Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/252/14
Головуючий у 1 інстанції: Риженко А. Г.
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів
Стрелець Л.Г.,

Гончар М. С.

при секретарі:
Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 на рішення
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області від 18 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_3 в
особі представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про стягнення заборгованості з
орендної плати за договором оренди
землі та розірвання договору оренди
землі,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 звернулась до суду
із позовом до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості з орендної плати за
договором оренди землі та розірвання
договору оренди землі, який уточнювала
під час розгляду справи.

В обґрунтування позову зазначала, що
28.07.2008 року між нею та ОСОБА_5 було
підписано договір оренди землі, що
належить їй на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії 1-ЗП №063020, виданого
Новомиколаївською
райдержадміністрацією 31 березня 2000
року. Земельна ділянка площею 24,68 га
розташована на території Різдвянської
сільської ради Новомиколаївського
району Запорізької області.

Зазначала, що договір оренди землі
було Зареєстровано у ЗРФ ДП «Центр
державного земельного кадастру» 02
вересня 2009 року за № 71.Відповідно
до п.п. 9-11 договору оренди землі орендна
плата за землю вноситься (річно на її
рахунок, відкритий у КБ «ПриватБанк» м.
Запоріжжя у розмірі 9000
гривень,обчислення якої здійснюється з
урахуванням індексів інфляції.

Оскільки відповідач систематично
порушував умови договору щодо сплати
орендної плати за землю, виникла
заборгованість за 2010- 2012 роки, яка
складає 28233 грн.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути з
відповідача заборгованість по
орендній платі в сумі 28233 грн. та
розірвати договір оренди від 28.07.2008
року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Рішенням Новомиколаївського
районного суду Запорізької області від
18 листопада 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 зазначає, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального права,
тому просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини і відповідні
правовідносини.

Рішенням Ново миколаївського
районного суду Запорізької області від
24 березня 2010 року укладений 28 липня 2008
року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 договір
оренди землі, був розірваний. Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 01 червня 2010 року зазначене рішення
було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 квітня 2012 року
вказані рішення судів були скасовані, а
справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
розірвання договору оренди землі,
стягнення суми боргу та моральної
шкоди направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

При новому розгляді рішенням Ново
миколаївського районного суду
Запорізької області від 06 вересня 2012
року у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 06 листопада 2012 року
вищезазначене судове рішення залишено
без змін.

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст. ст. 213-215 ЦПК
України виконав вимоги цивільного
судочинства і вирішив справу згідно з
законом, вирішивши питання наявності
обставин, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, суті
правовідносин, що випливають із
встановлених обставин, правильно
застосував правові норми до цих
правовідносин і ухвалив рішення, яким в
оскарженій частині правильно вирішив
спір.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог в частині стягнення орендної
плати за період, коли договір оренди
було розірвано, за рішенням суду, суд
правильно виходив з того, що позивачем
не надано доказів на підтвердження
того, що після припинення договору
оренди відповідач затримував
передання земельної ділянки, позивач
сам не заперечує, що земля відповідачем
не оброблялася, оскільки вона передала
земельну ділянку в оренду іншим особам.
Та обставина, що сторонами не був
укладений договір прийняття передачі
земельної ділянки не поновлює
існування договірних відносин з оренди
та не надає право нарахування орендної
плати за час, коли земельна ділянка
жодним чином не використовувалася
відповідачем.

Висновки суду ґрунтуються на доказах,
досліджених у судовому засіданні,
відповідають фактичним обставинам
справи. Фактична сторона справи
встановлена з додержанням норм
процесуального права.

Згідно п.11 договору оренди землі від
28.07.2008 року сторони передбачили,що
орендна плата вноситься кожного року у
строки з 15 листопада по 31 грудня на
рахунок, відкритий у КБ «ПриватБанк» м.
Запоріжжя у розмірі 9000 гривень,
обчислення якої здійснюється з
урахуванням індексів інфляції.

Судом встановлено, що відповідач
земельною ділянкою, яка належить
позивачці, на протязі 2010-2012 років не
користувався у зв'язку з розірванням
договору оренди землі судом. В цей час
вищезазначеною земельною ділянкою
користувалися інші особи ( ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ФГ «Скорпіон» Ново
миколаївського району Запорізької
області), які її обробляли, отримували
відповідні прибутки та сплачували
позивачці відповідну орендну плату.

За 2013 рік орендар здійснив переказ
орендної плати 19.12.2013 р. На ім'я ОСОБА_3 в
сумі 9269,70 грн., тобто в межах строку
передбаченого п.11 договору оренди.

Суд дав правильну оцінку зазначеним
обставинам і обґрунтовано виходив з
того, що з боку орендаря не було
порушення умов договору щодо сплати
орендної плати за період з 2010 по 2012 рік.

Доводами апеляційної скарги не
спростовується факт належного
виконання орендарем умов договору
оренди, щодо сплати орендної плати.
Посилання апелянта на те, що після
ухвалення рішення про розірвання
договору оренди, земельна ділянка у
відповідності до вимог закон, а саме не
був укладений договір прийняття
передачі земельної ділянки за яким
земельна ділянка повинна була бути
передана позивачу, не спростовують
того факту, що позивач у період з 2010
по2012 рік передала в оренду земельну
ділянку іншим особам, що позбавило
можливості відповідача
використовувати земельну ділянку,
отримувати прибутки, та сплачувати
орендну плату за неї.

Зазначені обставини підтверджують
правильність висновку суду про
відсутність ознак систематичного
порушення ОСОБА_5 обов'язку орендаря
щодо сплати орендної за вказаний
період.

З огляду на зазначене доводи
апеляційної скарги про безпідставну
відмову у задоволенні позову про
розірвання договору оренди суперечать
вимогам закону. За правилами п. "д" ст. 141
Земельного Кодексу України підставою
для припинення права користування
земельною ділянкою є систематична
несплата земельного податку або
орендної плати

Суд при ухвалені рішення дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлених обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин норми матеріального
права.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які б свідчили про порушення норм
матеріального і процесуального права,
які призвели чи могли призвести до
неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, судова колегія
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення суду.

Висновки суду ґрунтуються на доказах,
досліджених у судовому засіданні,
відповідають фактичним обставинам
справи. Фактична сторона справи
встановлена з додержанням норм
процесуального права.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 - відхилити

Рішення Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від 18
листопада 2013 року в цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: