Єдиний унікальний номер 252/9392/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/835/2014
Головуючий в 1 інстанції Орчелота А.В.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді
Пономарьової О.М.,

суддів
Соломахи Л.І., Биліни Т.І.,

при секретарі
МишкоД.О.,

за участю

представника відповідача
Косинського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Комунального підприємства
«Трамвайно-Тролейбусне управління»,
посадової особи начальника
Комунального підприємства
«Трамвайно-Тролейбусне управління» -
Коновальчикова М.І. та посадової особи -
Комунального підприємства
«Трамвайно-Тролейбусне управління» -
голови профспілки, про поновлення на
роботі за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_2 на рішення Микитівського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 26 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Микитівського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 26
листопада 2013 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до Комунального
підприємства «Трамвайно-Тролейбусне
управління» (далі КП ТТУ), посадової
особи начальника КП ТТУ -
Коновальчикова М.І. та посадової особи
КП ТТУ - голови профспілки про
поновлення на роботі відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, внаслідок чого
ухвалено незаконне рішення, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог в повному обсязі. Апелянт
посилається на те, що він був відсутній
на робочому місці через погіршення
стану здоров'я, що підтверджується
відповідними медичними документами і
про що був повідомлений відповідач.

В судове засідання апеляційної
інстанції позивач ОСОБА_2 на
неодноразові виклики не з'явився, про
час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином.

Представник відповідача Косинський
В.І. заперечував проти доводів
апеляційної скарги і просив залишити
рішення суду без змін.

Відповідачі Коновальчикова М.І. та
посадова особа голова профспілки КП
ТТУ в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про час та місце
судового розгляду повідомлені
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення про отримання судових
повісток за формою 119.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Перевіряючи справу в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
апеляційний суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 23
серпня 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом і просив
поновити його на роботі з 07 серпня 2013
року, посилаючись на те, що з 01 березня
2013 року він працював у відповідача
водієм транспортного засобу і 30 травня
2013 року з ним стався нещасний випадок
на виробництві, про який він повідомив
роботодавця 31 травня 2013 року та написав
заяву про звільнення його з 01 серпня 2013
року за станом здоров'я, повідомивши
про свої наміри звернутися до лікарні
та про характер свого захворювання,
надавши медичні довідки. Відповідач
відмовив йому в оплаті лікарняних
листків. 21 серпня 2013 року, отримавши
трудову книжку поштою, він дізнався, що
його звільнено за прогул 07 серпня .2013
року. Після цього він звернувся до
відповідача з поясненнями та наданням
медичних довідок на час його
лікарняного, які підтверджували
поважність його відсутності на роботі,
однак медичні довідки до уваги ніхто не
прийняв.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив з того, що при звільненні
позивача за прогули відповідачем було
дотримано порядок звільнення, отримано
згоду профспілкового органу
підприємства, відібрані пояснення,
отриманні відповіді із медичної
установи, а позивач не надав
виправдувальних документів про свою
відсутність на роботі з поважних
причин у період з 08 серпня 2013 року по
день винесення наказу 16 серпня 2013 року.

Такий висновок суду є правильним і
відповідає встановленим у справі
обставинам та вимогам закону.

Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути
розірваний власником або
уповноваженим ним органом у випадку
прогулу (в тому числі відсутності на
роботі більше трьох годин протягом
робочого дня) без поважних причин.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.п. 24, 15 постанови № 9 від 06
листопада 1992 року «Про практику
розгляду судами трудових спорів»
прогулом визнається відсутність
працівника на роботі, як протягом
усього робочого дня, так і більше трьох
годин безперервного або сумарно
протягом робочого дня без поважних
причин. Розірвання трудового договору
з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу
допускається лише за попередньою
згодою профспілкового органу ..

Судом встановлено, що наказом №46л від 01
березня 2013 року ОСОБА_2 прийнятий на
роботу до відповідача водієм
спеціального автомобіля до 4 тон,
другого класу служби автогосподарства
з 01 березня 2013 року (а.с.14, 117).

Відповідно до листка непрацездатності
позивач знаходився на лікарняному з 30
червня 2013 року по 07 серпня 2013 року, з
відміткою «стати до роботи» - 08 серпня
2013 року (а.с.11). Проте 8 серпня 2013 року
позивач на роботу не вийшов, інших
листків непрацездатності ОСОБА_2 не
видавалось, що підтвердив і сам
позивач, але пояснив, що відвідував
лікарів, що підтверджено медичними
довідками, виписками, протоколами та
висновками (а.с.106-114).

Відповідно до доповідною диспетчера
автотранспортних засобів ОСОБА_4 від 10
серпня 2013 року водій ОСОБА_2 не виходить
на роботу з невідомих обставин, на
телефоні дзвінки не відповідає (а.с.124).

На підставі вказаної доповідної, акту
від 14 серпня 2013 року про відвідування
ОСОБА_2 за адресою мешкання, пояснення
сусіда позивача від 14 серпня 2013 року
написана службова записка головного
інженера ОСОБА_6 від 15 серпня 2013 року,
про те, що водій ОСОБА_2 з 08 серпня 2013
року не виходить на роботу та головний
інженер просить прийняти міри з цього
приводу (а.с.122,123,125).

Рішенням комітету профспілкової
організації КП ТТУ від 16 серпня 2013 року
надана згода на звільнення ОСОБА_2 за п.4
ст. 40 КЗпП України.(а.с.128-129).

За наказом №149л від 16 серпня 2013 року
ОСОБА_2 звільнено з 07 серпня 2013 року
згідно з п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул
без поважної причини, а наказом № 209л
від 25 листопада 2013 року у вищевказаний
наказ внесені зміни щодо дати
звільнення - з 08 серпня 2013 року (а.с.131,
132).

Доводи апелянта про те, що він був
відсутній на роботі з поважних причин,
оскільки відвідував лікарів, не можна
визнати обгрунтованими і суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що надані позивачем медичні
довідки, виписки, протоколи та висновки
про відвідування позивачем медичного
закладу у період з 8 серпня 2013 року, не
свідчать про тимчасову
непрацездатність позивача або про
поважність причин відсутності на
роботі, оскільки, не звільняли ОСОБА_2
від роботи в ці дні.

Суд першої інстанції зробив правильний
висновок про те, що при звільненні
позивача за прогули, відповідачем
дотримано порядок звільнення: отримані
відповіді із медичної установи,
відібрані пояснення від працівників,
отримано згоду профспілкового органу
підприємства, проте позивач не надав
суду виправдувальних документів про
поважність причин відсутності на
роботі у період з 08 серпня 2013 року по 16
серпня 2013 року.

Суд обґрунтовано відмовив в
задоволенні вимог позивача і послався
на те, що звільнення позивача на
підставі п.4 ст. 40 КЗпП України
здійснено відповідачем у
відповідності до вимог законодавства,
а посилання апелянта на те, що його
звільнено 7 серпня 2013 року в період
тимчасової непрацездатності є
необгрунтованим, оскільки відповідач
видав наказ про звільнення 16 серпня 2013
року і вніс зміни до наказу про
звільнення позивача щодо часу
звільнення з 08 серпня 2013 року - день,
коли позивач повинен був стати до
роботи.

Апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
правовідносини, що склалися між
сторонами і їм надана належна правова
оцінка, в судовому рішенні повно
відображені обставини, що мають
значення для справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Апеляційний суд визнає, що наведені в
апеляційній скарзі відповідача доводи
є необґрунтованими і не належать до тих
підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді справи вимог
матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Микитівського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 26
листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
О.М. Пономарьова

Судді:
Л.І. Соломаха

Т.І. Биліна