У Х В А Л А

іменем україни

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,

Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, публічне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Лафорт», про відшкодування
майнової шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду м. Києва від
17 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи:
ОСОБА_5, публічне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Лафорт» (далі - ПАТ
«Страхова компанія «Лафорт»), про
відшкодування майнової шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки.

Посилався на те, що 3 грудня 2012 року на
перехресті вул. Тимошенка та вул.
З.Гайдай в м. Києві сталося зіткнення
транспортних засобів, а саме:
автомобіля марки «Ноnda НR-V 5D» державний
номерний знак НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_4, який не дотримався безпечної
відстані, та автомобілем марки
«Мегсеdеs-Веnz Vito» державний номерний
знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3
Внаслідок ДТП, яка сталася з вини
відповідача, автомобілю позивача
завдано збитків на суму 11 677,27 грн, крім
того, позивачем сплачено вартість
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 500 грн, а також за надання
юридичної допомоги 2 500 грн.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 24 жовтня 2013 року позовні
вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі
11 677,27 грн, витрати пов'язані з
проведенням автотоварознавчого
дослідження, в розмірі 500 грн, витрати,
пов'язані з наданням юридичної
допомоги, в розмірі 2 500 грн та 229,51 грн
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
17 грудня 2013 року рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 24 жовтня 2013
року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить суд
касаційної інстанції скасувати
рішення апеляційного суду м. Києва від
17 грудня 2013 року та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення апеляційного суду
зазначеним вимогам закону не
відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач визнав факт вчинення ДТП та
надав розписку про сплату франшизи в
сумі 500 грн на користь позивача.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
апеляційний суд виходив із того, що
позовні вимоги пред'явлено до
неналежного відповідача, оскільки
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 застрахована в ПАТ СК «Лафорт» з
лімітом відповідальності в розмірі 50 000
грн та франшизою 500 грн, яка ОСОБА_4
сплачена на користь позивача. Сума
майнових збитків, завданих внаслідок
ДТП, не перевищує ліміт страхової
відповідальності, тому шкода завдана
відповідачем підлягає відшкодуванню
за рахунок страхувальника ПАТ СК
«Лафорт».

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитися не можна, оскільки суд
дійшов їх без повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставин
справи, прав і обов'язків сторін у цих
правовідносинах, неправильно
застосувавши норми матеріального та
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 3 грудня 2012 року на
перехресті вул. Тимошенка і вул. 3.
Гайдай в м. Києві сталося зіткнення
транспортних засобів марки «Ноndа НR-V 5D»
державний номерний знак НОМЕР_1 під
керування відповідача, який не
дотримався безпечної дистанції, та
автомобілем марки «Меrсеdes-benz Vito»
державний номерний знак НОМЕР_2 під
керуванням позивача.

Відповідно до постанови Оболонського
районного суду в м. Києві від 26 грудня
2012 року встановлено, що ДТП сталося з
вини ОСОБА_4, який порушив п. 13.1 ПДР
України, у зв'язку з чим сталося
зіткнення автомобілів, що спричинило
пошкодження автомобіля позивача.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталась з вини
відповідача, автомобілю ОСОБА_3 завдано
збитків. Згідно зі звітом № 7373 з оцінки
транспортного засобу від 19 березня 2013
року, наданим ФОП ОСОБА_6, яка діє на
підставі Сертифіката НОМЕР_3 суб'єктів
оціночної діяльності, матеріальна
шкода завдана позивачу в зв'язку з
пошкодженням автомобіля складає 11 677,27
грн, окрім того, ним сплачено вартість
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 500 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішенням, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала, однак, як
вбачається з матеріалів справи,
страховою компанією позивачу частково
відшкодовані збитки.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до листа № 3/1-08/23568 від 30
серпня 2013 року МТСБУ повідомив, що
відшкодовує шкоду у разі недостатності
коштів та майна страховика-учасника
МТСБУ, що визнаний банкротом або
ліквідований для виконання його
зобов'язань за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності.

На сьогодні МТСБУ не володіє
інформацією щодо ліквідації ПрАТ «СК
Лафорт» чи визнання даної страхової
компанії банкрутом.

Скасовуючи частково рішення суду
першої інстанції та ухвалюючи рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог, апеляційний суд на порушення
вимог ст. 214 ЦПК України не звернув
увагу на обставини, які мають значення
для вирішення справи.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, дослідивши надані сторонами
докази, вислухавши пояснення сторін у
справі, суд першої інстанції дійшов по
суті правильного висновку про
задоволення позовних вимог.

Скасовуючи рішення, ухвалене згідно із
законом, апеляційний суд дійшов
помилкового висновку, що постановлене
судом першої інстанції рішення не
відповідає вимогам закону.

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком, так як він є
необґрунтованим і таким, що не
відповідає вимогам закону.

За таких обставин, ураховуючи те, що
апеляційним судом помилково скасовано
рішення суду першої інстанції,
ухвалене згідно із законом, рішення
апеляційного суду на підставі ст. 339 ЦПК
України підлягає скасуванню із
залишенням у силі рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
17 грудня 2013 року скасувати, а рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 24 жовтня 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:О.І. ЄвтушенкоСудді:Є.П.
Євграфова В.І. Журавель І.М.
Завгородня Ю.Г. Іваненко