У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2014 року
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

з участю - заявника ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні заяву
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бердянського
міськрайонного суду знаходилася
цивільна справа за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальних збитків.
Заочним рішенням від 03.09.2012р. позов був
задоволений повністю - стягнуто з
ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» в якості
відшкодування завданої матеріальної
шкоди 2000 грн.

Відповідач по цивільній справі ОСОБА_1
звернулась до суду із заявою про
перегляд заочного рішення, в якій
вказує, що судових повісток вона не
отримувала тому, що не проживала та не
проживає за місцем реєстрації свого
місця проживання, у зв'язку з чим не
мала можливості бути присутньою в
судовому засіданні. Крім того, вона не
згодна з винесеним рішенням тому, що
постанову про закриття кримінальної
справи та постанову про оголошення її в
розшук по цій кримінальній справі не
вважає доказом її вини у скоєному
злочині. Крім того, заявниця вважає, що
вона мала у позивача картковий рахунок
та рахунок для заробітної плати. З цих
рахунків пропали гроші, тому ОСОБА_1
вважає, що банк самовільно погасив
спричинену нею шкоду за рахунок цих
грошей.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1
свою заяву підтримала, дала пояснення,
аналогічні викладеним в заяві, просила
заяву задовольнити, заочне рішення від
03.09.2012р. скасувати та призначити справу
до розгляду в загальному порядку.

Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» до
судового засідання свого представника
не направив, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Розглянувши подану заяву про перегляд
заочного рішення, суд доходить
висновку про необхідність відмови в її
задоволенні на підставі наступного.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України,
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Тобто, для скасування заочного рішення
законом передбачено наявність
одночасно двох обставин - неявка
відповідача в судове засідання та не
повідомлення ним про причини неявки з
поважних причин, а також наявність
доказів, на які він посилається, що
мають істотне значення для правильного
вирішення справи.

В даному випадку, згідно матеріалів
цивільної справи, відповідач ОСОБА_1
дійсно не отримала судову повістку на
судове засідання 03.09.2012р., вона
повернулась до суду з відміткою «за
закінченням строку зберігання»,
повістка направлялась за місцем
реєстрації постійного місця
проживання відповідача.

Але в той же час докази, на які
посилається заявник ОСОБА_1, не мають
істотного значення для правильного
вирішення справи на підставі
наступного.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до діючого на час розгляду
справи КПК України, постанова суду,
винесена по кримінальній справі, має
таке ж юридичне значення та юридичні
наслідки, як і вирок суду. Тому
постанова суду від 12.12.2006р. про закриття
кримінальної справи відносно ОСОБА_1 на
підставі акту амністії є беззаперечним
доказом її вини у скоєному злочині і
додатковому доказуванню не підлягає.

Стосовно доводів заявника про
можливість самовільного відшкодування
позивачем спричиненої шкоди за рахунок
коштів відповідача, які знаходились на
рахунку позивача, то суд не вважає це
доводом на користь відповідача тому, що
заявник ОСОБА_1 не надала до суду
жодного доказу того, які її рахунки
знаходились в ПАТ КБ «ПриватБанк», чи
знаходяться вони там на час розгляду
справи, чи були вони в наявності
взагалі, чи дійсно з цих рахунків
пропали якісь кошти, або несплачена
заробітна плата при звільненні
відповідача, чи зверталась ОСОБА_1 з
цього приводу до банку, які були
відповіді на ці її звернення. Тобто
жодного доказу або навіть будь-якого
підтвердження своїх доводів заявник до
суду не надала.

За таких обставин передбачені законом
підстави для скасування заочного
рішення відсутні, тому заява ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення задоволенню
не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення
Бердянського міськрайонного суду від
03.09.2012р. по цивільній справі №801/6233/2012 за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальних збитків -
відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає,
заочне рішення може бути оскаржено в
загальному порядку.

Суддя: С. І. Ревуцький