Провадження № 2/752/977/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Новак А.В. при
секретарі Чабанюк Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
майнової шкоди,-

встановив:

позивач звернувся до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди.
Мотивує свої вимоги тим, що 27 квітня 2009
року о 23 годині 10 хвилин на площі
Московська в місті Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки «Мерседес Бенц», д.н.з.
НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1 та
автомобіля марки «Хундай Верокруз»,
д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія
ОСОБА_2,

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль позивача було
пошкоджено.

Відповідно до рахунку-фактури № 277 від
29.01.2011 року вартість ремонтних робіт по
відновленню автомобіля «Мерседес
Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 склала 16476 гривень.

Крім того позивачем було здійснено
витрати по виконанню наряду-замовлення
у розмірі 227 гривень 70 копійок та
проведення діагностики автомобіля у
розмірі 434 гривень 70 копійок.

Позивач просить суд ухвалити рішення,
яким стягнути з відповідача на його
користь майнову шкоду у розмірі 17138
гривень 40 копійок та вирішити питання
про судові витрати.

позивач звернувся до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди.
Мотивує свої вимоги тим, що 27 квітня 2009
року о 23 годині 10 хвилин на площі
Московська в місті Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки «Мерседес Бенц», д.н.з.
НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1 та
автомобіля марки «Хундай Верокруз»,
д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія
ОСОБА_2,

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль позивача було
пошкоджено.

Відповідно до рахунку-фактури № 277 від
29.01.2011 року вартість ремонтних робіт по
відновленню автомобіля «Мерседес
Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 склала 16476 гривень.

Крім того позивачем було здійснено
витрати по виконанню наряду-замовлення
у розмірі 227 гривень 70 копійок та
проведення діагностики автомобіля у
розмірі 434 гривень 70 копійок.

Позивач просить суд ухвалити рішення,
яким стягнути з відповідача на його
користь майнову шкоду у розмірі 17138
гривень 40 копійок та вирішити питання
про судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просила суд задовольнити позов в
повному обсязі. Стягнути з відповідача
на користь її довірителя суму майнової
шкоди та вирішити питання про судові
витрати.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та надав
поліс № ВС/2502461 від 30.08.2008 року,
зауваживши, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована у ВАТ СК «Галактика» з
лімітом відповідальності за шкоду
заподіяну майну на одного потерпілого
у розмірі 25500 гривень.Франшиза 510
гривень. Крім того надав суду заяву у
якій просив застосувати наслідки
пропуску строку позовної давності. В
задоволенні позову просив суд
відмовити.

Заслухавши сторони, представників,
дослідивши і проаналізувавши докази,
які містяться в матеріалах справи, суд
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
дійшов наступних висновків.

Згідно постанови Голосіївського
районного суду м. Києва від 19 травня 2009
року ОСОБА_2 був визнаний винним та
притягнутий до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КпАП України із
застосуванням адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 340
гривень. На даний час постанова суду є
такою, що набрала законної сили (а.с. 8).

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини і
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

З матеріалів рахунку-фактури № 277 від
29.01.2011 року виданого ФОП «ОСОБА_3»
вартість ремонтних робіт по
відновленню автомобіля «Мерседес
Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 склала 16476
гривень(а.с. 3).

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем було сплачено 227 гривень 70
копійок за виконання наряду замовлення
та 434 гривень 70 копійок за проведення
діагностики автомобіля(а.с. 11-12).

№ ВС/2502461 від 30.08.2008 року, зауваживши, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована у ВАТ СК
«Галактика» з лімітом
відповідальності за шкоду заподіяну
майну на одного потерпілого у розмірі
25500 гривень. Франшиза становить 510
гривень

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

В судовому засіданні позивач
наполягала на стягненні майнової шкоди
з відповідача ОСОБА_2, а як вбачається з
матеріалів позовної заяви позовні
вимоги до ПАТ СК «Галактика» не
пред'являв.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події(страхового
випадку) виплатити другій
стороні(страхувальникові) або іншій
особі визначеній у договорі грошову
суму(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору, а тому суд дійшов висновку
про необхідність відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
частині стягнення майнової шкоди з
відповідача ОСОБА_2 у розмірі 16628
гривень 40 копійок, тобто за
вирахуванням 510 гривень франшизи, у
зв'язку з тим, що право останнього
відповідачем не порушувалося.

В той же час, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в
частині стягнення суми, за
вирахуванням франшизи, суд з
врахуванням заяви відповідача про
застосування наслідків пропущення
строку позовної давності до вимоги
позивача дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Судом з пояснень представника позивача
та матеріалів справи достовірно
встановлено, що позивач дізнався про
порушення свого права 27 квітня 2009 року,
тобто право вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення з останнього майнової шкоди
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди виникло
з 27 квітня 2009 року, а звернення до суду,
шляхом подання позову до
Голосіївського районного суду міста
Києва відбулося 19 червня 2012 року.

Суд бере до уваги пояснення
представника позивача з приводу
обставин необізнаності її довірителя з
тонкощами національного законодавства
та приймаючи до уваги наявність у
ОСОБА_1 інвалідності, визнає поважними
причини пропущення позовної давності з
підстав на які посилався в судовому
засіданні представник позивача, що
надає суду підстави дійти висновку про
можливість захисту порушеного права
позивача на підставі ч. 5 ст. 267 ЦК
України.

Таким чином, суд обґрунтовано дійшов
висновку про можливість задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
стягнення з відповідача розміру
франшизи у сумі 510 гривень.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які посилались сторони, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов висновку про необхідність
задовольнити позовні вимоги частково.

Судові витрат між сторонами
розподілити за правилами ст. 88 ЦПК
України, стягнувши з відповідача на
користь позивача суму витрат за
здійснення оголошення в засобах
масової інформації про виклик до суду,
пропорційно до задоволених позовних
вимог, що в конкретному випадку
становить 18 гривень 06 копійок.

В той же час з відповідача підлягає до
стягнення на користь Держави Україна
судовий збір у розмірі 06 гривень 16
копійок, а судовий збір у розмірі 208
гривень 44 копійки компенсувати за
рахунок держави Україна у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 293-296 ЦПК
України,суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
майнової шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
528(п'ятсот двадцять вісім) гривень 06
копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави
Україна судовий збір у розмірі 06(шість)
гривень 16 копійок.

Судовий збір у розмірі 208(двісті вісім)
гривень 44 копійки компенсувати за
рахунок держави Україна у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя
А.Новак