Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/836/14
Головуючий у 1-й інстанції: Троценко Т.А.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

Краснокутської
О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 12 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Бердянська
міська рада, про поділ житлового
будинку, визнання права власності,
встановлення порядку користування
земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА :

16 лютого 2012 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Бердянська
міська рада, про поділ житлового
будинку, визнання права власності,
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, який було уточнено
в ході судового розгляду справи.

Зазначала, що їй та іншим співвласникам
належить на праві спільної часткової
власності домоволодіння АДРЕСА_1.

Їй на праві власності належить 3/10
частки в жилому будинку, яка фактично
складається з коридору № 3-2 площею 6,6
кв. м., кімнати № 3-3 площею 10,1 кв. м.,
кімнати № 3-4 площею 19.0 кв. м., сіней «а3»
(кухня 3-1 площею 6,2 кв. м.), і
господарських споруд - сараїв «Ш, Ц»,
навісу «Щ», вбиральні «Ш1», душу «И»,
вигрібної ями № 18, замощення І, паркану
№ 4, паркану № 9, воріт № 10.

Відповідачам належить частина
житлового будинку «А», а саме - кімната
№ 2-4 площею 10,4 кв. м., кімната № 2- 5
площею 6,6 кв. м., прихожа № 2-6 площею 20,5
кв. м., житлова прибудова «А1», сіни «а,
а1, а2», прибудова «а6», сходи до «О» № 19,
навіс «X», сарай «Ч», вбиральня «Ю»,
літня кухня «Г», вбиральня «С»,
вигрібні ями №№ 13, 17, паркан № 8,
хвіртку № 11, паркан № 12, паркан № 14,
ворота № 16, № 15, замощення II, замощення
III.

Оскільки її частка будинку є
відокремленою, просила поділити
будинок в натурі, виділивши її частку в
окреме домоволодіння, припинивши право
спільної сумісної власності між нею та
відповідачами. Визначити порядок
користування земельною ділянкою
загальною площею 815,0 кв. м., на якій
розташоване домоволодіння, і виділити
їй в користування в рахунок належної
частки у праві власності земельну
ділянку площею 168,0 кв. м., відповідачам
залишити у користування земельну
ділянку площею 647,0 кв. м.

09 квітня 2012 року ОСОБА_8 звернулася до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 про виділ в
натурі частки із майна, припинення
права спільної часткової власності,
визнання права власності на цілий
об'єкт нерухомості, який ухвалою судді
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 10 квітня 2012
року було об'єднано з позовом ОСОБА_3 ( а.
с. 40-49,68 т. 1).

28 січня 2013 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
звернулися до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_10, ОСОБА_8 про визнання
права власності, визначення порядку
користування земельною ділянкою, у
прийнятті якого було відмовлено
ухвалою судді Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 29 січня 2013 року ( а. с. 156-158 т.
1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, ухвалою
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 30 жовтня 2013
року в якості належного відповідача до
участі у справі залучено спадкоємця
померлої - ОСОБА_4 ( а. с. 251 т. 1, а. с. 4-5,8-9 т.
2 ).

Ухвалою Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 12 грудня
2013 року позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 про виділ у
натурі частки майна, припинення права
спільної часткової власності, визнання
права власності на цілий об'єкт
нерухомого майна залишено без розгляду
(а. с. 20-21 т. 2).

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 12 грудня
2013 року позов задоволено частково.

Виділено ОСОБА_3 на належні їй на праві
власності 3/10 частини житлового будинку
АДРЕСА_1, розташованого на земельній
ділянці загальною площею 664,58 км. м, а
саме - у жилому будинку «А» коридор № 3-2
площею 6,6 кв. м., кімнату № 3-3 площею 10,1
кв. м., кімнату № 3-4 площею 19.0 кв. м., сіни
«а3» (кухня 3-1 площею 6,2 кв. м.), сараї «Ш,
Ц», навіс «Щ», вбиральню «Ш1», душ «И»,
вигрібну яму № 18, замощення І, паркан №
4, паркан №9, ворота № 10.

Залишено у користування ОСОБА_4,
ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7 в рахунок
належних їм часток у праві спільної
часткової власності частину житлового
будинку «А» кімнату № 2-4 площею 10,4 кв.
м., кімнату № 2- 5 площею 6,6 кв. м., прихожу
№ 2-6 площею 20,5 кв. м., житлову прибудову
«А1» сіни «а, а1, а2», прибудову «а6»,
сходи до «О» № 19, навіс «X», сарай «Ч»,
вбиральню «Ю», літню кухню «Г»,
вбиральню «С», вигрібні ями №№ 13, 17,
паркан № 8, хвіртку №11, паркан № 12,
паркан № 14, ворота №№ 15,16, замощення II,
замощення III.

Припинено право спільної часткової
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 між
ОСОБА_3 з одного боку і ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 з іншого боку.

В решті позову відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційної скаргою ОСОБА_3., яка в
апеляційній скарзі посилалась на
невідповідність висновків суду
наданим доказам, допущені порушення
норм матеріального права, просить
рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 12 грудня
2013 року в частині відмови в задоволенні
позовних вимог про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою скасувати, ухвалити нове
рішення, яким визначити порядок
користування земельною ділянкою
загальною площею 815 кв. м.

У судове засідання апеляційного суду
Запорізької області сторони не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином, про
що свідчать рекомендовані
повідомлення про вручення поштових
відправлень. ОСОБА_3 надіслала
телеграму про розгляд справи у її
відсутності. Інші учасники процесу про
причини неявки суд на сповістили.
Враховуючи викладене, на підставі
статті 305 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи у відсутності осіб, що
не з'явилися.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у відповідності до статті 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Частини 1,2,3 статті 358 ЦК України
передбачають, що право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у справі спільної часткової
власності.

Згідно до частини 3 статті 364 ЦК України
у разі виділу співвласником у натурі
частки із спільного майна для
співвласника, який здійснив такий
виділ, право спільної часткової
власності на виділене майно
припиняється. Така особа набуває право
власності на виділене майно, і у
випадку, встановленому законом, таке
право підлягає державній реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 03 березня
2011 року належить на праві власності 3/10
частин житлового будинку АДРЕСА_1 ( а. с.
6-11 т. 1 ).

За ОСОБА_12 зареєстроване право
власності на 3/8 частин домоволодіння на
підставі свідоцтв про право власності
на спадщину від 01 жовтня 1955 року ( а. с.
16-18 т. 1 ).

ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. До
Бердянської державної нотаріальної
контори з заявами про прийняття
спадщини 07 лютого 2007 року звернулись
онуки померлої ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_5
Заведена спадкова справа № 127/2007.
Свідоцтва про право на спадщину не
видавалися ( а. с. 19,238-239 т. 1 ).

ОСОБА_6, ОСОБА_5 є власниками 1/24 часток
домоволодіння кожний на підставі
свідоцтв про право на спадщину від 27
червня 1960 року і власниками 1/96 часток
домоволодіння кожний на підставі
свідоцтв про право на спадщину від 16
лютого 2007 року ( а. с. 20-21,23-32 т. 1 ).

ОСОБА_7 є власником 1/24 часток
домоволодіння на підставі свідоцтва
про право на спадщину від 28 березня 2012
року ( а. с. 63,64,73-75,252 т. 1 ).

ОСОБА_8 набула право власності на 1/5
частку будинку на підставі договору
купівлі-продажу від 29 липня 1988 року, на
підставі договору купівлі-продажу від
30 червня 1990 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8
помелла. З заявою про прийняття
спадщини за заповітом до Бердянської
державної нотаріальної контори
звернувся ОСОБА_4, була заведена
спадкова справа № 467/2013, однак
свідоцтво про право на спадщину не
видавалося ( а. с. 41-49,251 т. 1 ).

Частково задовольняючи позов ОСОБА_3,
суд першої інстанції виходив з того, що
вона має право на виділення в натурі 3/10
часток нерухомого майна -
домоволодіння АДРЕСА_1, які належать їй
на праві власності, та на припинення
права спільної часткової власності між
позивачкою та відповідачами. Такий
виділ технічно можливий, що
підтверджено висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 1752
від 14 грудня 2012 року ( а. с. 103,104,112-131 ).
Також суд відмовив ОСОБА_3 у
задоволенні позову в частині виділення
її частики у цілий об'єкт нерухомості.

В цій частині судове рішення сторонами
не оскаржується, тому відповідно до
положень статті 303 ЦПК України, його
законність і обґрунтованість судом
апеляційної інстанції не
перевіряється.

ОСОБА_3 також заявила вимоги про
визначення порядку користування
земельною ділянкою загальною площею 815
кв. м. Просила, прийнявши до уваги
фактичний порядок користування землею,
який склався між нею та відповідачами,
виділити їй у користування земельну
ділянку площею 155 кв. , решту ділянки
залишити у користування відповідачам (
а. с. 3-4 ).

Відмовляючи в цій частині у
задоволенні вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не
надала належних і допустимих доказів,
які б підтверджували, що сторони на
законних підставах користуються
земельною ділянкою загальною площею 815
кв. м.

Вказаний висновок відповідає наданим
доказам, узгоджується з нормами
матеріального права.

За змістом частин 1, 4 статті 120 ЗК
України при переході права власності
на будівлю і споруду право власності на
земельну ділянку або її частку може
переходити на підставі
цивільно-правових угод, а право
користування на підставі договору
оренди. При переході права власності на
будівлю та споруду до кількох осіб
право на земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження
будівлі і споруд.

В ході вирішення спору з'ясовано, що між
сторонами фактично склався порядок
користування земельною ділянкою
АДРЕСА_1. Ділянка різноманітними
огорожами та спорудами поділена на три
окремих самостійних ділянки з окремими
виходами і в'їздами.

Однак у ряді нотаріально посвідчених
документів, копії яких містяться у
матеріалах справи, у тому числі із
копії свідоцтва про право на спадщину
за заповітом ОСОБА_3, вбачається, що
домоволодіння АДРЕСА_1 розташоване на
земельній ділянці площею 664,58 кв. м ( а. с.
9,12,14,20,27,30,48-49 т. 1 ).

За таких обставин суд першої інстанції
правильно не задовольнив вимоги
ОСОБА_3, у яких вона просила визначить
порядок користування земельною
ділянкою загальною площею 815 кв. м. В цій
частині рішення є законним,
обґрунтованим, підстав для його
скасування колегія не вбачає.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, а також взявши до
уваги дані кадастрового плану
земельної ділянки АДРЕСА_1 (
кадастровий номер ::09:013 ), з якого
вбачається, що загальна площа вказаної
ділянки дорівнює 0,0795 га, колегія суддів
дійшла висновку, що з резолютивної
частини судового рішення слід
виключили посилання на те, що будинок
АДРЕСА_1 розташований на земельній
ділянці площею 664,58 кв.м. ( а. с.129 ).

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Виключити з резолютивної частини
рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 12 грудня
2013 року посилання на те, що будинок
розташований на земельній ділянці
площею 664,58 кв.м.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: