Справа № 683/112/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді
Завадської О.П.

при секретарі
Поважнюк О.Б.

з участю

позивача
ОСОБА_1

його представника
ОСОБА_2

представників співвідповідачів
Рудь Л.Я., Онищук Н.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до
Старокостянтинівського бюро технічної
інвентаризації, оцінки та реєстрації,
Реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області про визнання незаконними дії
та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

В січні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_5
пред'явили позов до
Старокостянтинівського бюро технічної
інвентаризації, оцінки та реєстрації,
Реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції про визнання
незаконними дії та зобов'язання
вчинити дії. Свої вимоги обґрунтовують
тим, що 01 березня 1975 року зареєстрували
шлюб. В період шлюбу ними в 1992 році було
побудовано житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1, куди вселились та
зареєструвались разом з дітьми.
Правовстановлюючим документом на дану
нерухомість являється свідоцтво про
право власності на нерухоме майно,
видане виконавчим комітетом
Старокостянтинівської міської ради 28
червня 2007 року, де зазначено власником
лише ОСОБА_1, форму власності вказано
приватну, частку - 1/1. Рішенням
Старокостянтинівського районного суду
від 07 жовтня 2013 року було розділено
дане майно між подружжям, визнано за
кожним з них право власності на ?
частину. 25 червня 2007 року в зв'язку з
наміром отримати споживчий кредит,
позивач ОСОБА_1 звернувся до
співвідповідача
Старокостянтинівського бюро технічної
інвентаризації, оцінки та реєстрації
про видачу довідки - характеристики та
основної інвентаризації. При цьому 28
червня 2007 року Старокостянтинівським
бюро технічної інвентаризації, оцінки
та реєстрації було видано вищевказане
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно та витяг з реєстру прав
власності на нерухоме майно, де було
вказано недостовірну інформацію про
те, що дане домоволодіння являється
приватною власністю ОСОБА_1
Неодноразові їхні звернення, як
споживачів послуг останнього, про
виправлення правової помилки
позитивних результатів не дали. В
зв'язку з відповідними змінами в
законодавстві щодо державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно в подальшому вже
співвідповідачем Реєстраційною
службою Старокостянтинівського
районного управління юстиції, який
забезпечує ведення Державного реєстру
прав, було внесено до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
аналогічну недостовірну інформацію. Їм
також, як споживачам послуг останнього,
було відмовлено виправити
недостовірну інформацію про приватну
власність ОСОБА_1 на зазначене вище
нерухоме майно та зазначення
достовірних відомостей про право
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_1 на нього. Такі дії
співвідповідачів вважають
незаконними, оскільки вони, шляхом
збирання, зберігання та використання
недостовірної інформації, посягли на
їхнє конституційне право власності.
Внаслідок чого просять: 1) захистити
їхні майнові права співвласників, як
споживачів послуг співвідповідачів,
шляхом визнання незаконними дій
останніх по збиранню, зберіганню та
використанню недостовірної інформації
щодо права особистої приватної
власності ОСОБА_1 на вищевказане
домоволодіння; 2) відновити
конституційне право позивачів на
спільне сумісне майно подружжя, шляхом
вилучення з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно недостовірної
інформації про право особистої
приватної власності ОСОБА_1 на
вищевказане домоволодіння та внесення
достовірної інформації про право на
спільне сумісне майно подружжя; 3)
визнати незаконним неусунення
порушень при зазначенні права спільної
власності на набуте в шлюбі
вищезазначене домоволодіння.

Крім цього в судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 суду повідомив, що
позивачі не мають претензій до
виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради з
приводу свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, виданого виконавчим
комітетом Старокостянтинівської
міської ради 28 червня 2007 року. Рішення
Старокостянтинівського районного
суду, яким розділено між подружжям
вищевказане нерухоме майно ще не
зареєстроване в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно.

Позивачка ОСОБА_5 в судове засідання не
з'явилась, від неї подано заяву про
розгляд справи без її участі.

Представник співвідповідача
Старокостянтинівського бюро технічної
інвентаризації, оцінки та реєстрації
заперечила проти задоволення позовних
вимог за безпідставністю. При цьому
пояснила, що в 2007 році позивачі
оформляли право власності на
домоволодіння по АДРЕСА_1. Для
реєстрації даного права власності
позивачем ОСОБА_1 було надано свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
видане виконавчим комітетом
Старокостянтинівської міської ради,
яке було зареєстровано в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 04 липня 2007 року. Одночасно було
видано витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно. При даній
реєстрації в реєстр прав власності на
нерухоме майно була внесена інформація
з правовстановлюючого документу, тобто
з вищевказаного свідоцтва про право
власності на нерухоме майно. Не визнає
заяви позивачів про те, що ними
вчинялись дії по збиранню, зберіганню
та використанню недостовірної
інформації щодо права власності на
заявлене домоволодіння та внесення
такої інформації в реєстр права
власності на нерухоме майно.

Представник співвідповідача
Реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області також не визнала позовні
вимоги за безпідставністю. В
обґрунтування свої заперечень
пояснила, що право власності на
заявлене нерухоме майно вже
зареєстроване в Реєстрі прав власності
на нерухоме майно
Старокостянтинівським бюро технічної
інвентаризації, оцінки та реєстрації,
тому повторної реєстрації вже
Реєстраційною службою не потребує.
Наразі позивачі ще не звертались за
реєстрацією права власності на
підставі вищевказаного судового
рішення на заявлене домоволодіння.
Реєстраційна служба не переносить
записи з реєстру прав власності на
нерухоме майно, а використовує
відомості з реєстру для встановлення
наявності (відсутності) записів про
державну реєстрацію права власності
або іншого речового права на нерухоме
майно під час проведення державної
реєстрації прав та під час розгляду
заяв про взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, заяв/запитів на
отримання інформації з Державного
реєстру прав. Законодавством у сфері
державної реєстрації прав на нерухоме
майно не передбачено вилучення
недостовірної інформації, а лише
внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Інформація з
Державного реєстру прав про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
надається у формі витягу,
інформаційної довідки та виписки. Для
її отримання необхідно звернутися до
Реєстраційної служби із відповідною
заявою, форму та вимогу до заповнення
якої встановлює Міністерство юстиції
України, що не було зроблено
позивачами.

Заслухавши пояснення учасників
цивільного процесу та дослідивши
матеріали справи, суд дійшов до
висновків про наступне.

Судом встановлено, що позивачі 01
березня 1975 року в
Старокостянтинівському районному
відділі записів актів громадянського
стану Хмельницької області
зареєстрували шлюб, про що в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу
зроблено актовий запис № 41, це
підтверджується даним свідоцтва про
укладення шлюбу серії І-БВ № 322126,
виданого Старокостянтинівському
районному відділі записів актів
громадянського стану Хмельницької
області 01 березня 1975 року.

Рішенням виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
від 05 липня 1977 року за № 174 було
вирішено виділити в натурі земельну
ділянку площею 500 кв. м. по АДРЕСА_1 для
ОСОБА_1 для будівництва житлового
будинку.

На виконання даного рішення була
виділена в натурі земельна ділянка, про
що складено акт від 25 липня 1977 року.

05 жовтня 1977 року між виконавчим
комітетом Старокостянтинівської
міської ради та позивачем ОСОБА_1
укладено договір про надання в
безстрокове користування земельну
ділянку для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності із числом
кімнат від однієї до п'яти включно
площею 500 кв. м. по АДРЕСА_1, який був
посвідчений Старокостянтинівською
державною нотаріальною конторою 10
травня 1978 року за р. № 965.

20 червня 1990 року виконавчим комітетом
Старокостянтинівської міської ради
було затверджено акт про закінчення
будівництва і введення в експлуатацію
житлового будинку.

06 серпня 1991 року дане домоволодіння
було зареєстроване на праві особистої
власності за ОСОБА_1 на підставі
вищевказаного договору і записане в
реєстрову книгу під № 3732.

Тимчасовим положенням про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженим наказом № 7/5
Міністерства юстиції 07 лютого 2002 року
(у редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), оформлення
права власності на нерухоме майно
проводилось з видачею свідоцтва про
право власності за заявою про
оформлення права власності на нерухоме
майно органами місцевого
самоврядування фізичним та юридичним
особам на підставі документів,
установлених законодавством, які
підтверджують право власності на
об'єкти нерухомого майна та не
віднесенні до правовстановлюючих
документів, передбачених у додатку 2 до
Положення.

Договір про безстрокове користування
земельною ділянкою для будівництва
індивідуального житлового будинку в
додатку 2 до Положення не передбачався,
як правовстановлювальний документ, на
підставі якого проводиться державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно.

Так, у 2007 році оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна
провадилося з видачею свідоцтва про
право власності, зокрема, органами
місцевого самоврядування фізичним
особам на новозбудовані,
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності акта про право
власності на землю або рішення про
відведення земельної ділянки для цієї
мети та за наявності акта комісії про
прийняття об'єкта і введення його в
експлуатацію (абзац другий підпункт
«а» пункту 6.1 Тимчасового положення).

Згідно з пунктом 6.3 Тимчасового
положення свідоцтво про право
власності містило, зокрема, назву
об'єкту нерухомого майна, відомості про
власника (власників).

Пунктом 6.2 Тимчасового положення
встановлено, що підготовку документів
для видачі свідоцтв про право
власності могли за дорученням органів
місцевого самоврядування, місцевої
державної адміністрації та інших
органів відповідно до законодавства
проводити бюро технічної
інвентаризації.

25 червня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до
міського голови Старокостянтинівської
міської ради з заявою про оформлення
права власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
про оформлення права власності від 26
червня 2007 року за № 287 п. 2 вирішено
оформити за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.
Зобов'язано Старокостянтинівське
БТІОР виготовити необхідні документи
згідно даного рішення та чинного
законодавства.

На підставі даного рішення виконавчим
комітетом Старокостянтинівської
міської ради 28 червня 2007 року видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно на домоволодіння по
АДРЕСА_1 на власника ОСОБА_1 з
зазначенням форми власності - приватна,
частки - 1/1. Опис об'єкта: цілий житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами.

04 липня 2007 року право власності на дане
нерухоме майно було зареєстровано в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно та видано витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, номер витягу: 15118702,
реєстраційний номер: 19441032, номер
запису: 3732 в книзі: 19, власник - ОСОБА_1,
форма власності - приватна, частка - 1/1.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 07 жовтня 2013 року між
подружжям ОСОБА_1 розділено майно, а
саме: визнано за ОСОБА_5 право власності
на одну другу частину житлового
будинку АДРЕСА_1 та за ОСОБА_1 право
власності на одну другу частину
житлового будинку АДРЕСА_1.

Подружжя ОСОБА_1 на час розгляду справи
не зверталось в Реєстраційну службу
Старокостянтинівського районного
управління юстиції для реєстрації
право спільної часткової власності на
заявлене домоволодіння.

Ці обставини визнаються учасникам
цивільного процесу і ними не
оспорюються.

Також даним судовим рішенням
відмовлено в задоволенні позовних
вимог про визнання недійсним та
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно на
домоволодіння по АДРЕСА_1, видане
виконавчим комітетом
Старокостянтинівської міської ради 28
червня 2007 року на ім'я ОСОБА_1

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

За змістом положень статтей 3, 15 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», пунктів 1, 92-95 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 року № 868 (у редакції,
яка була чинною на момент виникнення
спірних правовідносин) вбачається, що
наявні відомості з реєстру прав
власності на нерухоме майно лише
використовуються державним
реєстратором для встановлення
наявності (відсутності) записів про
державну реєстрацію права власності
або іншого речового права на нерухоме
майно під час проведення державної
реєстрації прав вперше та під час
розгляду заяв про взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна,
заяв/запитів на отримання інформації з
Державного реєстру прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 27 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» у разі виявлення у свідоцтві
про право власності на

нерухоме майно та/або витязі з
Державного реєстру прав технічної
помилки, допущеної державним
реєстратором, заінтересована особа
письмово повідомляє у п'ятиденний
строк про це державного реєстратора,
який перевіряє відповідність
відомостей Державного реєстру прав
інформації, що містяться у заяві про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень. Якщо факт невідповідності
підтверджено, державний реєстратор
безоплатно виправляє допущену помилку
в день надходження повідомлення.
Виправлення технічної помилки у
записах Державного реєстру прав, що
була допущена не з вини державного
реєстратора, здійснюється за плату.

У відповідності до п. 38 Розділу про
внесення записів про скасування
державної реєстрації прав, скасування
рішення державного реєстратора та
скасування записів Державного реєстру
прав Порядку ведення Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
внесення змін до записів Державного
реєстру прав, внесення записів про
скасування державної реєстрації прав,
скасування рішення державного
реєстратора та скасування записів
Державного реєстру прав, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 жовтня 2011 року № 1141 зі змінами та
доповненнями, державний реєстратор
вносить зміни до записів Державного
реєстру прав у разі допущення
технічної помилки; зміни відомостей
про нерухоме майно, право власності та
суб'єкта цього права, інші речові права
та суб'єкта цих прав, обтяження прав на
нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що
містяться у Державному реєстрі прав,
які не пов'язані з проведенням
державної реєстрації прав. Внесення
змін до записів Державного реєстру
прав проводиться державним
реєстратором за заявою, форму та вимоги
до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Згідно п. 40 вищевказаного Порядку у
разі внесення змін у зв'язку із зміною
відомостей про нерухоме майно, право
власності та суб'єкта цього права, інші
права та суб'єкти цих прав, обтяження
прав на нерухоме майно та суб'єкта цих
прав, що містяться у Державному реєстрі
прав, які не пов'язані з проведенням
державної реєстрації прав, державний
реєстратор вносить до відповідного
запису Державного реєстру прав такі
відомості: 1) підстава для зміни
відомостей (назва документа, дата
видачі документа, номер документа, ким
виданий чи оформлений документ,
додаткові відомості про документ ); 2)
реєстраційний номер, дата і час
реєстрації заяви, на підставі якої
вносяться зміни до Державного реєстру
прав; 3) підстава для внесення змін до
запису (назва рішення, дата формування
рішення, індексний номер рішення); 4)
прізвище, ім'я та по батькові
державного реєстратора; 5) найменування
органу державної реєстрації прав або
найменування нотаріальної контори,
назва нотаріального округу.

Проаналізувавши всі докази по справі в
їх сукупності, суд прийшов до висновку
про те, що реєстрація права власності
на підставі чинного свідоцтва про
право власності на нерухоме майно на
домоволодіння по АДРЕСА_1, виданого
виконавчим комітетом
Старокостянтинівської міської ради 28
червня 2007 року, було здійснена у
відповідності до змісту
правовстановлюючого документу та до
вимог чинного законодавства, як на
момент виникнення спірних
правовідносин, так і на даний час.
Наразі позивачі ще не зверталися до
Реєстраційної служби про реєстрацію
права спільної часткової власності.
Тому відсутні підстави для задоволення
позовних вимог позивачів: 1) про захист
їхні майнових прав співвласників, як
споживачів послуг співвідповідачів,
шляхом визнання незаконними дій
останніх по збиранню, зберіганню та
використанню недостовірної інформації
щодо права особистої приватної
власності ОСОБА_1 на вищевказане
домоволодіння; 2) про відновлення
конституційного права позивачів на
спільне сумісне майно подружжя, шляхом
вилучення з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно недостовірної
інформації про право особистої
приватної власності ОСОБА_1 на
вищевказане домоволодіння та внесення
достовірної інформації про право на
спільне сумісне майно подружжя; 3) про
визнання незаконним неусунення
порушень при зазначенні права спільної
власності на набуте в шлюбі
вищезазначене домоволодіння.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, на підставі п. п. 6.1-6.3
Тимчасового положенням про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженим наказом № 7/5
Міністерства юстиції 07 лютого 2002 року
(у редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), ст. ст. 3, 15
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», п. п. 1, 92-95 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 року № 868 (у редакції,
яка була чинною на момент виникнення
спірних правовідносин), п. п. 38, 40
Розділу про внесення записів про
скасування державної реєстрації прав,
скасування рішення державного
реєстратора та скасування записів
Державного реєстру прав Порядку
ведення Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно внесення змін до
записів Державного реєстру прав,
внесення записів про скасування
державної реєстрації прав, скасування
рішення державного реєстратора та
скасування записів Державного реєстру
прав, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26
жовтня 2011 року № 1141 зі змінами та
доповненнями,

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1,
ОСОБА_5 до Старокостянтинівського бюро
технічної інвентаризації, оцінки та
реєстрації, Реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області про визнання незаконними дії
та зобов'язання вчинити дії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь в
судовому засіданні, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя _________