РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2014 року
Хмельницький міськрайонний суд в
складі:

головуючого - судді
Карплюка О.І.

при
секретарі
Данькова І.М.

з
участю позивача
ОСОБА_1

її
представника ОСОБА_2

та
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів в сумі 40995 грн.,
посилаючись на те, що за час її
проживання в будинку АДРЕСА_1, який
належить на праві власності
відповідачу, вона зі своїм чоловіком
ОСОБА_4 провела в ньому ремонтні роботи,
газ та водопостачання, здійснила до
нього прибудови. В січні 2012 року ОСОБА_3
подала до неї позов про визнання її з
неповнолітніми дітьми такими, що
втратили право користування вказаним
житлом, після чого пообіцяла повернути
грошову компенсацію затрачених нею
коштів на ремонт будинку в сумі 5000
доларів США, про що написала відповідну
розписку 26 квітня 2012 року.

В судовому засіданні позивач та
її представник позовні вимоги
підтримали.

Відповідач в судовому засіданні
проти позову заперечує, посилаючись на
те, що ремонтні роботи в будинку
АДРЕСА_1 вона проводила разом зі своїм
чоловіком. Грошові кошти в сумі 5000
доларів США вона вирішила надати сім"ї
позивача через скрутне матеріальне
становище останніх по продажі даного
будинку, який на даний час вона не
продала.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Судом встановлено, що 26 квітня 2012
року ОСОБА_3 написала розписку, в якій
зобов"язувалась віддати грошові кошти
ОСОБА_1 в сумі 5000 умовних одиниць по
продажі будинку. Як з"ясовано судом,
будинок АДРЕСА_1, який належить на праві
власності відповідачу, на даний час не
проданий.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1
ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Однак, ні позивачем, ні її
представником не надано суду доказів,
які б вказували на проведення ОСОБА_1
ремонтних робіт в будинку АДРЕСА_1,
здійснення нею прибудов, проведення
газу та водопостачання.

Оцінюючи встановлене, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є не обгрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 154, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 525, 526 ЦК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів в сумі 40995
грн. відмовити.

Заходи забезпечення позову у
вигляді арешту на будинок АДРЕСА_1, який
належить на праві власності ОСОБА_3,
скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду
Хмельницької області через
Хмельницький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: