Справа № 562/3755/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

"11" березня 2014 р.

Здолбунівський районний суд
Рівненської області

у складі: головуючого судді
Кушніра О.Г.,

при секретарі
Парфенюк Т.А.,

з участю представника позивача
Цісар І.В.,

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Здолбунові
Рівненської області цивільну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Вектор Плюс" до ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору: ОСОБА_4, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення та зняття з
реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в

У поданій заяві позивач ТзОВ
"Факторингова компанія «Вектор Плюс»
просить у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№1701/0408/98-011 від 02 квітня 2008 року на
загальну суму 474830,8 грн. звернути
стягнення на предмет іпотеки - житловий
будинок з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1, яке належить на праві
власності іпотекодавцю ОСОБА_3,
виселити зі зняттям реєстраційного
обліку громадян, що проживають та
зареєстровані за вказаною вище
адресою, та стягнути судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що 02 квітня 2008 року
між АТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір №1701/0408/98-011, згідно
умов якого банк зобов'язався надати
позичальнику кредит у сумі 33000 доларів
США строком до 01 квітня 2028 року, а
позичальник в свою чергу
зобов'язувався повернути наданий
кредит і сплатити відсотки за його
користування у сумі, строк та на умовах,
передбачених договором. Позичальник
ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконував,
внаслідок чого станом на 11 листопада 2013
року він має заборгованість за
кредитом у розмірі 52800 доларів США, що
еквівалентно 474830 грн. 80 коп. З метою
забезпечення належного виконання
зобов'язання за даним кредитним
договором між АТ «Сведбанк» та ОСОБА_3
укладено іпотечний договір, відповідно
до якого остання передала банку в
іпотеку житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1, що належить їй на
праві власності, на яку позивач у
рахунок погашення заборгованості
просить звернути стягнення шляхом
проведення прилюдних торгів, що є
підставою і для виселення всіх
мешканців.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю та з аналогічних мотивів.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, покликаючись на те, що
в першу чергу позивач мав би звернутися
з позовом до самого позичальника, який
допустив заборгованість за кредитним
договором. Досудову вимогу про
погашення заборгованості позичальника
від позивача ОСОБА_3 не отримувала і про
наявність заборгованості не знала.
Доказів про уступку права вимоги за
іпотечним договором позивач не
представив, а витяг з додатку №1 до
договору про відступлення прав не є
належним доказом, оскільки завірений
невідомою особою. На час укладення
договору іпотеки з нею проживали
неповнолітні діти, підписаний нею
внаслідок обману позичальника, а тому
договір є нікчемним. Просить у
задоволені позову відмовити.

Третя особа у судове засідання не
з'явився з невідомої суду причини, хоча
про час та місце розгляду справи
повідомлявся завчасно та належним
чином, клопотань про відкладення
розгляду справи не подавав.

Заслухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши обставини та
вивчивши матеріали справи, суд дійшов
наступних висновків.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
згідно ст.60 ЦПК України зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу.

Як встановлено судом, 02 квітня 2008 року
між АТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір №1701/0408/98-011, із
змінами, внесеними 28 грудня 2009 року,
згідно умов якого банк зобов'язався
надати позичальнику кредит у сумі 33000
доларів США на споживчі цілі строком до
01 квітня 2028 року зі сплатою процентів
за користування кредитом у розмірі 12,5 %
річних.

Згідно п.4.1 кредитного договору
виконання зобов'язань позичальника за
даним договором забезпечується
іпотекою домоволодінням по АДРЕСА_1
відповідно до договору іпотеки
№1701/0408/98-011-Z-1, укладеного 02 квітня 2008
року між банком та ОСОБА_3, якій указане
нерухоме майно належить на праві
власності /п.2.1 іпотечного договору/.

Доказів виконання АТ «Сведбанк» своїх
зобов'язань за кредитним договором
(п.2.3) щодо передачі позичальнику
кредитних коштів у готівковій формі
позивач суду не надав, водночас,
третьою особою по справі позичальником
ОСОБА_4 обставини виконання банком
своїх зобов'язань не заперечується.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору
позичальник зобов'язувався
здійснювати погашення заборгованості
за кредитним у сумах та строки, що
визначені у додатку №1 до цього
договору, що є невід'ємною частиною
договору, щомісячними платежами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то відповідно до ст.530 ЦК
України воно підлягає виконанню у цей
строк (термін).

