Справа № 361/5704/13ц Головуючий у І
інстанції Білик Г.О.Провадження №
22-ц/780/1909/14 Доповідач у 2
інстанції КашперськаКатегорія 41
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді
Кашперської Т.Ц.,

суддів
Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 01 листопада
2013 року у справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Відділ державної
виконавчої служби Броварського
міського управління юстиції Київської
області, ОСОБА_2 про повторне виселення,

заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із даною заявою про повторне
виселення. Заявлені вимоги мотивувала
тим, що рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 28 грудня 2010 року в задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
права власності на житловий будинок
відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про виселення задоволено та
виселено ОСОБА_2 з приміщень 1-1, 1-2, 1-5
житлового будинку АДРЕСА_1. 31 липня 2012
року рішення виконано в примусовому
порядку, однак після закінчення
виконавчого провадження ОСОБА_2 знову
вселився до її частини будинку.
Посилаючись на ст. 78 Закону України
«Про виконавче провадження», просила
постановити ухвалу про повторне
виселення ОСОБА_2 з приміщень 1-1, 1-2, 1-5
житлового будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 01 листопада
2013 року ОСОБА_1 відмовлено в
задоволенні заяви.

Заявник ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення та неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просила скасувати ухвалу Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 01 листопада 2013 року та задовольнити
заяву в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
повторне виселення, суд першої
інстанції виходив з того, що на
виконання рішення Броварського
районного суду Київської області від 28
грудня 2010 року ОСОБА_2 було виселено з
приміщень 1-1, 1-2, 1-5 житлового будинку
АДРЕСА_1, належних та допустимих
доказів того, що ОСОБА_2 самостійно
вселився до вказаних приміщень у
житловому будинку, заявником надано не
було.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають матеріалам
справи та вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що згідно договору дарування
АВМ № 747942 від 04 вересня 2000 року ОСОБА_2
подарував, а ОСОБА_3 прийняв у дар ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями і спорудами, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 28 грудня 2010
року відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_8,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
частину домоволодіння та його розділ в
натурі, визнання свідоцтв про право на
спадщину за законом частково
недійними, задоволено зустрічний позов
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
до ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про розділ
домоволодіння в натурі та виселення.
Розділено домоволодіння АДРЕСА_1 між
співвласниками, виділивши ОСОБА_3 в
користування житлову кімнату 1-4, кухню
1-4, вбиральню «В», ? газопровода від
газового стояка до врізки, що складає ?
частину від усього домоволодіння.
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
виділено в користування кухню 1-1,
житлову кімнату 1-2, житлову кімнату 1-5, ?
газопровода від газового стояка до
врізки, інженерне устаткування, ганок з
козирком, погріб «Г», свердловину «К»,
огорожу, хвіртку, ворота, що складає ?
частини від усього домоволодіння,
зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_8
виконати ряд перебудов, виселено
ОСОБА_2 з приміщень 1-1, 1-2, 1-5 у житловому
будинку АДРЕСА_1.

28 серпня 2012 року постановою державного
виконавця ВДВС Броварського
міськрайонного управління юстиції
закінчено виконавче провадження ВП №
28271436 про виселення ОСОБА_2 з приміщень
1-1, 1-2, 1-5 у житловому будинку АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення в
зв'язку із виконанням рішення суду в
повному обсязі згідно акту державного
виконавця від 31 липня 2012 року.

Вказані обставини підтверджуються
наявними у справі доказами.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1, колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 78 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
якщо особа самостійно вселилася у
приміщення, з якого вона була примусово
виселена, повторне її виселення може
бути здійснено державним виконавцем на
підставі ухвали суду, який прийняв
рішення про виселення. Виконавче
провадження в такому разі підлягає
поновленню за постановою державного
виконавця.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Таким чином, заявник повинен був
довести, що ОСОБА_2 вселився в ті ж самі
конкретні приміщення 1-1, 1-2, 1-5, а не до
будинку в цілому, що заявником зроблено
не було.

Із матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що актом державного виконавця
від 15 липня 2013 року при виконанні
виконавчого листа про зобов'язання
ОСОБА_1 та інших провести будівельні
роботи в спірному будинку та виїздом за
адресою с. В.Димерка встановлено, що
двері боржника зачинені, доступ до
свого приміщення стягувачу
забезпечено у повному обсязі (а. с. 145).

За вказаних обставин суд обґрунтовано
відмовив ОСОБА_1 в задоволенні скарги.

Ухвала постановлена із додержанням
вимог закону і передбачених законом
підстав для її скасування при
апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги, що
обставини, на які вона посилається,
підтверджені постановами про відмову в
порушенні кримінальної справи від 03
серпня 2012 року, 10 вересня 2012 року, 06
жовтня 2012 року, 30 березня 2013 року,
колегією суддів відхиляються, оскільки
вказані постанови оцінені судом з
урахуванням вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України
та висновків суду першої інстанції не
спростовують і свідчать тільки про те,
що між сторонами триває спір з приводу
користування житловим будинком.

Дані обставини не перешкоджають ОСОБА_1
звернутися з позовом до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
будинком.

Із цих же підстав колегія суддів
відхиляє доводи апелянта, що рішення
суду про влаштування окремого входу до
будинку ОСОБА_3 не виконано і ОСОБА_2
користується спільним входом.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не можуть бути підставою
для скасування ухвали суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду
першої інстанції постановлена із
дотриманням норм процесуального права
і не може бути скасована з підстав, що
викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 01 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Кашперська Т.Ц.

Судді:
Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.