Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України/

14 березня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, треті
особи Жовтнева районна у м.
Дніпропетровську рада, Комунальне
виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
Жовтневого району м. Дніпропетровська
про визнання права користування
житловим приміщенням та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом, в якому посилається на те, що
він прописаний за адресою: АДРЕСА_1 з 1994
року на підставі Ордеру на жиле
приміщення № 976 від 15 січня 1994 року,
виданого виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради
народних депутатів. У 2010 році КВЖРЕП
Жовтневого району звернулося до суду з
позовом про виселення його із квартири
2-в, на яку ордер на вселення не
надавався. У процесі розгляду вказаної
справи з'ясувалося, що квартира, у якій
проживає позивач у технічному паспорті
зазначена під номером АДРЕСА_2, а
квартира під номером АДРЕСА_1
приватизована іншими особами та
декілька разів відчужена. Рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 05 листопада 2010
року в задоволенні вказаного позову
відмовлено. На даний час позивач
фактично проживає у АДРЕСА_2, площею 11,9
кв.м., а ордер виданий на квартиру під
АДРЕСА_1, площею 15,4 кв.м. У квітні 2013 року
позивач звернувся до
Дніпропетровської міської ради з
заявою привести документи на право
користування житловим приміщенням у
відповідність, але відповіді до
сьогодні не отримав. В зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем та
третіми особами своїх повноважень,
позивач не має можливості реалізувати
своє право на приватизацію займаного
житлового приміщення. Тому позивач
просить суд визнати за ним право
користування житловим приміщенням
АДРЕСА_2; зобов'язати Дніпропетровську
міську раду внести зміни до ордеру на
жиле приміщення № 976 від 15 січня 1994
року, замінивши житлове приміщення
АДРЕСА_1, площею 15,4 кв.м. на житлове
приміщення АДРЕСА_2, площею 11,9 кв.м.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені у позові, просив їх
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача
Дніпропетровської міської ради в
судове засідання не з'явився, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи Жовтневої
районної у м. Дніпропетровську ради в
судове засідання не з'явився, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надав до
суду заяву про розгляд справи без його
участі, просив розглянути справу на
розсуд суду відповідно до вимог
чинного законодавства.

Представник третьої особи КВЖРЕП
Жовтневого району м. Дніпропетровська
в судове засідання не з'явився, про
день, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності представників відповідача
та третіх осіб і постановити заочне
рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1
ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов до висновку, що заявлені
вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК
України передбачає, що кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Як встановлено в судовому засіданні,
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 15 січня
1994 року видано ОСОБА_1 обмінний ордер на
право вселення до житлового приміщення
площею 15,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується копією ордеру /а.с.5/.

З 04 лютого 1994 року позивач
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується копією паспорта та
довідкою № 297, виданої КЖЕП -9 /а.с.6, 17/.

Представник ОСОБА_1 в судовому
засіданні пояснила, що позивач
фактично займає приміщення квартири
АДРЕСА_2.

17 листопада 2008 року ОСОБА_1 звернувся до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовною заявою до
Виконавчого комітету Жовтневої
районної у м. Дніпропетровську ради про
визнання права користування на займані
ним приміщення у будинку АДРЕСА_1.
Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 05 листопада 2010
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено /а.с.10-11/. Вказаним
рішенням встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 28 серпня
2002 року.

Відповідно до відповіді КП «ДМБТІ»
Дніпропетровської обласної ради
станом на 31 грудня 2012 року в
інвентаризаційній справі відсутні
відомості про реєстрацію права
власності за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.38/.

25 березня 2014 року позивач звернувся до
Дніпропетровської міської ради,
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради, Комунального
житлового ремонтно-експлуатаційного
підприємства Жовтневого району м.
Дніпропетровська з заявами про
виправлення помилок у ордері або
внесення змін у технічну документацію
/а.с.12-14/.

Відповідно до ст. 9 ЖК України громадяни
мають право на одержання у безстрокове
користування у встановленому порядку
жилого приміщення в будинках
державного чи громадського житлового
фонду або на одержання за їх бажанням
грошової компенсації за належне їм
для отримання жиле приміщення для
категорій громадян, визначених
законом, або в будинках
житлово-будівельних кооперативів.
Ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Главою 3 Житлового кодексу України
установлені правила користування
жилими приміщеннями в будинках
державного і громадського житлового
фонду, зокрема статтею 61 Кодексу
передбачено, що користування жилим
приміщенням у будинках державного і
громадського житлового фонду
здійснюється відповідно до договору
найму житлового приміщення. Договір
найму жилого приміщення в будинках
державного і громадського житлового
фонду укладається в письмовій формі на
підставі ордера на жиле приміщення між
наймодавцем - житло-експлуатаційною
організацією (а в разі її відсутності -
відповідним підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Відповідно до п.п. 1 пункту а) статті 29
Закону України «Про місцеве
самоврядування» до повноважень
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать
управління в межах, визначених радою,
майном, що належить до комунальної
власності відповідних територіальних
громад. За п.3 частини 1 статті 16 ЖК
України Виконавчі комітети селищних,
сільських Рад здійснюють управління
житловим фондом Ради.

Згідно зі ст. 129 ЖК України ордер є
підставою для вселення на жилплощу,
після якого особа набуває право
користування жилим приміщенням. Згідно
зі статтею 58 Житлового кодексу України
ордер є єдиною підставою для вселення в
надане жиле приміщення. Ордер може бути
видано лише на вільне жиле приміщення.
Відповідно до статті 59 Житлового
кодексу України ордер на жиле
приміщення може бути визнано недійсним
у судовому порядку у випадках подання
громадянами не відповідаючих
дійсності відомостей про потребу в
поліпшенні житлових умов, порушення
прав інших громадян або організацій на
зазначене в ордері жиле приміщення,
неправомірних дій службових осіб при
вирішенні питання про надання жилого
приміщення, а також в інших випадках
порушення порядку і умов надання жилих
приміщень.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 05 листопада 2010
року встановлено, що спір між сторонами
виник внаслідок неналежного виконання
обслуговуючими організаціями своїх
обов'язків, щодо належного обліку
приміщень, які знаходяться в
комунальній власності, а саме: не
проведення своєчасної інвентаризації
приміщень будинку № 9 по вул. Гончара в
м. Дніпропетровську, не здійснення
контролю щодо зайняття особами даних
приміщень, а також невірне зазначення
площі вказаних приміщень та їх
літерації.

Враховуючи те, що позивач фактично
займає та використовує приміщення
АДРЕСА_2 відповідно до його
призначення, додержується правил
користування житловим приміщенням,
сплачує комунальні послуги, та те, що
внаслідок неналежного виконання
обслуговуючими організаціями своїх
обов'язків щодо належного обліку
приміщень позивач не може скористатися
своїми правами на приватизацію
займаного житлового приміщення, суд
вважає на необхідне задовольнити
позовні вимоги позивача частково та
визнати за ним право користування
житловим приміщенням АДРЕСА_2

Щодо позовних вимог позивача про
зобов'язання Дніпропетровську міську
раду внести зміни до Ордеру на жиле
приміщення № 976 від 15 січня 1994 року,
замінивши житлове приміщення АДРЕСА_1,
площею 15,4 кв.м. на житлове приміщення
АДРЕСА_2, площею 11,9 кв.м., суд не
знаходить підстав, оскільки ордер на
житлове приміщення № 976 від 15 січня 1994
року видавався саме на кв. АДРЕСА_1,
окрім того позивачем не надано
будь-яких доказів відмови відповідача
стосовно внесення змін до ордеру.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради, треті
особи Жовтнева районна у м.
Дніпропетровську рада, Комунальне
виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
Жовтневого району м. Дніпропетровська
про визнання права користування
житловим приміщенням та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 право користування
житловим приміщенням АДРЕСА_2.

В задоволенні позовних вимог стосовно
зобов'язання Дніпропетровської
міської ради внести зміни у Ордер на
жиле приміщення № 976 від 15 січня 1994 року
- відмовити.

Стягнути з Дніпропетровської міської
ради на користь позивача сплачений
останнім судовий збір в розмірі 229, 40
грн.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя
С.О. Демидова