АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/774/1229/14
Головуючий у І-й інстанції: Скрипник
Доповідач: Тамакулова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Макарова М.О.

при секретарі: Поляковій Н.О. ,

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк " Приватбанк", на рішення
Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 20 вересня 2013
року по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк " Приватбанк" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа-
головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
звернення стягнення на майно,
виселення та зняття з реєстраційного
обліку -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
звернення стягнення на майно,
виселення та зняття з реєстраційного
обліку.

Позов обгрунтовував тим, що за
договором № DNK0GK00000065 від 20 травня 2005
року надав ОСОБА_1 кредит у сумі 15000
доларів США, терміном повернення до 19
травня 2025 року включно зі сплатою
відсотків у розмірі 12,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між позивачем
та ОСОБА_1 20 травня 2005 року був
укладений договір іпотеки № DNK0GK00000065,
за умовами якого відповідач надав в
іпотеку належне йому нерухоме майно, а
саме, квартиру загальною площею 40,20
кв.м., житловою площею 25,30 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
належить відповідачу на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу.

В квартирі зареєстровані та проживають
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_1 порушив умови
укладеного договору несвоєчасним
погашенням платежів та відсотків, у
зв'язку з чим, станом на 09 квітня 2013 р.
виникла заборгованість у розмірі 34485,22
дол.США, що за курсом Національного
Банку України станом на 09 квітня 2013
року складає 275536,91 грн. з яких: 14485,40
дол.США - заборгованість за кредитом,
8301,70 дол.США - заборгованість за
процентами, 1057,33 дол.США -
заборгованість по комісії, 10640,79 дол.США
- пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань.

Позивач просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 275536,91 грн., звернути стягнення
на квартиру- предмет іпотеки, шляхом її
продажу , з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, отриманням витягу з
Державного реєстру прав на нерухоме
майно, проведенням дій щодо
коригування технічної документації
відповідно до поточного стану
нерухомості, її перепланування та
перебудови, проведення дій щодо
оформлення та отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки; виселити відповідачів, які
зареєстровані і проживають у квартирі
зі зняттям їх з реєстраційного обліку;
стягнути з відповідачів судові
витрати.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні
вимоги не визнали, відповідач ОСОБА_3 у
судове засідання не з'явився, про
слухання справи повідомлений належним
чином, письмово просив про розгляд
справи за його відсутністю.

Третя особа у судове засідання не
з`явилася, про слухання справи належно
повідомлена.

Рішенням суду І інстанції в позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та про цесуального
права, просить скасувати рішення й
постановити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає відхиленню, з наступних
підстав.

Судом правильно встановлено фактичні
обставини по справі.

За договором № DNK0GK00000065 від 20 травня 2005
року ОСОБА_1 отримав від позивача
кредит у сумі 15000 доларів США, терміном
повернення до 19 травня 2025 року, зі
сплатою відсотків у розмірі 12,00 % на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між позивачем
та ОСОБА_1 20 травня 2005 року укладено
договір іпотеки № DNK0GK00000065, за умовами
якого відповідач надав в іпотеку
належне йому нерухоме майно - квартиру
загальною площею 40,20 кв.м., житловою- 25,30
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 і належить відповідачу на
праві власності ( а.с.19-22, 26-29).

В квартирі зареєстровані та проживають
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_1 порушив умови
укладеного договору несвоєчасним
погашенням платежів та відсотків, у
зв'язку з чим, станом на 09 квітня 2013 р.
виникла заборгованість у розмірі 34485,22
доларів США, що за курсом Національного
Банку України станом на 09.04.2013 року
складає 275536,91 грн. з яких: 14485,40 доларів
США - заборгованість за кредитом, 8301,70
доларів США - заборгованість за
процентами, 1057,33 доларів США -
заборгованість по комісії, 10640,79
доларів США - пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Зобов`язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору (ст.
526 ЦК України).

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Квартира -предмет іпотеки належить на
праві власності ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 20.05.2005
року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
за реєстровим № 1721 (а.с.30)

Встановлено, що Банк свої
зобов'язання по договору виконав
належним чином, що підтверджується
заявою на видачу готівки № 73 від 20.05.2005
року (а.с.78), а відповідач порушив умови
укладеного договору в частині
своєчасного погашення платежів
передбачених умовами кредитного
договору, у зв'язку з чим станом на 09
квітня 2013 р. за договором виникла
заборгованість у розмірі 34485,22 доларів
США, що за курсом Національного Банку
України станом на 09 квітня 2013 року
складає 275536,91 грн. з яких: 14485,40 доларів
США - заборгованість за кредитом, 8301,70
доларів США - заборгованість за
процентами, 1057,33 доларів США -
заборгованість по комісії, 10640,79
доларів США - пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань (а.с.6-12)

Відповідно до вимог статті 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За умовами п. 15.8 договору іпотеки
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на майно в разі дострокового
розірвання кредитного договору або
зміни його умов при наявності
невиконаних зобов`язань на момент
розірвання або внесення змін.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 35 Закону України «Про
Іпотеку», у разі порушення основного
зобов'язання та умов іпотечного
договору, іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю письмову вимогу про
усунення порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору. Положення частини першої
цієї статті не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за
захистом своїх порушених прав до
суду у встановленому законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи
(а.с.14-19) , 26 лютого 2013 року ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_2 була направлена
письмова вимога про повернення суми
кредиту в повному обсязі, а також
процентів, комісії та штрафних санкцій,
нарахованих на день повернення кредиту
в тридцяти денний строк з дня отримання
цієї вимоги. Цією вимогою про усунення
порушень ПАТ КБ «Приватбанк»
попереджав, що у випадку невиконання
або неналежного виконання порушеного
зобов`язання в 30-ти денний строк з дня
отримання вимоги, Банк зі спливом цього
строку має намір продати предмет
іпотеки, уклавши відповідний договір
купівлі-продажу з будь-якою
особою-покупцем, або звернути
стягнення на предмет іпотеки у
будь-який інший спосіб, передбачений
законодавством України, кредитним
договором та договором іпотеки.

Згідно ст. ст.10 , 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Однак позивач не надав суду належних
доказів в підтвердження отримання
зазначеної вимоги відповідачами.

Із наданої суду вимоги банку,
вбачається, що вона направлена ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_2, яка є колишньою
адресою його реєстрації , бо згідно
довідки адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України в
Дніпропетровській області від 27 травня
2013 року, слідує , що місцем проживання
ОСОБА_1 з 19 травня 2006 року є реєстрація
за адресою: АДРЕСА_1 , де він фактично
мешкає (а.с.49).

Вказані обставини були відомі Банку, із
заочного рішення Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
31 серпня 2011 року, за його позовом до
відповідачів про звернення стягнення
та виселення, за яким Банк просив
виселити відповідачів та зняти з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.113-115).

За таких обставинах, суд дійшов до
правильного висновку про відсутність
підстав для звернення стягнення на
майно, оскільки Банк не виконав
передбачені Законом вимоги, що
передують процедурі звернення
стягнення на нерухоме майно.

Порушень умов Іпотечного договору з
боку іпотекодавця в судовому засіданні
не встановлено.

Відповідно до ст. 39 Закону
України «Про іпотеку», суду надано
право відмовити у задоволенні позову
іпотекодержателя про дострокове
звернення стягнення на предмет
іпотеки, якщо допущене боржником або
іпотекодавцем, що є відмінним від
боржника, порушення основного
зобов'язання чи іпотечного договору
завдало збитки іпотекодержателю ,
змінює обсяг його прав. Таких доказів
позивач не надав.

За ст. 40 Закону України «Про іпотеку»,
звернення стягнення на передане в
іпотеку житлове приміщення є
підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення провидиться
у порядку встановленому законом.

Оскільки позивач не набув права
звернення на предмет іпотеки, відсутні
підстави для виселення відповідачів,
які зареєстровані та проживають у
квартирі.

Стосовно позову про зняття
відповідачів з реєстрації, то суд
обгрунтовано відмовив в задоволенні
оскільки він протирічить ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» за якою зняття з реєстрації
місця проживання особи здійснюється на
підставі, зокрема, судового рішення, що
набрало законної сили, про позбавлення
права власності на житлове приміщення
або права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.

При розгляді спору, суд І інстанції в
повному обсязі з'ясував права та
обов'язки сто рін, перевірив доводи,
обставини справи, надав їм належну
оцінку і постановив рішення, яке
відповідає вимогам Закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк " Приватбанк"- відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 20 вересня 2013
року по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк " Приватбанк" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа-
головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
звернення стягнення на майно,
виселення та зняття з реєстраційного
обліку -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

С у д д і: