Справа
пр. №2/756/559/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого
судді - Андрейчука Т.В.

при
секретарях - Ліщенко Я.В.,
Білик С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом комунального підприємства
"Житлосервіс "Приозерне" Оболонського
району у м. Києві до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, - ОСОБА_6, про
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 позивач
комунальне підприємство "Житлосервіс
"Приозерне" (далі - КП
"Житлосервіс "Приозерне") звернулося до
суду в порядку цивільного судочинства
з позовом до відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
зобов'язання надати доступ до квартири.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є власниками
квартири АДРЕСА_1.

КП "Житлосервіс "Приозерне"
стверджувала, що відповідачі здійснили
перепланування належного їм на праві
власності житлового приміщення,
перерізавши спільні екрани балконів
між квартирами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в
будинку АДРЕСА_1 та перенесено
перегородку між балконами.

Посилаючись на ст. ст. 322, 382, 383
ЦК України, ст. ст. 10, 24, 100 ЖК України, п.
п. 4, 7 Правил користування приміщеннями
житлових будинків і гуртожитків,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 08 жовтня 1992 року
№572, п. п. 1.4.3., п. 1.4.4. Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, затверджених наказом
Державного комітету України х питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року №76, позивач просив суд
зобов'язати відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за їхній
рахунок поновити планування балкону
квартири АДРЕСА_1. Шляхом демонтажу
перегородки та встановлення спільних
огороджуючи конструкцій балконів
відповідно до проектного рішення
будинку між квартирами НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1.

У судовому засіданні
представник позивача вимоги свого
довірителя підтримала, просила суд їх
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
представник відповідачів у судовому
засіданні проти позову заперечували,
зазначивши, що здійснення
ремонтно-оздоблювальних робіт з
облаштування балкону не потребує
отримання будь-яких дозволів чи
погоджень, а тому не може вважатись
переплануванням чи переобладнанням. З
цих підстав просили суд відмовити у
задоволенні позову КП "Житлосервіс
"Приозерне".

Третя особа ОСОБА_6 та її
представник в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлялись, представник
третьої особи надіслав до суду заяву, в
якій просив суд розглянути справу за
відсутності третьої особи.

Заслухавши пояснення осіб,
які беруть участь у справі, показання
свідка, дослідивши матеріали справи,
зібрані у справі докази, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Будинок АДРЕСА_1 закріплений
за КП "Житлосервіс "Приозерне" на праві
господарського відання та перебуває на
його балансі (а. с. 10-12).

Ст. 24 ЖК України передбачено,
що для експлуатації державного і
громадського житлового фонду
створюються житлово-експлуатаційні
організації, діяльність яких
здійснюється на основі господарського
розрахунку. Житлово-експлуатаційні
організації забезпечують схоронність
житлового фонду і належне його
використання, високий рівень
обслуговування громадян, а також
контролюють додержання громадянами
правил користування жилими
приміщеннями, утримання жилого будинку
і придомової території. Жилий будинок
може експлуатуватися тільки однією
житлово-експлуатаційною організацією.
Якщо для експлуатації будинків
відомчого або громадського житлового
фонду не може бути створено
житлово-експлуатаційну організацію,
експлуатація будинків здійснюється
безпосередньо відповідним
підприємством, установою,
організацією.

Обслуговування будинку
АДРЕСА_1 здійснюється
житлово-експлуатаційною конторою №504
КП "Житлосервіс "Приозерне" (далі - ЖЕК
№504).

З матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить на праві
власності квартира АДРЕСА_1. Крім
власників, у цій квартирі також
постійно мешкають ОСОБА_7 та малолітня
ОСОБА_8 (а. с. 7, 8).

У судовому засіданні
встановлено, що відповідачі здійснили
облаштування балкону, заскливши його
та замінивши мозаїчний залізобетонний
балконний екран на екран з ПВХ, що на
думку представника позивача, є
самовільним переплануванням квартири.

Відповідно до ст. 152 ЖК
України переобладнання і
перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
провадиться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

П. 4 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 08 жовтня 1992 року
№572, встановлено, що власники, наймачі
(орендарі) приміщень житлових будинків
мають право на переобладнання і
перепланування житлових і підсобних
приміщень, балконів і лоджій за
відповідними проектами без обмеження
інтересів інших громадян, які
проживають у будинку, з дозволу
власника будинку (квартири) та органу
місцевого самоврядування, виданого в
установленому порядку.

Умови і порядок
переобладнання, перебудови,
перепланування будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень
регулюються Правилами утримання жилих
будинків і прибудинкових територій,
затвердженими наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року №76. Цими з Правилами
визначені поняття переобладнання і
перепланування. Так, згідно з п. 1 Правил
утримання жилих будинків і
прибудинкових територій,
затвердженими наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року №76, переобладнання -
улаштування в окремих квартирах
багатоквартирних будинків
індивідуального опалення та іншого
інженерного обладнання, перенесення
нагрівальних, сантехнічних і газових
приладів; влаштування і
переустаткування туалетів, ванних
кімнат, вентиляційних каналів. До
елементів перепланування жилих
приміщень належать: перенесення і
розбирання перегородок, перенесення і
влаштування дверних прорізів,
улаштування і переустаткування
тамбурів, прибудова балконів на рівні
перших поверхів багатоповерхових
будинків.

Враховуючи те, що зазначені
Правила переважно регулюються
відносини за участю суб'єктів, на
балансі яких перебувають
багатоквартирні жилі будинки, наведені
визначення можуть стосуватись
переобладнання та перепланування
житла його приватним власником лише
тією мірою, якою це не суперечить
сутності даних відносин.

Правові наслідки здійснення
переобладнання і перепланування житла,
що перебуває у приватній власності,
визначені ст. 376 ЦК України, відповідно
до ч. 2 якої особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває право
власності на нього.

При вирішення питання чи має
місце самовільне переобладнання і
перепланування житла слід враховувати
положення Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 24 травня
2001 року №127.

Згідно з п. 3.2 Інструкції не
належать до самочинного будівництва: 1)
при будівництві будинків садибного
типу - зведення на земельній ділянці
тимчасових будівель (навісів, палаток,
кіосків, накриття, літніх душових,
теплиць, покритих поліетиленовою
плівкою, споруд тощо), які не потребують
виконання робіт з улаштуванням
фундаментів; перестановка обладнання в
межах призначених приміщень;
улаштування чи закриття дверних або
віконних прорізів; збільшення або
зменшення площ за рахунок демонтування
чи влаштування перегородок, комор,
знесення печей та грубок;
перепланування, не пов'язані зі змінами
(збільшення чи зменшення) житлової або
допоміжної площ; 2) у квартирах
(багатоповерхових будинках) -
перепланування, не пов'язані зі змінами
(збільшення чи зменшення) житлової або
допоміжної площ, без порушення несучих
конструкцій; збільшення житлової чи
допоміжної площ за рахунок
демонтування перегородок, комор,
знесення печей, камінів та грубок,
засклення балконів, лоджій,
улаштування дверних прорізів у
внутрішніх некапітальних стінах;
перестановка в межах призначених
приміщень, обладнання; 3) поточний
ремонт будівель та споруд без змін
призначення приміщень; 4) заміна
матеріалу стін будинків садибного
типу, будівель без збільшення розміру
фундаменту чи поверховості (допустиме
відхилення площі 5%).

З аналізу цієї норми
випливає, що проведення вищезазначених
робіт не потребує отримання дозволу
виконкому місцевої ради або будь-якого
іншого дозволу органів державної влади
або місцевого самоврядування.

Таким чином, облаштування
відповідачами балкону не може
вважатись переобладнання чи
переплануванням житла, а відтак і
самочинним будівництвом.

Ст. 60 ЦПК України покладено на
кожну із сторін обов'язок довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

У приписі від 25 грудня 2012 року
та протоколі про адміністративне
правопорушення від 15
березня 2013 року №1, складених
начальником ЖЕК №504 ОСОБА_9, а також в
акті обстеження балкону квартири
АДРЕСА_1 від 15 березня 2013 року,
складеному комісією ЖЕК №504, зазначено,
що власники згаданої квартири
встановили між балконами квартир
НОМЕР_2 і НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1
перегородку. (а. с. 15, 17, 18). Проте
допитаний у судовому засіданні в
якості свідка начальник ЖЕК №504 ОСОБА_9
пояснив, що він дізнався про те, що саме
власники квартири АДРЕСА_1 встановили
перегородку між балконами, лише зі слів
мешканки квартири НОМЕР_1 в будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_6, жодним іншим
чином даний факт він не перевіряв
(зокрема, ним не з'ясовано мешканці якої
саме квартири першими розпочали
виконання робіт з облаштування свого
балкону, хто з них встановив
міжбалконну перегородку і коли саме).

Крім того, представником
позивача не надано доказів на
підтвердження порушення власниками
квартири АДРЕСА_1 будь-яких
будівельних, протипожежних чи
санітарно-гігієнічних норм і правил
при здійсненні ними робіт з
облаштування свого балкону.

Ч. 2 та ч. 5 ст. 319 ЦК України
передбачено, що власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. Власник не
може використовувати право власності
на шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі.

За приписами ч. 2 ст. 382 ЦК
України власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

У відповідності до ст. 383 ЦК
України власник житлового будинку,
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї, інших
осіб і не має права використовувати
його для промислового виробництва.
Власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Відтак, у випадку, якщо при
виконанні відповідачами робіт з
облаштування балкону квартири АДРЕСА_1
були порушені права та законні
інтереси мешканки квартири НОМЕР_1 в
будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6, вона
вправі звернутись до суду з позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про захист своїх порушених прав та
законних інтересів.

Повно та всебічно дослідивши
обставини справи, оцінивши зібрані у
справі докази у сукупності, суд вважає,
що у задоволенні позовних виомг КП
"Житлосервіс "Приозерне" слід
відмовити.

З огляду на вищевикладене,
відповідно до ст. ст. 319, 382, 383 ЦК України,
ст. ст. 10, 24, 100 ЖК України, Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і гуртожитків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 08 жовтня 1992 року №572, Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України х
питань житлово-комунального
господарства від 17 травня 2005 року №76,
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24 травня 2001 року №127,
керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209,
212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову
комунального підприємства
"Житлосервіс "Приозерне" Оболонського
району у м. Києві до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, - ОСОБА_6, про
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду міста Києва через
Оболонський районний суд міста Києва
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

Т.В. Андрейчук