Згідно довідки-розрахунку
заборгованості ОСОБА_4 за кредитним
договором, від останнього з 28 листопада
2012 року жодних платежів в рахунок
погашення заборгованості не надходило,
загальна заборгованість станом на 19
листопада 2013 року становить 52800 доларів
США, що еквівалентно 474830 грн. 80 коп., що
свідчить про порушення позичальником
умов кредитного договору.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк»
та ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» укладено договір про
відступлення прав за іпотечними
договорами та договір факторингу №15,
згідно умов яких банк відступив
фактору свої права вимоги
заборгованості по кредитних та
іпотечних договорах, перелік яких
наведено у Додатку №1 /п.1.2, 2.2 договору/.

З додатку №1 до Договору про
відступлення прав за іпотечним
договором від 28 листопада 2012 року
вбачається, що новим іпотекодержателем
за кредитним договором №1701/0408/98-011 від 02
квітня 2008 року є ТзОВ «Факторингова
компанія «Вектор плюс» /а.с.33/.

Указаний вище додаток №1 не містить
відомостей про відступлення прав за
іпотечним договором №1701/0408/98-011-Z-1 від 02
квітня 2008 року, не містить копій
підписів посадових осіб, що укладали
договір, та завірений особою /ОСОБА_7/,
правовий статус якого не визначений, а
тому суд погоджується з доводами
представника відповідача, що наданий
суду документ не є належним доказом
відступлення прав за іпотечним
договором №1701/0408/98-011-Z-1.

Обставини зміни іпотекодержателя за
договором про відступлення прав за
іпотечними договорами від 28 листопада
2012 року підтверджуються і витягом з
Державного реєстру іпотек від 04 грудня
2012 року, який не передбачає переліку
самих іпотечних договорів.

Пунктом 11 іпотечного договору
передбачено, що іпотекодержатель
набуває право звернути стягнення на
предмет іпотеки у разі, якщо на день,
визначений Основним зобов'язанням,
позичальник не поверне
іпотекодержателю суму кредиту або
проценти за користування кредитом,
пеню чи іншу заборгованість чи платежі,
що передбачені Основним договором у
тому числі у випадку одноразового
прострочення Основного зобов'язання.

При настанні зазначених в п.11
іпотечного договору випадків
іпотекодержатель надсилає
позичальнику та іпотекодавцю письмову
вимогу про усунення порушення
Основного зобов'язання у не менш ніж
тридцятидений строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо
протягом встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до умов
цього договору /а.с.24 зворот/.

Досудову вимогу щодо виконання
договірних зобов'язань та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання вимоги
позичальнику ОСОБА_4 та іпотекодавцю
ОСОБА_3 позивачем направлено 19
листопада 2013 року, що підтверджується
списком згрупованих поштовий листів
/а.с.41, 42 зворот/.

Належних доказів отримання адресатами
указаних вимог позивач суду не надав.

Згідно листа Центру поштового зв'язку
№3 Рівненської дирекції в період з 15
листопада 2013 року по 15 грудня 2013 року на
адресу ОСОБА_3 по АДРЕСА_1
рекомендованих листів не надходило.

У порушення умов п.11 іпотечного
договору, ст.35 Закону України «Про
іпотеку» позивач звернувся з позовом
до суду про звернення стягнення на
предмет іпотеки, належний ОСОБА_3, з
метою заборгованості ОСОБА_4 за
кредитним договором, до закінчення
тридцятиденного строку з дня
направлення вимоги, тобто 16 грудня 2013
року.

Згідно ст.39 Закону України «Про
іпотеку» суд вправі відмовити у
задоволенні позову іпотекодержателю
про дострокове стягнення на предмет
іпотеки, якщо допущене боржником або
іпотекодавцем, якщо він є відмінним від
боржника, порушення основного
зобов'язання чи іпотечного договору, не
завдає збитків іпотекодержателю і не
змінює обсяг його прав.

Доказів, які б свідчили, що часткове
виконання ОСОБА_4 умов кредитного
договору завдало збитки
іпотекодержателя або змінило обсяг
його прав суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов до
висновку, що позивач ТзОВ "Факторингова
компанія «Вектор Плюс» не довів
належними доказами наявності у нього
відповідно до укладених умов
іпотечного договору №1701/0408/98-011-Z-1 та
вимог Закону набуття права звернення
стягнення на предмет іпотеки, а тому у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.10, 57, 59, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволені позову товариства з
обмеженою відповідальністю
"Факторингова компанія "Вектор Плюс" до
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_4, про звернення стягнення на
предмет іпотеки, виселення та зняття з
реєстраційного обліку відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
шляхом подачі через Здолбунівський
районний суд Рівненської області
апеляційної скарги протягом 10 /десяти/
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення у той же
строк із дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 13
березня 2014 року.

Суддя: