АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22 -ц/791/147/14
інстанції Крапівіна О.П.
Доповідач: Вадзінський П.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого:
Колісниченка А.Г.,

Суддів:
Капітан І.А.,

Вадзінського П.О.,

при секретарі:
Герасименко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Державного підприємства «Бердянський
морський торгівельний порт» на рішення
Генічеського районного суду
Херсонської області від 29 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державного підприємства «Бердянський
морський торгівельний порт» про
виплату компенсації за невикористану
відпустку та середній заробіток за час
затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що рішенням
Генічеського районного суду
Херсонської області від 21.02.2013
звільнення її з роботи 10.04.2012 року було
визнано незаконним та поновлено її на
посаді бухгалтера відокремленого
підрозділу «Генічеського портопункту»
та згідно рішення було виплачено
компенсацію за час вимушеного прогулу.
01.03.2013 року вона була поновлена на
роботі, однак 06.03.2013 року її було
звільнено за угодою сторін. При
звільненні їй не було виплачено
компенсацію за невикористану
відпустку за час вимушеного прогулу, що
складає 39 днів на суму 2798,25 грн. та
середній заробіток за час затримки
розрахунку з дня звільнення по день
розгляду справи в суді. Просила
стягнути на свою користь з ДП
«Бердянський морський торгівельний
порт» вказані суми.

Рішенням Генічеського районного суду
Херсонської області від 29 листопада 2013
року позов задоволено. Стягнуто з ДП
«Бердянський морський торгівельний
порт» на користь ОСОБА_2 компенсацію за
невикористану відпустку в сумі 2 798,25
грн. та середній заробіток за час
затримки в сумі 13 202 гривні, а всього 16
000,25 грн. та судовий збір на користь
держави в сумі 229,4 грн.

Державне підприємство «Бердянський
морський торгівельний порт», не
погоджуючись з вказаним рішення суду,
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на його незаконність і
необґрунтованість, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просив вказане рішення суду
скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_2 доводи, зазначені в ній,
не визнає. Вважає, що рішення суду
постановлено правильно, у
відповідності до вимог норм
матеріального і процесуального права,
просить залишити рішення без змін, а в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду у
визначених законом межах, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Відповідно ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Як видно з матеріалів справи і це
встановлено судом, що на підставі
рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 21.02.2013 року, яке
набуло чинності, звільнення ОСОБА_2 з
роботи 10.04.2012 року з посади бухгалтера
ВСП «Генічеський протопункт» визнано
незаконним та зобов'язано Бердянський
порт поновити її на посаді бухгалтера
відокремленого підрозділу з виплатою
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу.

01.03.2013 року позивачку поновлено на
посаді бухгалтера відокремленого
підрозділу «Генічеський протопункт» з
внесенням запису в трудову книжку
позивачки, згідно якого запис № 18 є
недійсним, а 06.03.2013 року ОСОБА_2
звільнено з роботи за угодою сторін.
/а.с.6/.

Також в матеріалах справи відсутні
докази того, що сторона відповідача
провела з позивачем відповідний
розрахунок в день звільнення.

Згідно ч.1 ст. 24 Закону України «Про
відпустки» та ч. ст. 83. КЗпП України у
разі звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі не використані ним дні щорічної
відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.

Відповідно п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999
року «Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці» (з
наступними змінами і доповненнями),
розглядаючи спори про виплату грошової
компенсації за невикористану
відпустку, необхідно виходити з того,
що згідно зі ст. 83 КЗпП вона може бути
стягнена на вимогу працівника за всі
дні невикористаної ним основної й
додаткової щорічної відпустки та
додаткової відпустки для працівників,
які мають дітей (ст. 182? КЗпП України),
тільки в разі звільнення його з роботи.

Згідно роз'яснень, наданих в
Постанові Пленуму Верховного суду
України № 9 від 06.11.1992 року «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» (з наступними змінами і
доповненнями) у випадку стягнення на
користь працівника середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
зв'язку з незаконним звільненням він
визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку,
виходячи з заробітку за останні два
календарних місяці.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції правильно та повно встановив
фактичні обставини справи, дав їм
належну оцінку і дійшов обґрунтованого
висновку щодо задоволення заявлених
позовних вимог про виплату компенсації
за невикористану відпустку та середній
заробіток за час затримки розрахунку.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги в частині, що
позивач на час звільнення за наказом
№45/к від 06.03.2013 року (за угодою сторін)
ще не мала права на отримання
компенсації за невикористану
відпустку, оскільки відповідно до ст. 116
КЗпП України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Крім
того, розрахунок позивача про
стягнення компенсації за
невикористану відпустку, який складає
2798, 25 гривень за період з 10.04.2012 року
(звільнення, визнане судом незаконним)
по 06.03.2013 року (день звільнення за
угодою) є є правильним та таким, що
відповідає порядку обчислення
середньої заробітної плати.

На думку колегії суддів рішення
суду постановлено правильно, у
відповідності до вимог норм
матеріального та процесуального права,
в межах заявлених вимог та на підставі
наданих доказів, досліджених в
судовому засіданні.

Перевірені колегією доводи
апеляційної скарги до уваги прийняті
бути не можуть, оскільки вони не
спростовують висновків суду і не
містять посилання на нові факти або
засоби доказування, які мають значення
для справи, а вказані в скарзі
посилання на допущені судом порушення
норм матеріального та процесуального
права не підтверджені належними
доказами.

За таких обставин, підстав для
скасування чи зміни рішення суду
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Бердянський морський
торгівельний порт» відхилити.

Рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 29 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: