
до часу набрання чинності ЦК та
Законом України від 01.07.2004 року "Про
державне реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

З постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії вбачається, що
нотаріус відмовив позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок з
надвірними будівлями, розташований по
АДРЕСА_1 Чернігівської області, у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу.

Отже позивач може захистити свої права
тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та
досліджені в судовому засіданні докази
дають підставу встановити, що житловий
будинок з надвірними будівлями за
адресою: АДРЕСА_1; дійсно належав
померлій ОСОБА_3, а позивач є
спадкоємцем житлового будинку з
надвірними будівлями за законом.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне визнати право власності на
спадкове майно, а саме на житловий
будинок з надвірними будівлями за
адресою: АДРЕСА_1; за спадкоємцем
ОСОБА_1

Керуючись ст. 3 ЗУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень ", ст. ст. 328, 1216-1218,
1261, п. 4 Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного кодексу України,
п. 6 Постанови ПВСУ від 22.12.195 року «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»,
Інструкцією про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу УРСР,
затвердженою заступником Міністра
комунального господарства УРСР 31.01.1966
року, яка втратила чинність на підставі
наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995
року №56, Тимчасовим положенням про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5 і зареєстрованим в Мінюсті
18.02.2002 року за №157/6445, ст. 100 ЦК УРСР, ст. 123
ЦПК 1963 року, та ст.ст. 10,11,60, 174, 215 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Киріївської сільської ради, третьої
особи Сосницької районної державної
нотаріальної контори про визнання
права власності на спадкове майно
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування, а саме, житловий будинок з
господарськими будівлями (житловий
будинок А-1, сарай Б-1, погребня В-1,
погреб п/г), що знаходяться по АДРЕСА_1,
вартістю 42182 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через Сосницький районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення рішення, - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:
О.М.Даньков