Справа № 630/121/14-ц
Провадження № 2/630/89/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року
м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської
області в складі:

головуючого судді
Дем'яненко І.В.,

за участю секретаря
Тимошенко К.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Люботин
Харківської області цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Люботинського
міського суду Харківської області з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

В обґрунтуванні позовних вимог ОСОБА_2
зазначила, що вона 12 лютого 2011 року
зареєструвала шлюб з відповідачем у
відділі реєстрації актів цивільного
стану по м. Харкову Харківського
міського управління юстиції, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб,
виданим відділом реєстрації актів
цивільного стану по м. Харкову
Харківського міського управління
юстиції на підставі актового запису №
153 від 12 лютого 2011 року.

Від спільного проживання у позивачки з
відповідачем народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується
свідоцтвом про народження. Спільне
життя з відповідачем не склалося через
різне бачення на життя та виконання
обов'язків подружжя. Шлюбні відносини
між сторонами припинені, спільне
господарство не ведеться. Подальше
збереження шлюбу неможливе. Шлюб існує
формально. Спір про поділ спільного
майна відсутній.

У зв'язку з наведеним позивачка просить
розірвати шлюб, між нею та відповідачем
- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований у
відділі реєстрації актів цивільного
стану по м. Харкову Харківського
міського управління юстиції на
підставі актового запису № 153 від 12
лютого 2011 року

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги та
наполягала на розірванні шлюбу.
Відповідач ОСОБА_2. заперечує проти
розірвання шлюбу.

Вислухавши позивачку, відповідача,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши зібрані докази, суд знаходить,
що позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню

Суд, дослідивши матеріали справи,
знаходить, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

В судовому засіданні встановлені
наступні факти, що не оспорюють
сторони, підтверджуються наданими суду
доказами, та відповідні їм
правовідносини.

Сторони зареєстрували шлюб 12 лютого 2011
року у відділі реєстрації актів
цивільного стану по м. Харкову
Харківського міського управління
юстиції, актовий запис № 153 від 12
лютого 2011 року (а.с.3).

Від спільного проживання у позивачки з
відповідачем народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується
свідоцтвом про народження, виданим
відділом реєстрації актів цивільного
стану по м. Харкову Харківського
міського управління юстиції на
підставі актового запису № 3343 від 14
грудня 2012 року (а.с.6)

На протязі сімейного життя між
подружжям часто виникали
непорозуміння з вирішення спільних
сімейних та побутових питань.
Відповідач заперечує проти розірвання
шлюбу. Однак, відповідач не
заперечував, що з 15 травня 2013 року
ведення спільного господарства та
сумісне проживання припинено.
Позивачка вважає, що спільне життя і
збереження шлюбу з відповідачем
суперечить її інтересам та інтересам
їхньої дитини. Спір про поділ майна, що
є їхньою спільною власністю -
відсутній. Питання про проживання та
виховання дитини вирішено. Шлюб існує
формально майже один рік, у позивачки
почуття до відповідача відсутні, для
неї він є сторонньою особою, що робить
неможливим їхнє подальше спільне
проживання і збереження сім'ї . Шлюбні
відносини з відповідачем припинені та
спільне господарство не ведеться з
травня 2013 року.

Судом з'ясовано фактичні взаємини
подружжя, мотиви та причини звернення з
позовом ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснив, що він не втратив почуття до
позивачки, бажав би зберегти з нею
родину, вважав за можливе відновити
шлюбні стосунки. Позивачка
категорично заперечувала, через
відсутність почуттів, бажання
відновлювати шлюбні стосунки.

Приймаючи до уваги, що відповідач
ОСОБА_2 не надав суду безперечних даних
про можливість подальшого спільного
життя подружжя, дійсного бажання
поновлення шлюбних стосунків, а
позивачка не має наміру зберегти сім'ю,
через відсутність почуттів до ОСОБА_2
фактичне не проживання тривалий час з
відповідачем, а саме з травня 2013 року,
через постійні непорозуміння між
подружжям, а також те, що перебування в
зареєстрованому шлюбі суперечить її
інтересам, то суд враховуючи
обставини справи та думку позивачки,
вирішив за доцільне не призначати
подружжю додаткового строку для
примирення. Судом виконано вимоги ст.
111 Сімейного кодексу України.

Також суд враховуючи особливий
характер сімейних відносин та їх
об'єктивну недоступність для
оточуючих, тривалий час не проживання
однією сім'єю, покладання обов'язку
збереження сім'ї на одного з подружжя -
позивачку, при наявності на це її
категоричного заперечення, вважає, що в
даному випадку надання строку на
примирення не відповідає вимогам ст.ст.
24, 55, 56 Сімейного кодексу України.

Сім'я розпалася остаточно через те, що
сторони мають різні погляди щодо
вирішення сумісних сімейних питань.
Позивачка не бажає підтримувати
шлюбно-сімейні стосунки. Шлюбні
стосунки не можуть бути поновлені,
шлюб існує формально, строк для
примирення не потрібен, так як спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам позивачки, що має
істотне значення для неї. Спір про
поділ спільного майна відсутній.
Сторони вважають вирішеним питання
щодо місця мешкання та виховання
дитини..

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносин,
примушування до їх збереження, є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканість і
може мати наслідки, встановлені
законом (ч..3,4 ст. 56 Сімейного кодексу
України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного
кодексу України, шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до статті 110 Сімейного
кодексу України.

На підставі ст. 112 Сімейного кодексу
України суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітніх дітей та інші
обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 51 Конституції України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка.

За таких обставин суд вважає, так як
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_2 суперечить
інтересам позивачки, що має для неї
істотне значення, що робить неможливим
їхнє подальше спільне проживання і
збереження сім'ї, шлюб між сторонами
розірвати.

Судові витрати судом не стягуються з
позивачки, так як вона сплатила їх в
повному обсязі при зверненні з позовом
до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч.2 ст. 79, ст. ст.
88, 174, 208, 209, 212, 213-215, 218, 223 ЦПК України, ст.
51 Конституції України, ст. ст. 104, 105, 110-112
Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований
у відділі реєстрації актів цивільного
стану по м. Харкову Харківського
міського управління юстиції на
підставі актового запису № 153 від 12
лютого 2011 року

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Люботинський міський суд Харківської
області в десяти денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано

Суддя І. В. Дем`яненко