Єдиний унікальний номер 245/646/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/781/2014
Головуючий у 1 інстанції: Дехта Р.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого ЛІСОВОГО О.О.,

Суддів: КІЯНОВОЇ С.В., ІВАНОВОЇ А.П.

При секретарі ГАНЖЕЛА М.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку

цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє
ОСОБА_2

на рішення Старобешівського районного
суду Донецької області від 12 грудня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до Старобешівської державної
нотаріальної контори Донецької
області, ОСОБА_1, приватного нотаріусу
Старобешівської районного
нотаріального округу ОСОБА_4 про
встановлення факту, що має юридичне
значення та про зміну черговості
отримання права на спадщину -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Старобешівського районного
суду Донецької області від 12 грудня 2013
року встановлено факт мешкання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01
січня 2005 року до моменту смерті
останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано за ОСОБА_3 право на
спадкування разом із спадкоємцями
другої черги після смерті спадкодавця
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким відмовити
у задоволені позовних вимог позивачці,
посилаючись на те, що рішення
постановлено з грубим порушенням норм
матеріального та процесуального
законодавства, задовольняючи позов суд
не в повній мірі дослідив всі обставини
по справі, на її думку ОСОБА_3 не має
права на спадкування разом із
спадкоємцями другої черги після смерті
ОСОБА_5, на її думку позивачка не
довела факту опікування та
матеріального забезпечення
спадкодавця протягом тривалого часу
та факт перебування спадкодавця у
безпорадному стані, внаслідок якого
останній потребував стороннього
догляду і не міг самостійно
забезпечувати умови свого життя.

Позивачка ОСОБА_3 звернувшись в суд із
вказаним позовом зазначила, що
починаючи з 1 січня 2005 року мешкала
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, до його
смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала у
квартирі останнього за адресою
АДРЕСА_2, що підтверджується актом
обстеження житлово-побутових умов від
28 травня 2013 року, разом з померлим вела
спільне господарство.

ОСОБА_5 останній час тяжко
хворів, потребував постійного
стороннього нагляду, ні дітей ні
близьких родичів не мав, вона доглядала
за ним, забезпечувала необхідним.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина на належне йому майно, а саме
на дві квартири, що розташовані в
селище Новий Світ, одна по АДРЕСА_2,
друга по АДРЕСА_1.

Оскільки разом із померлим вона
мешкала однією сім'єю більше ніж 5 років
тому вважає, що є спадкоємцем
четвертої черги на майно померлого, у
зв'язку з чим звернулася до приватного
нотаріуса Старобешівського районного
нотаріального округу із заявою про
прийняття спадщини, однак їй було
відмовлено, так як спадкоємцем другої
черги на майно померлого є
відповідачка ОСОБА_1, яка є рідною
сестрою померлого та заявила про своє
право на спадщину.

Вважає, що сестра померлого не
цікавилася його життям, крім того
зазначила, що на початку 2013 року ОСОБА_5
тяжко захворів, у зв'язку з чим мав
безпорадний стан, що підтверджується
листом Старобешівської центральної
районної лікарні, вона здійснювала за
ним догляд, а тому просила суд
встановити факт мешкання однією сім'єю
без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01 січня 2005
року до моменту смерті останнього -
ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати за нею право на
спадкування разом із спадкоємцями
другої черги після смерті спадкодавця
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заслухавши доповідача, представника
відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який
підтримав доводи апеляційної скарги та
просив їх задовольнити, позивачку
ОСОБА_3, яка просила рішення суду
залишити без змін, заперечуючи проти
апеляційної скарги відповідачки,
дослідивши матеріали справи
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, рішення
суду підлягає скасуванню з ухваленням
по справі нового рішення про відмову у
задоволенні позову відповідно до вимог
ст. 309 ЦПК України за таких підстав:

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3,
суд першої інстанції обґрунтував своє
рішення тим, що позивачка проживала з
померлим однією сім'єю більше ніж 5
років, що підтверджено доказами, а
враховуючи фізичний стан померлого та
ряд хвороб, які він мав, прийшов до
висновку про те, що ОСОБА_5 з 4 січня 2013
року потребував постійного
стороннього догляду, який йому
надавала позивачка.

Однак такі висновки суду є помилковими.

Щодо висновків суду першої інстанції
про право позивачки на спадкування
разом із спадкоємцями другої черги
після смерті спадкодавця ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
апеляційний суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1259 ЦК
України фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хвору або каліцтво був у
безпорадному стані.

Як вбачається з матеріалів справи
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, видане виконкомом
Новосвітської селищної ради
Старобещівського району Донецької
області, після смерті ОСОБА_5
відкрилась спадщина на майно, що
належало покійному.

З 04 січня 2013 року по 17 січня 2013
року ОСОБА_5 знаходився на
стаціонарному лікуванні та потребував
стороннього догляду, в період
лікування догляд за хворим
здійснювала ОСОБА_3

В подальшому хворий
спостерігався у сімейного лікаря за
місцем свого проживання 18.01.2013 року,
25.01.2013 року, 29.01.2013 року, 08.04.2013 р. згідно
даних в амбулаторній картці стан
хворого періодично покращувався, з
08.04.2013 стан хворого важкий, ІНФОРМАЦІЯ_2
хворий помер.

Вказані обставини
підтверджуються листом
Старобешівської центральної районної
лікарні за № 01-09/639 від 12.07.2013 року /а.с.
12/.

Однак наведені обставини та ряд
хвороб ОСОБА_5, як то: цироз печінки та
післяінфарктний кардіосклероз, на які
послався суд першої інстанції, не
можуть бути належними доказами для
визнання за позивачкою права на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, у
даному випадку відповідачкою ОСОБА_1, у
розумінні вимог ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

Апеляційний суд вважає, що факт
знаходження спадкодавця в похилому
віці, наявність в нього тяжкої хвороби
або каліцтва, перебування його у
безпорадному стані підлягає доведенню
з використанням належних доказів,
зокрема рішенням МСЕК, яке по даній
справі відсутнє.

Крім того позивачка в
обгрунтування своїх позовних вимог, не
надала до суду доказів того, що вона
протягом тривалого часу опікувалася
за померлим, оскільки у лікарні
померлий знаходився всього два тижні,
потім спостерігався сімейним лікарем,
що останній потребував допомоги та
знаходився в безпорадному стані до 4
січня 2013 року, тоб-то до моменту
потрапляння у лікарню, що вона
матеріально забезпечувала померлого
і її матеріальна допомога була
основним засобом до існування
померлого, надавала іншу допомогу як
то: оплату комунальних послуг,
придбання ліків, особистих речей для
хворого, тощо.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України
у другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька так і з боку матері.

Наявність у померлого
спадкоємців другої черги свідчить те,
що 23 травня 2013 року із заявою про
прийняття спадщини до органу нотаріату
звернулася ОСОБА_1, що підтверджується
матеріалами спадкової справи та
витягом про реєстрацію спадкової
справи від 06.06.2013, спадкова справа №
54513560, номер у нотаріуса 44/2013 /а.с.37/,
ОСОБА_1 є сестрою покійного ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується матеріалами спадкової
справи № 44/2013.

Щодо висновків суду першої інстанції
про встановлення факту мешкання
позивачки однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_5, починаючи з
01 січня 2005 року до моменту смерті
останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2, апеляційний
суд виходить з наступного:

Відповідно д п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК
України суд розглядає справи про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в
порядку окремого провадження.

Відповідно до ст. 1264 ЦК
України у четверту чергу право на
спадкування за законом мають особи,
які проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менше як п'ять років до часу
відкриття спадщини.

Приймаючи рішення про
встановлення факту мешкання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 починаючи з 01 січня 2005 року до
моменту смерті останнього -
ІНФОРМАЦІЯ_2 суд послався на акт
обстеження житлово - побутових умов
від 28 травня 2013 року /а.с.13/, з якого
вбачається, що ОСОБА_3 проживала
разом з ОСОБА_5 з 01 січня 2005 року по
час смерті ОСОБА_5 13 травня 2013 року за
адресою АДРЕСА_2 без реєстрації шлюбу,
як цивільна дружина.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 3 СК
України сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Із вказаного вище акту від 28
травня 2013 року не вбачається, що
позивачка та померлий були пов'язані
спільним побутом та мали взаємні права
та обов'язки.

Із акту обстеження житлово -
побутових умов від 14 листопада 2013 року
/а.с. 72/, підписаного тим же депутатом
селищної ради Богомоловим В.Н., що і акт
від 28 травня 2013 року /а.с.13/ вбачається,
що померлий з 2001 року по 2013 рік проживав
один за адресою АДРЕСА_1.

Показання свідків з боку
позивачки - ОСОБА_7, яка є донькою
останньої, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про спільне
проживання позивачки з померлим, на які
послався суд, не підтверджуються та не
узгоджуються з іншими доказами по
справі.

Таким чином позивачка,
відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, не довела факту проживання з
померлим однією сім'єю не менше 5 років
до часу відкриття спадщини та факту
того, що тривалий час здійснювала
опіку над померлим, матеріально його
забезпечувала та надавала іншу
матеріальну допомогу.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316
ЦПК України апеляційний суд -

В И Р І
Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Старобешівського районного
суду Донецької області від 12 грудня 2013
року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Старобешівської державної
нотаріальної контори Донецької
області, ОСОБА_1, приватного нотаріусу
Старобешівської районного
нотаріального округу ОСОБА_4 про
встановлення факту, що має юридичне
значення та про зміну черговості
отримання права на спадщину відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: