Справа
Провадження № 2/521/703/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Малиновський районний
суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді
Коблової О.Д.

при секретарі -
Москальовій Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом Страхового
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.
Одеси звернулось Страхове акціонерне
товариство «Страхова компанія «АХА
Страхування»із позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу, зазначаючи, що 12.01.2011
року о 10 годині 45 хвилин ОСОБА_3,керуючі
автомобілем «ТАТРА», державний номер
НОМЕР_1 в м. Одесі на площі Незалежності,
не дотримався безпечної дистанції та
допустив зіткнення з автомобілем, що
знаходився попереду марки «ДЕУ»
державний номер НОМЕР_2, за кермом якого
перебував ОСОБА_1 Внаслідок ДТП
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження. Своїми діями відповідач
порушив п.п. 13.1 ПДР України та вчинив
правопорушення, що передбачене ст. 124
КУпАП.

В результаті чого було пошкоджено
застрахований у Акціонерному
Товариства «Страхова компанія АХА»
згідно з умовами договору страхування
№ 3015525/05АВ від 11.02.2010 року автомобіль
«ДЕУ» державний номер НОМЕР_2,

Згідно з умовами Договору, на підставі
зібраних по справі документів, було
розраховано та виплачено страхове
відшкодування в сумі 8608 (вісім тисяч
шістсот вісім) гривень 81 копійка, які
позивач просить суд стягнути з
відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача витрати пов'язані зі
сплатою судового збору в розмірі 229
гривень 40 копійок.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився. Але від нього до
суду була подана заява, згідно якої він
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить суд розглянути
справу у його відсутність.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився. З позовними
вимогами позивача не згодний,
посилаючись на те, що вважає позов
безпідставним та необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи,
надавши оцінку поданим доказам, вважає,
що позовна заява підлягає задоволенню
в повному обсязі.

З постанови Малиновського районного
суду м. Одеси від 10.03.2001 року
вбачається, що 12.01.2011 року о 10 годині 45
хвилин ОСОБА_3,керуючі автомобілем
«ТАТРА», державний номер НОМЕР_1 в м.
Одесі на площі Незалежності, не
дотримався безпечної дистанції та
допустив зіткнення з автомобілем, що
знаходився попереду марки «ДЕУ»
державний номер НОМЕР_2, за кермом якого
перебував ОСОБА_1 Внаслідок ДТП
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження. Своїми діями відповідач
порушив п.п. 13.1 ПДР України та вчинив
правопорушення, що передбачене ст. 124
КУпАП.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
постанова по справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову, з питань, чи мали місце ці
дії та чи вчинені вони цією з особою.
Таким чином, вина відповідача у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди є
преюдиціальним фактом, та не підлягає
доказуванню.

Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода
відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме - шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Оскільки джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів, то
відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Таким чином, згідно чинного
законодавства України, відповідач, як
особа винна в нанесенні шкоди,
зобов'язаний був, відшкодувати
матеріальні збитки, нанесенні власнику
автомобіля «ДЕУ» державний номер
НОМЕР_2, ОСОБА_1

З метою визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля «ДЕУ» державний
номер НОМЕР_2 в результаті його
пошкодження при ДТП Страховик
звернувся до експерта СПД «ОСОБА_4»,
Відповідно до Звіту № 13 від 17.01.2011 р.
про оцінку автомобіля «ДЕУ» державний
номер НОМЕР_2, матеріальний збиток,
завданий власнику автомобіля «ДЕУ»
державний номер НОМЕР_2, складає: 8608
(вісім тисяч шістсот вісім) гривень 81
копійка.

На виконання своїх зобов'язань за
договором страхування № 3015525/05АВ від
11.02.2010 р., позивач виплатив ОСОБА_1
страхове відшкодування в розмірі 8608
(вісім тисяч шістсот вісім) гривень 81
копійка.

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст. 27 Закону України „Про
страхування" передбачено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Оскільки джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів, то
відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України "особа, яка
відшкодувала шкоду, заподіяну з вини
іншого, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи в розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом",
враховуючи вищевикладене, до Позивача
перейшло право вимоги, яке
страхувальник має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Ця ж позиція дістала своє відображення
і у судовій практиці. Так, в абзаці 2 п.8
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 27 березня 1992 року N 6 "Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди" вказано, що з винної особи за
регресною вимогою стягується сума
майнових витрат, понесених на
виконання зобов'язання по
відшкодуванню шкоди, а якщо законом
встановлено межі відшкодування або
межі відповідальності винної особи, то
з неї витрати стягуються в цих межах.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Отже, відповідно до чинного
законодавства України, реалізація
страховиком права регресної вимоги
можлива лише тільки після виплати
страхового відшкодування
страхувальнику або потерпілому.

Виплата Позивача Страхового
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування», страхового
відшкодування підтверджується
платіжним дорученням № 2830 від 21.02.2011 р.

Наведене є доказом того, що позивач
Страхового акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»,
страховик за Договором страхування
наземного транспорту № 3015525/05АВ від
11.02.2010 р., в повному обсязі виконало
свої зобов'язання, та отримав право
вимоги до відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. До судових витрат
згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться
судовий збір та витрати, пов'язані з
розглядом справи, зокрема, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення;
витрати на правову допомогу; витрати
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду; витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст. 22
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Страхового
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу - задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування» в
порядку регресу витрати в сумі 8608
(вісім тисяч шістсот вісім) гривень 81
копійка.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
судовий збір у розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
О. Д. Коблова