АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/774/543/14
Головуючий у 1-ій інстанції
Категорія 27 суддя
суддя Повєткін В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 р. Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк»

на рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2013
року

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, треті особи: Бабушкінський
ВДВС Дніпропетровського МУЮ, приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, -

В с т а н о в и в :

У квітні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до
ПАТ «Альфа-Банк» про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню посилаючись на
те, що 01 квітня 2008 р.оку між ОСОБА_1 та
відповідачем був укладений кредитний
договір № 800003526 з кредитним лімітом у
сумі 53047,00 доларів США зі сплатою 13,8 %
річних строком до 01.04.2023 року за
користування кредитним лімітом, та
погашати його повинен був відповідно
до графіку щомісячно. 01.04.2008 року між
ними також було укладено договір
іпотеки № 800003526-И, відповідно до якого
ОСОБА_1 передав в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1, власниками якої вони є. 01.07.2009
року між вказаними сторонами було
укладено договір внесення змін і
доповнень № 1 до кредитного договору №
800003526 від 01.04.2008 року, відповідно до
якого сума кредиту складає 57350,33
доларів США. 08.02.2013 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено
виконавчий напис № 152 про звернення
стягнення на іпотечну квартиру.
Вважають вказаний виконавчий напис
законним та підлягаючим скасуванню,
оскільки такий вчинено нотаріусом поза
межами встановленого трирічного року,
не дотриманні вимоги ст.35 Закону
України «Про іпотеку» та п.6.1.
Іпотечного договору щодо направлення
письмової вимоги, виконавчий напис
вчинено в іншій валюті ніж отримано
кредит. Отже у приватного нотаріуса
були відсутні, передбачені Законом
України «Про нотаріат», підстави для
вчинення виконавчого напису, оскільки
він не пересвідчився у наявності
документів, підтверджуючих
безспірність заборгованості. Позивачі
просили суд визнати виконавчий напис
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню (т.1 а.с.2-6).

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2013
року позовні вимоги задоволено (т.2
а.с.3-4).

В апеляційній скарзі (т.2 а.с.15-19) ПАТ
«Альфа-Банк» просив рішення суду
скасувати, як необґрунтоване і
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволені позовних вимог, оскільки:

- суд помилково визначив момент
виникнення права вимоги, ототожнюючи
його з днем виникнення заборгованості
за кредитним договором, оскільки
кредитний договір діє до 01.04.2023 року, а
тому право вимоги настає саме після
цієї дати;

- різниця розміру заборгованості, на
яку суд звернув увагу, обумовлюється
різницею в часі з моменту направлення
претензії боржнику та звернення до
нотаріуса для вчинення виконавчого
напису;

- суд не врахував того, що діючим
законодавством не передбачено
обов'язку нотаріуса при здійсненні
виконавчого напису про звернення
стягнення на предмет іпотеки
перевіряти безспірність
заборгованості, а тому він лише
перевіряє наявність документів з
урахуванням постанови КМУ № 1172 від
29.06.1999 року.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції встановив, що
виконавчий напис про звернення
стягнення на предмет іпотеки вчинено з
порушенням вимог ст.88 Закону України
«Про нотаріат» щодо вчинення 08 лютого
2013 року виконавчого напису про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за період з 01 серпня 2009 року,
тобто щодо заборгованості, з дня
виникнення якої минуло більше трьох
років, сума заборгованості у
виконавчому написі більше розміру
заборгованості, зазначеної у письмових
вимогах.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Відповідно до ч.2 п.284 «Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затвердженої
наказом Міністерства Юстиції України
від 03 березня 2004 року № 20/5:
заборгованість або інша
відповідальність боржника визнається
безспірною і не потребує додаткового
доказування у випадках, якщо подані для
вчинення виконавчого напису документи
передбачені Переліком документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172.

Згідно з розділом першим зазначеного
«Переліку...» нотаріус вчиняє
виконавчий напис про стягнення
заборгованості за нотаріально
посвідченими угодами, що передбачають
сплату грошових сум, передачу або
повернення майна, а також право
звернення стягнення на заставлене
майно.

Для одержання виконавчого напису у
такому разі подаються: а) оригінал
нотаріально посвідченої угоди; б)
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що 01
квітня 2008 року між позивачами та банком
укладений іпотечний договір № 800003526-И
(т.1 а.с.26-29,171-177) в забезпечення
зобов'язань позивача ОСОБА_1 за
кредитним договором № 800003526 від 01
квітня 2008 року з лімітом кредитування у
сумі 53047,00 доларів США зі сплатою 13,8 %
річних за користування кредитом
строком до 01.04.2023 року з щомісячним
погашенням відповідно до графіку (т.1
а.с.22,188-189,190-195) зі змінами за договором
про внесення змін і доповнень № 1 від 01
липня 2009 року до кредитного договору
(т.1 а.с.23-25,189-203).

Як вбачається з матеріалів справи, для
вчинення виконавчого напису банком
нотаріусу надано:

- заяву від 11 січня 2013 року про
вчинення виконавчого напису з
переліком наданих документів (т.1
а.с.47-49,164-166),

- копії письмової вимоги банку від
21.08.2012 року на адресу кожного з
відповідачів (т.1 а.с.50-51,52-53,54-55),

- копії реєстру поштових
відправлень та квитанцій про відправку
кореспонденції від 23.08.2012 року (т.1
а.с.56-57),

- копії письмової вимоги банку від
29.10.2012 року на адресу кожного з
відповідачів (т.1 а.с.58-59,60-61,62-63),

- копії реєстру поштових
відправлень та квитанції про відправку
кореспонденції від 30.10.2012 року (т.1 а.с.64),

- виписка по рахункам позичальника
(т.1 а.с.80-153),

- розрахунок заборгованості
позичальника ОСОБА_1 за кредитним
договором станом на 01 січня 2013 року (т.1
а.с.167-168),

- довідка розрахунок
заборгованості ОСОБА_1 за кредитним
договором станом на 01 січня 2013 року (т.1
а.с.169-170),

- іпотечний договір № 800003526-И від 01
квітня 2008 року (т.1 а.с.171-177) та договір
про внесення змін і доповнень № 1 від 01
липня 2009 року до іпотечного договору
(т.1 а.с.178-179),

- копії витягів про реєстрацію у
Державному реєстрі іпотек іпотечного
договору (т.1 а.с.180-181) та змін (т.1 а.с.182)
та в Єдиному реєстрі заборони
відчуження об'єктів нерухомого майна
(т.1 а.с.183-184),

- копія свідоцтва про право
власності на квартиру (т.1 а.с.185),

- копія витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно (т.1
а.с.186-187),

- копія кредитного договору №
800003526 від 01 квітня 2008 року (т.1
а.с.188-189,190-195),

- копія графіку погашення
заборгованості - Додаток № 1 до
договору від 01 квітня 2008 року (т.1
а.с.186-188),

- договір про внесення змін і
доповнень № 1 від 01 липня 2009 року до
кредитного договору (т.1 а.с.189-203),

- копія графіку погашення
заборгованості - Додаток № 1 до
договору від 01 липня 2009 року (т.1 а.с.204),

- копії паспортів та довідок про
ідентифікаційний код позичальника та
іпотекодавців (т.1 а.с.205-213).

З заявою про вчинення виконавчого
напису банк звернувся до нотаріуса 11
січня 2013 року.

З заяви вбачається, що банк просив
звернути стягнення на предмет іпотеки
в погашення заборгованості за
кредитним договором за період з 01
серпня 2009 року по 10 січня 2013 року.

Згідно виконавчого напису, вчиненого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 08
лютого 2013 року за реєстровим № 152,
звернено стягнення на квартиру АДРЕСА_1
в рахунок задоволення вимоги банку до
позичальника ОСОБА_1 за кредитним
договором № 800003526 від 01 квітня 2008 року у
розмірі заборгованості за період з 01
серпня 2009 року по 10 січня 2013 року в тому
числі: за кредитом у сумі 449658,85 грн., з
відсотків у сумі 235568,10 грн., а також
витрат банку на вчинення виконавчого
напису у сумі 4000,00 грн., а всього на
загальну суму 689226,95 грн. (т.1 а.с.163).

З письмових вимог банку від 21.08.2012 року
та від 29.10.2012 року вбачається, що банк
вимагає від позичальника та
іпотекодавців погашення
заборгованості станом на 01.08.2012 року за
1096 днів, в тому числі за кредитом у сумі
449658,85 грн., з відсотків у сумі 205649,42 грн.,
а також пені у сумі 2879854,08 грн.

Відповідно до ч.4 п.283 «Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затвердженої
наказом Міністерства Юстиції України
від 03 березня 2004 року № 20/5: вчинення
виконавчого напису в разі порушення
основного зобов'язання та (або) умов
іпотечного договору здійснюється
нотаріусом після спливу тридцяти днів
з моменту одержання іпотекодавцем та
боржником, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушень.

Як вбачається зі справи, виконавчий
напис про стягнення заборгованості
станом на 10 січня 2013 року вчинено
нотаріусом на підставі письмових
вимог, які не містять розміру вимог
банку станом на 10 січня 2013 року, тобто в
порушення положень ч.4 п.283 «Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України».

Відповідно до заяви банку нотаріусом
вчинено виконавчий напис про стягнення
заборгованості, яка виникла за період з
01 серпня 2009 року по 10 січня 2013 року.

Згідно з графіком погашення
заборгованості (Додаток № 1 до договору
від 01 липня 2009 року) за період з 01 серпня
2009 року по 01 липня 2012 року передбачено
щомісячну оплату у сумі 153,00 грн. в тому
числі на погашення кредиту та оплату
відсотків.

Відповідно до розрахунку
заборгованості позичальника останній
платіж з погашення кредиту здійснений
ним в червні 2009 року, а оплата відсотків
з лютого 2009 року здійснюється
нерегулярно та не своєчасно.

За умовами кредитного договору з
врахуванням укладених до нього змін
позичальник зобов'язався здійснювати
погашення кредиту та сплату відсотків
згідно з графіком, що передбачає
щомісячну їх оплату.

Таким чином з моменту несплати
позичальником платежів з погашення
кредиту та сплати відсотків за
попередній звітний місяць у банка
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання.

Тому доводи апеляційної скарги про те,
що кредитний договір діє до 01.04.2023 року
і право вимоги настає саме після цієї
дати, є необгрунтованими.

Банк звернувся до нотаріуса з заявою
про вчинення виконавчого напису 11
січня 2013 року про стягнення
заборгованості станом на 10 січня 2013
року.

Згідно ч.1 ст.88 Закону України «Про
нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Зазначена норма права за своїм змістом
аналогічна приписам Цивільного
кодексу України щодо застосування
трирічного строку позовної давності
при зверненні до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до цього у нотаріуса не було
підстав для вчинення виконавчого
напису за період з 01 серпня 2009 року по 10
січня 2010 року, а лише за період з 11 січня
2010 року по 10 січня 2013 року.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції є безпідставними, оскільки
зводяться до переоцінки доказів.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які надані суду
сторонами, і по становив законне і
обґрунтоване рішення про задоволення
позову.

Тому підстав для скасування рішення
суду першої інстанції немає.

Разом з тим з мотивувальної частини
рішення суду першої інстанції підлягає
вилученню посилання суду на
застосування норм Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», ч.1 якого
встановлює, що цей Закон визначає
правовий режим регулювання обтяжень
рухомого майна, встановлених з метою
забезпечення виконання зобов'язань, а
також правовий режим виникнення,
оприлюднення та реалізації інших прав
юридичних і фізичних осіб стосовно
рухомого майна, в той час як спірні
правовідносини врегульовані Законом
України «Про іпотеку».

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,309,314,316 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 30 липня 2013 року
змінити в частині обґрунтування
задоволення позову.

В решті рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
30 липня 2013 року - залишити без змін, а
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк» -
відхилити.

Рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: