АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/227/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 46 Манько М. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Гончар Н. І. УХВАЛА
27 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Гончар Н. І. суддів Ювшин
В. І. , Пономаренко В. В. при
секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 28 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
треті особи: служба у справах дітей
виконавчого комітету Смілянської
міської ради Черкаської області,
Смілянський міський центр соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді
виконавчого комітету Смілянської
міської ради про надання дозволу на
тимчасовий виїзд малолітньої дитини
за кордон без дозволу батька, -
в с т а н о в и л а :
В жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_7 про надання
дозволу на тимчасовий виїзд
малолітньої дитини за кордон без
дозволу батька. Свої вимоги мотивувала
тим, що вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі та проживала
однією сім'єю з відповідачем. 03 липня
2012 року шлюб між ними було розірвано.
Від шлюбу мають спільного сина - ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, який після
розірвання шлюбу залишився проживати з
нею. Відповідач ухиляється від
виконання своїх обов'язків,
вихованням, життям та розвитком дитини
Позивачка турбується про
оздоровлення, розвиток та відпочинок
сина і має можливість подорожувати з
сином за межі України з метою розвитку,
відпочинку та оздоровлення, що
позитивно впливає на всебічний
розвиток дитини. Вона неодноразово
зверталася до відповідача про надання
дозволу на виїзд сина за межі України,
однак він ухиляється. Просить надати
дозвіл на тимчасовий виїзд з України
неповнолітньому ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без згоди та супроводу батька ОСОБА_7
до досягнення ОСОБА_8 16 річного віку,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 28
листопада 2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з даним рішенням
ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати у
зв'язку з невідповідністю висновків
суду обставинам справи та порушенням
норм матеріального та процесуального
права, ухвалити по справі нове рішення
по суті позовних вимог.

Заслухавши осіб, які з»явилися в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає із наступних
підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю
відповідає зазначеним вимогам,
оскільки ґрунтується на повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в
сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_6 суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те,
що позивачка не надала суду будь - яких
доказів про те, що вона збирається
разом із сином найближчим часом
здійснити подорож за межі України, а
також відсутні докази того що
відповідач відмовив у наданні згоди на
виїзд дитини за кордон.

Судом встановлено, що ОСОБА_6
перебувала у зареєстрованому шлюбі та
проживала однією сім'єю з ОСОБА_7 з 10
лютого 2007 року по 03 липня 2012 року і від
даного шлюбу у них народився син -
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 про що в Книзі
реєстрації зроблено відповідний
актовий запис за № 186.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини.

Статтею 155 СК України визначено, що
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Частиною 3 ст. 313 ЦК України передбачено,
що фізична особа, яка є громадянином
України, має право на безперешкодне
повернення в Україну. Фізична особа,
яка не досягла шістнадцяти років, має
право на виїзд за межі України лише за
згодою батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» від
21 січня 1994 року та постановою КМ
України №57 від 27.01.1995 року «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України».

Згідно ст. 4 Правил перетинання кордону
громадянами України, затверджених
постановою КМ України №57 від 27.01.1995
року «Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України» визначено, що
виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, в супроводі
одного з батьків або інших осіб,
уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється: за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням у ній держави
прямування та відповідного часового
проміжку перебування у цій державі,
якщо другий з батьків відсутній у
пункті пропуску.

Якщо відсутня нотаріально посвідчена
згода одного з батьків, тоді підставою
для виїзду неповнолітньої дитини
являється судове рішення.

У ст. 141 Сімейного кодексу України
визначена рівність прав і обов'язків
батьків відносно дитини.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів вважає, що позивач жодними
доказами не довела що її право порушене
чи в майбутньому відповідач не буде
надавати дозвіл на виїзд дитини за
кордон чи чинитиме інші, пов'язані з цим
перепони та буде діяти не в інтересах
дитини. Сама позивачка підтвердила той
факт, що на протязі 2013 року відповідач
двічі давав свою згоду на виїзд сина за
межі України.

Колегія суддів критично оцінює
посилання позивачки, на те що доказом
відмови відповідача у наданні дозволу
виїзду дитини за кордон є неодноразові
його ігнорування в отриманні
письмових звернень позивачки, оскільки
як вбачається з довідок Укрпошти,
поштове повідомлення було повернуто
відправнику у зв'язку із закінченням
терміну зберігання.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає що суд ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Виходячи із вищевикладеного, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються, були
предметом судового розгляду і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 28
листопада 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: служба у
справах дітей виконавчого комітету
Смілянської міської ради Черкаської
області, Смілянський міський центр
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді виконавчого комітету
Смілянської міської ради про надання
дозволу на тимчасовий виїзд
малолітньої дитини за кордон без
дозволу батька - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :