АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/8579/13
Справа № 631/1730/13-ц
Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: стягнення аліментів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової
Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.

при секретарі Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Нововодолазького районного
суду м. Харкова від 03 грудня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дитини,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у
шлюбі з 12.01.2008 р., мають малолітнього
сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
з матір'ю та перебуває на її утриманні.

24 вересня 2013 року ОСОБА_4
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини всіх
видів доходу щомісячно до досягнення
дитиною повноліття. Посилалася на те,
що відповідач не надає матеріальної
допомоги на утримання сина, хоча має
можливість надавати таку допомогу,
оскільки є працездатним та не має
інших утриманців.

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду
заперечення на позов в частині розміру
стягнення аліментів, посилався на те,
що не працює, тому може виплачувати
аліменти на сина тільки в розмірі 500
грн. щомісячно.

Рішенням рішення
Нововодолазького районного суду
Харківської області від 03 грудня
2013 року позов ОСОБА_4 задоволено: на її
користь стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на
утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/3 частини усіх видів доходу
щомісячно, але не менше встановленого
законодавством мінімального розміру
аліментів, починаючи з 26 вересня 2013
року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір в сумі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
недоведеність тих обставин, які суд
вважав встановленими, порушення судом
норм матеріального права, просить
скасувати це рішення суду та ухвалити
нове рішення про стягнення з нього на
користь позивачки аліменти на
утримання сина в твердій грошовій сумі
в розмірі 500 грн. щомісячно до
досягнення сином повноліття.

Зазначає, що суд на порушення
вимог ст. 182 СК України не прийняв до
уваги, що він не працює з 17 травня 2012
року і його матеріальне становище є
вкрай тяжким, крім того дитина є
здоровою.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги відповідно до ч.1
ст. 303 ЦПК України, судова колегія
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - зміні, виходячи з
наступного.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову ОСОБА_4 у повному
обсязі, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачка сама утримує сина,
має потребу в додаткових коштах на його
утримання, а відповідач є працездатним
і повинен відповідно до законодавства
також утримувати малолітню дитину.

Судова колегія вважає, що такі
висновки суду зроблені без урахування
вимог ст.ст. 182, 184 СК України та
матеріалів справи.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджено поясненнями
сторін у суді апеляційної інстанції
відповідач не надавав належної
матеріальної допомоги позивачці на
утримання їх малолітнього сина
ОСОБА_5, хоча є працездатним і не
перебуває на обліку в центрі
зайнятості, інших утриманців не має.

В суді апеляційної інстанції
ОСОБА_3 пояснив, що з січня 2014 року він
працевлаштувався, однак будь-якого
доходу ще не отримував.

ОСОБА_4 також зазначала, що
працює, має дохід у розмірі 2000 грн.
щомісячно, а розмір аліментів, які
просила стягнути з відповідача,
визначила вільно, без урахування
будь-яких підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. При
цьому такий обов'язок є особистим та
рівним щодо матері та батька дитини.

Крім того, районний суд
безпідставно та всупереч вимогам ст. 11
ЦПК України при вирішенні спору
послався на те, що ОСОБА_4 має потребу в
додаткових коштах на утримання дитини,
оскільки вимог про стягнення
додаткових витрат на малолітнього сина
позивачка відповідно до ст.. 185 СК
України не заявляла.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія вважає можливим зменшити
розмір аліментів, стягнутих щомісячно
з ОСОБА_3, з 13 частини його доходу до 14
частини всіх видів доходу щомісячно
до досягнення дитиною повноліття.

Крім того судова колегія
зазначає, що при зміні матеріального
або сімейного стану сторін, вони не
позбавлені можливості звернутися до
суду з відповідним позовом відповідно
до вимог ст. 192 СК України.

Судові витрати по справі
визначені судом першої інстанції
відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України
та вимог ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», оскільки позивач за
позовом про стягнення аліментів
звільнений від сплати судового збору.

У зв'язку з цим в частині
розподілу судових витрат судове
рішення ґрунтується на вимогах закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3.ч.1 ст. 307,
ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Нововодолазького
районного суду м. Харкова від 03 грудня
2013 року змінити: стягнути з ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в м.
Красноград Харківської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти
на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
в розмірі 1/4 частини усіх доходів
щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 26.09.2013
року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині зазначене
рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)