04 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Барановської Л.В.,
при секретарі: Мікітчак
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
позивача ОСОБА_1 на заочне рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 06 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» про
визнання кредитного договору
недійсним з моменту його укладення, -
У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк» про
визнання кредитного договору №
CL-013/394/2007 від 25.12.2007 року недійсним з
моменту його укладення.
Справа № 752/5484/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/1570/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Новак
А.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я.Заочним рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва
від 06 листопада 2013 року у задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
просить суд скасувати рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 06 листопада 2013 року та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог у повному обсязі.
В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на порушення норм
матеріального права та
безпідставність оскаржуваного
рішення.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
25.12.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк»
було укладено кредитний договір №
CL-013/394/2007, в п. 6.1 якого зазначено, що
даний договір укладено у двох
оригінальних примірниках, кожний з
яких має рівну юридичну силу.

Разом з тим, із примірників спірного
кредитного договору вбачається, що в
них зазначено різну відсоткову ставку
за користування кредитними коштами,
зокрема в одному примірнику зазначено
відсоткову ставку за кредитом в
розмірі 10,49 % річних, а в іншому
примірнику - 11,49% річних.

Відповідно до ст. ст. 229, 230 ЦК України
якщо особа, яка вчинила правочин,
помилилася щодо обставин, які мають
істотне значення, такий правочин може
бути визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей і якостей речі, які
значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням. Помилка щодо мотивів
правочину не має істотного значення,
крім випадків, встановлених законом.
Якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього Кодексу),
такий правочин визнається судом
недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірний кредитний договір та додатки
до нього підписані сторонами ОСОБА_1 та
ПАТ «ОТП Банк».

В ході судового розгляду справи
встановлено, що з моменту укладення
договору, тобто його підписання,
сторони виконують всі умови договору.

Колегією суддів встановлено, що як в
позовній заяві, так і в апеляційній
скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що
спірний кредитний договір укладено під
впливом обману.

Проте, колегія суддів погоджується в
даному випадку з висновком суду першої
інстанції про те, що зі сторони
відповідача прямого умислу,
направленого на обман, не доведено,
докази про наявність обманних дій
відповідача, які б свідчили про
навмисне введення в оману позивача під
час підписання спірного договору,
відсутні.

Тому, судом першої інстанції вірно
встановлено, що в даному випадку
позивач повинен звернутися до суду з
позовними вимогами про тлумачення
змісту правочину та оспорюванням суми
сплачених платежів.

Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

З огляду на норму даної статті,
посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі
на те, що при укладенні кредитного
договору в іноземній валюті, банк не
попередив його про те, що він несе
валютні ризики під час виконання
зобов'язань за кредитним договором,
колегія суддів не бере до уваги,
оскільки при укладенні кредитного
договору підвищення курсу долара США
по відношенню до гривні не визначалося
істотною обставиною, а позивач при
укладенні даного договору оцінював
можливі валютні ризики і мав
можливість передбачити зміну курсів
валют. Крім того, позивач не був
позбавлений можливості вибору валюти
отримання кредиту.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог, оскільки такі вимоги є
безпідставними та недоведеними.

За таких обставин, колегією суддів
встановлено, що рішення суду першої
інстанції постановлено з дотриманням
норм матеріального права, відповідає
обставинам справи, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити.

Заочне рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 06 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ «ОТП Банк» про визнання кредитного
договору недійсним з моменту його
укладення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: