Провадження № 2/750/217/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого судді Рахманкулової
І.П.,

при секретарі Разумейко К.М.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача Селюха
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Українська пожежно - страхова
компанія», ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о
в и в :

позивач звернувся до суду з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Українська пожежно -
страхова компанія», ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди.
Позивач у своїй позовній заяві просив
стягнути з відповідачів солідарно 26375
грн. 55 коп. на відшкодування
матеріальної та 30000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.
Уточнивши зміст позовних вимог згідно
заяви від 06.02.2014 року позивач просить
стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська пожежно -
страхова компанія» 18714 грн. 34 коп.
страхового відшкодування за заподіяну
матеріальну шкоду, а з ОСОБА_4 25807 грн. на
відшкодування матеріальних збитків та
30 000 грн. моральної шкоди.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
заявлені позивачем та усно уточнив, що
моральну шкоду в розмірі 30000 грн.
просить стягнути солідарно з обох
відповідачів, оскільки моральна шкода
завдана позивачу внаслідок ушкодження
здоров'я та пошкодження майна в ДТП.

Представник Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно - страхова компанія» в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений завчасно
і належним чином, жодних заяв та
клопотань до суду не подав.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні проти позову
заперечував, посилаючись на те, що вина
відповідача у скоєнні ДТП не доведена,
до адміністративної відповідальності
він не притягнутий, а тому вимоги до
нього заявлені безпідставно. Крім того,
розмір заподіяної шкоди не доведено
матеріалами справи.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази у справі, суд знаходить
підстави для часткового задоволення
позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

В судовому засіданні встановлено,
що постановою Коропського районного
суду Чернігівської області від 19.11.2012
року ОСОБА_4 був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн. При розгляді
справи встановлено, що 24.08.2012 року о 07
год. 55 хв. ОСОБА_4 по вул. Кільцевій,9 в м.
Чернігові керував автомобілем ВАЗ-21063
д.н.з НОМЕР_1 та виконуючи маневр
повороту наліво не надав переваги в
русі автомобілю Тойота д.н.з НОМЕР_2,
який рухався в зустрічному напрямку
прямо, в результаті чого трапилося
зіткнення, транспортні засоби отримали
механічні пошкодження, чим ОСОБА_4
порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР України.

Постановою апеляційного суду
Чернігівської області від 21.12.2012 року
постанову судді Коропського районного
суду Чернігівської області від 19
листопада 2012 року у даній справі
скасовано, провадження у справі
закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у
зв'язку із закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення. Суд мотивував свою
постанову тим, що з часу винесення
постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи за ст. 286 КК України
відносно ОСОБА_4 минуло більше місяця і
особа, яка вчинила правопорушення, не
може бути піддана стягненню.

Суд приходить до висновку, що вина
ОСОБА_4 у скоєнні ДТП, яка мала місце
24.08.2012 року, доводиться матеріалами
цивільної справи, матеріалами справи
про притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП і жодним чином не
спростовується висновком ТОВ
Експертно - правовий центр «Правекс»
від 15.11.2012 року, на який посилається
відповідач як на доказ відсутності
його вини.

ОСОБА_4 застрахував цивільно-правову
відповідальність у ПрАТ «Українська
пожежно - страхова компанія» (Поліс
№АВ/ 1575587) (а.с.59)

Відносини у сфері обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів регламентовані
Законом України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», який передбачає
виплату страхового відшкодування
потерпілому у зв'язку з лікуванням
потерпілого та з тимчасовою втратою
працездатності потерпілим. Ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілого становить
50 000 грн., а ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну життю та
здоров'ю потерпілого складає 100 000 грн.

Відповідно до висновку №359 від
11.09.2012 року, складеного ФОП ОСОБА_6 на
замовлення ПрАТ «Українська пожежно -
страхова компанія», вартість
матеріального збитку, завданого
власнику легкового автомобіля Тойота
Авенсіс д.н.з НОМЕР_2, внаслідок його
пошкодження у ДТП 24.08.2012 року, в тому
числі з урахуванням розміру втрати
товарної вартості у сумі 0,0 грн., станом
на час проведення дослідження дорівнює
його ринковій вартості на момент перед
ДТП і складає 56375, 5 грн.(а.с.67-70)

Згідно звіту ФОП ОСОБА_7,
виконаного на замовлення страхової
компанії вбачається, що утилізаційна
вартість автомобіля Тойота Авенсіс
д.н.з НОМЕР_2 складає 25089, 89 грн. (а.с.81-84)

Згідно ст.29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з правилами ч.2 ст.30 Закону
України „Про обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" якщо власник транспортного
засобу не згоден з визнанням
транспортного засобу фізично знищеним,
йому відшкодовується різниця між
вартістю транспортного засобу до та
після дорожньо-транспортної пригоди, а
також витрати на евакуацію
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи дану правову норму страхова
компанія виплатила ОСОБА_3 31285 грн. 66
коп. страхового відшкодування (56375,55
грн. - 25089,89 грн.), оскільки позивач не
погодився із визнанням автомобіля
фізично знищеним та відремонтував
його.

Відповідно до положень ст. 1194
ЦК України особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов"язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Враховуючи наведене, суд
вважає, що страхова компанія у порядку
ч.2 ст.30 Закону сплатила позивачу
страхове відшкодування в розмірі 31 тис.
285 грн. 66 коп., а витрати позивача на
відновлювальний ремонт пошкодженого в
ДТП автомобіля складають 54 тис. 522 грн.
(видаткова накладна №СПД-032114 від 04.06.2013
року, квитанція до прибуткового
касового ордеру №30872 про придбання
запчастин на суму 38100 грн., наряд
замовлення ТОВ автомобільна компанія
«Сівер - Авто» від 02.10.2013 року про
виконані ремонтні роботи на суму 16422
грн.), тому за правилами наведеної норми
матеріального закону з винуватця ДТП
відповідача ОСОБА_4 на користь позивача
необхідно стягнути непокриті
страховим відшкодуванням витрати на
ремонт в сумі 23 тис. 236 грн. 34 коп.

Відповідно до ст.22 Закону України
№1961- IV від 01.07.2004 року передбачено, що
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності відшкодовує у
встановленому порядку оцінену шкоду,
яка була заподіяна в результаті ДТП
життю, здоров"ю, майну третьої особи.
Потерпілому відшкодовується також
моральна шкода, визначена п.п. 1,2 ч.2 ст. 23
ЦК України.

Якщо судом встановлено
відшкодувати потерпілому моральну
шкоду, передбачену пунктами 3, 4 ч.2 ст. 23
ЦК України, таке відшкодування у
розмірі, визначеному судом, здійснює
особа, яку визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

З виписного епікризу №8608
вбачається, що позивач внаслідок
отриманих у ДТП травм знаходився на
стаціонарному лікуванні в
неврологічному відділенні
Чернігівської міської лікарні №1 у
період з 25.08.2012 року по 11.09.2012 року. (а.с.4).

У постанові про відмову у
порушенні кримінальної справи від
05.10.2012 року зазначено, що згідно акту
судово - медичного дослідження №1324 у
ОСОБА_3 внаслідок ДТП мали місце
тілесні ушкодження, які відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень,
що спричинили короткочасний розлад
здоров'я.

Виходячи із засад розумності та
справедливості, враховуючи глибину і
тривалість душевних та фізичних
страждань, суд вважає доведеним
заподіяння позивачу моральної шкоди в
сумі 3500 грн., яка виразилася у
фізичному болю та стражданнях
внаслідок заподіяних ушкоджень
здоров'ю в результаті ДТП, а саме:
струсу головного мозку, забою грудної
клітки, відділів хребта, колінних
суглобів. Вказана моральна шкода
повинна бути стягнута на користь
позивача зі страхової компанії в межах
ліміту відповідальності страховика.

Також позивач зазнав моральних
страждань у зв'язку з пошкодженням у
ДТП належного йому автомобіля.

Суд вважає доведеним заподіяння
позивачу моральної шкоди у зв'язку з
пошкодженням майна в сумі 2000 грн., які
повинні бути стягнуті на користь
позивача з ОСОБА_4, вина якого скоєнні
ДТП доводиться матеріалами справи.

Позивач не надав доказів заподіяння
йому матеріальної та моральної шкоди у
розмірі, зазначеному у його позовній
заяві, а тому в іншій частині позовних
вимог позивачу слід відмовити за їх
недоведеністю.

У зв'язку із частковим
задоволенням позову з відповідачів на
користь держави належить стягнути
судовий збір за задоволені вимоги
майнового та немайнового характеру.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 213-215,
218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_3 до Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно - страхова компанія», ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно - страхова компанія» на користь
ОСОБА_3 3500 грн. (три тисячі п'ятсот
гривень) на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок ушкодження
здоров'я.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 23236 грн. 34 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди та 2000 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок пошкодження
автомобіля у дорожньо - транспортній
пригоді, а всього 25236 грн. 34 коп.
(двадцять п'ять тисяч двісті тридцять
шість гривень 34 коп.)

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно - страхова компанія» на користь
держави 243 грн. 60 коп. судового збору за
задоволені вимоги позивача про
стягнення моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
держави 487 грн. 20 коп. судового збору за
задоволені вимоги позивача про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: