Справа № 367/5160/13 Головуючий у І
інстанції Линник В.Я.Провадження №
22-ц/780/256/14 Доповідач у 2
інстанції МалородКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

14 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Малорода О.І.

суддів: Ігнатченко Н.В., Поліщука М.А.,

при секретарі Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Київ цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 09 вересня 2013 року
в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2013 року банк звернувся до суду
з позовом та просив стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 47594 грн. 92 коп., з яких: тіло
кредиту - 9946 грн. 78 коп., відсотки за
користування кредитом - 34905 грн. 52 коп.,
фіксований штраф - 500 грн., процентний
штраф - 2242 грн. 62 коп. та судовий збір.

Мотивував вимоги тим, що 21 вересня 2005
року між банком та відповідачем було
укладено кредитний договір, згідно з
яким останній отримав кредит в розмірі
5000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 36,00% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, який відповідає
строку дії картки.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
за договором не виконав і станом на 29
березня 2013 року в нього виникла
заборгованість в розмірі 47594 грн. 92 коп.

Заочним рішенням суду позов
задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача заборгованість за кредитним
договором в розмірі 47594 грн. 92 коп. та
судові витрати в розмірі 475 грн. 95 коп.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та призначити
справу до розгляду в загальному
порядку.

Мотивує свої вимоги тим, що рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
оскільки суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи.

Вважає, що судом порушено порядок
заочного розгляду справи, оскільки
повістки про розгляд справи
надсилалися на адресу, де він не
проживає і тому він не був повідомлений
належним чином, тому в суду не було
підстав для заочного розгляду справи.

Неповнота судового рішення полягає в
тому, що суд першої інстанції не взяв до
уваги, що умови надання кредиту надані
суду і на які посилався суд не
відповідають тим умовам, які були
чинними при підписанні ним кредитного
договору при його укладенні в вересні
2005 року.

Також на його думку, суд не врахував
того, що по вимогах банку минув строк
позовної давності, оскільки термін дії
кредитного договору закінчився 31
жовтня 2007 року, тобто коли закінчився
термін дії кредитної картки.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Судом першої інстанції встановлено, що
21 вересня 2005 року між позивачем та
відповідачем було укладено кредитний
договір.

Відповідно до вказаного договору
відповідач отримав від банку кредит в
розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 36,00% річних з кінцевим
строком повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою, що
підтверджується його підписами.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий самий період.

Згідно розрахунку заборгованості від 29
березня 2013 року відповідач має
заборгованість в розмірі 47594 грн. 92 коп.,
з яких: заборгованість за кредитом - 9946
грн. 78 коп., заборгованість за
відсотками - 34905 грн. 52 коп., штрафи: 500
грн. (фіксована частина), 2242 грн. 62 коп.
(процентна частина).

Задовольняючи позов, суд обґрунтовував
свої висновки тим, що оскільки
відповідач взятих на себе зобов'язань
за кредитним договором належним чином
не виконував, в зв'язку з чим він має
заборгованість, яка підлягає стягненню
з нього на користь позивача.

Ухвалюючи рішення суд посилався на
ст.ст. 203, 215, 258, 526, 546, 1046-1050 ЦК України.

Колегія вважає, що висновки суду
відповідають встановленим обставинам
справи.

Дійсно в ході апеляційного розгляду
було встановлено, що на час укладення
кредитного договору діяли «Умови і
правила надання банківських послуг»
подані відповідачем разом з
апеляційною скаргою, а не ті які
застосував суд.

Указані відповідачем Умови були
подані до Ірпінського міського суду в
листопаді 2008 року при подачі заяви про
видачу судового наказу по спірному
кредитному договору.

Тому колегія вважає, що при вирішення
спору слід застосовувати умови подані
відповідачем.

Відповідач зазначає, що банк порушив
його права, коли в односторонньому
порядку збільшив кредитний ліміт з 5 000
грн., як передбачено умовами договору,
до 10 000 грн.

Однак вказані заперечення відповідача
не відповідають вимогам п. 5.3 Умов де
передбачено, що банк в односторонньому
порядку має право змінити розмір
кредитного ліміту без попереднього
повідомлення клієнта. /а.с.69/

Також відповідач указує, що строк дії
кредитного договору закінчився 31
жовтня 2007 року, в той час коли
закінчився строк дії кредитної картки.
/а.с.66/ Тому строк позовної давності
закінчився 31 жовтня 2010 року.

Поскільки позивач до суду звернувся в
липні 2013 року, то на думку відповідача
позивачем пропущено строк позовної
давності.

Колегією встановлено, що відповідачу
при укладенні договору було надано
банківські послуги в формі кредитної
картки з кредитною лінією в розмірі 5000
грн., зі строком дії кредитного ліміта
на строк дії картки.

Відповідно до п.9.3 Умов картрахунок
відкрито на невизначений строк.

Відповідно до п. 9.5 Умов картрахунок
може бути закритий на підставі заяви
клієнта, а також з ініціативи
банка./а.с.70/

Відповідач з заявою до банка про
закриття рахунку не звертався.

Відповідач визнав, що на час закінчення
дії карти - жовтень 2007 року він мав
заборгованість за кредитом, яку не
погасив.

За таких обставин колегія вважає, що
суд правомірно прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог, хоч і
помилково послався на інші умови
надання кредитних коштів, які хоч і
зазнали змін, але на правильність
висновків суду не вплинули.

Інші заперечення в частині порушення
судом норм процесуального права не є
підставою для скасування судового
рішення.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
процесуального права, а тому згідно з ч.
1 ст. 308 ЦПК України колегія відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін.

Керуючись ч. 1 ст. 308, 315 ЦПК України
колегія ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 09 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: