Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
комунального підприємства «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району м.
Києва» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 29 листопада
2013 року та рішення апеляційного суду м.
Києва від 5 лютого 2014 року,

встановила:

У квітні 2013 року комунальне
підприємство «Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району м. Києва»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що згідно
договору купівлі-продажу від 18 червня
2004 року ОСОБА_5 є власником квартири
АДРЕСА_1. ОСОБА_4 зареєстрований в
спірній квартири з 2006 року.

Зазначав, що позивач є
балансоутримувачем вказаного будинку
та надає відповідачам житлово -
комунальні послуги.

Вказувало, що відповідачі своєчасно та
в повному обсязі не платять за надані
їм позивачем житлово-комунальні
послуги, що призвело до утворення
заборгованості, за період з квітня 2009
року по вересень 2013 року, в сумі 10 334,65
грн, яка в добровільному порядку
сплачена не була.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 29 листопада 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь комунального підприємства
«Дирекція замовника з правління
житловим господарством Дарницького
району м. Києва» суму заборгованості в
розмірі 9 142 грн. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
5 лютого 2014 року рішення місцевого суду
в частині солідарного стягнення з
ОСОБА_5 заборгованості у розмірі 9 142 грн
та розподілу судових витрат скасовано,
у цій частині ухвалено нове рішення,
яким відмовлено комунальному
підприємству «Дирекція замовника з
правління житловим господарством
Дарницького району м. Києва» у
задоволенні позову про стягнення
заборгованості з ОСОБА_5

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
комунального підприємства «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району м.
Києва» судові витрати у розмірі 202,92
грн. У іншій частині рішення місцевого
суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені в справі судові
рішення та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідачі отримували від позивача
житлово - комунальні послуги, які
підлягали сплаті, підстав для
звільнення відповідачів від їх оплати
не встановлено.

Скасовуючи рішення місцевого суду в
частині стягнення з ОСОБА_5 суми
заборгованості та ухвалюючи в цій
частині нове рішення про відмову в
задоволенні позову, апеляційний суд
виходив із того, що остання не є
належним відповідачем у даній справі,
оскільки відповідно до договору
дарування від 11 квітня 2009 року ОСОБА_5
подарувала належну їй квартиру ОСОБА_4
Тобто, з 11 квітня 2009 року ОСОБА_5 не є ані
власником, ані споживачем
житлово-комунальних послуг.

Висновки суду підтверджено доказами,
поданими сторонами (ст. 212 ЦПК
України), а наведені в касаційній
скарзі доводи висновок суду не
спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення апеляційного суду м. Києва від 5
лютого 2014 року та рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 29 листопада
2013 року в не скасованій частині
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова