АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
23 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого: Невідомої Т.О.
суддів:
Побірченко Т.І., Пікуль А.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ЗадорожноїТетяни
Андріївни в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 30 жовтня 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
третя особа: Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві, про
скасування нотаріального напису та
визнання таким, що не підлягає
№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/1820/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Ісаєвська О.В. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Невідома
Т.О.в с т а н о в и л а :
Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 30 жовтня 2013 року задоволено
позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»),
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
третя особа: Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві, про
скасування нотаріального напису та
визнання таким, що не підлягає
виконанню

Скасовано виконавчий напис від 15
лютого 2013 року, який зареєстрований в
реєстрі за №860 приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, яким запропоновано
звернути стягнення на трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві
власності ОСОБА_4 та визнано таким, що
не підлягає виконанню.

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» та
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
в рівних долях судовий збір в розмірі 144
грн. 70 коп., з кожного по 57 грн. 35 коп.

Не погодившись із таким рішенням суду,
Задорожня Т.А. в інтересах ПАТ
«Укрсоцбанк» подала апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просила рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити
у повному обсязі. На думку апелянта, суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку про наявність спору щодо суми
заборгованості, яка була визначена у
виконавчому написі, та не в повному
обсязі дослідив обставини, що мають
значення для справ. Суд першої
інстанції не надав належної оцінки
доказам, які містяться в матеріалах
справи, зокрема, копії заяви на
вчинення виконавчого напису, копії
розрахунку заборгованості, копії
претензії боржнику з відміткою про її
вручення, а також копії претензії
майновому поручителю з відміткою про
її вручення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 в
інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 проти
апеляційної скарги заперечувала,
вважала, що спір судом вирішений
правильно.

Особисто ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5 а
також представники ПАТ «Укрсоцбанк»,
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві в судове засідання не
з'явилися, про час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, позивачі
забезпечили явку в судове засідання
свого уповноваженого представника, а
тому, колегія суддів відповідно до
вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважає за
можливе слухати справу у відсутності
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
представників ПАТ «Укрсоцбанк» та
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з огляду
на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 02 жовтня 2007 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк», (кредитор) та ОСОБА_2
(позичальник) було укладено договір про
надання відновлювальної кредитної
лінії № 08-038/479, відповідно до якого
кредитор відкрив позичальнику
відновлювальну кредитну лінію у межах
максимального ліміту заборгованості 600
000,00 швейцарських франків до 01 жовтня 2022
року, а позичальник зобов'язався
погашати кредит щомісячно включно до
10-го числа кожного місяця згідно з
графіком погашення заборгованості, а
також сплачувати проценти за
користування кредитними коштами
(а.с.14-17).

02 жовтня 2007 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(кредитор), ОСОБА_2 (позичальник) та
ОСОБА_3 (поручитель) було укладено
договір поруки № 02-038/889, відповідно до
якого ОСОБА_3 зобов'язався перед
кредитором у повному обсязі солідарно
відповідати за виконання ОСОБА_2
зобов'язань щодо повернення суми
кредиту, сплати відсотків за
користування кредитом, а також
можливих штрафних санкцій, у розмірі та
у випадках, передбачених договором про
надання відновлювальної кредитної
лінії № 08-038/479 (а.с.18-20).

Також 02 жовтня 2007 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(іпотекодержатель) та ОСОБА_4
(іпотекодавець) було укладено договір
іпотеки № 02-038/888 (з майновим
поручителем), відповідно до якого
іпотекодавець передав в іпотеку
іпотекодержателю у якості
забезпечення виконання всіх
зобов'язань позичальника, за договором
про надання відновлювальної кредитної
лінії № 08-038/479 від 02 жовтня 2007 року
наступне нерухоме майно: трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9-13).

30 квітня 2010 року
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
було направлено на адресу ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 вимоги про усунення порушень та
повернення заборгованості за
договором про надання відновлювальної
кредитної лінії № 08-038/479 від 02 жовтня 2007
року по кредиту та процентах у розмірі
566 498,09 швейцарських франків та 8 304,07 грн.
Вказані вимоги були отримані ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 08 травня 2010 року, що
підтверджується копіями повідомлень
про вручення поштових відправлень
(а.с.93-96).

15 лютого 2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 було вчинено виконавчий
напис, зареєстрований в реєстрі за № 860,
за яким запропоновано звернути
стягнення на трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_4, та була передана в
іпотеку на підставі договору іпотеки №
02-038/888 (з майновим поручителем) від 02
жовтня 2007 року; за рахунок коштів,
виручених від реалізації у
встановленому порядку заставленого
майна задовольнити вимоги ПАТ
«Укрсоцбанк» в сумі 739 955,06 швейцарських
франків, що в еквіваленті за курсом НБУ
станом на 09 січня 2013 року становить 6 364
452,52 грн., з яких сума заборгованості за
кредитом - 541 358,21 швейцарських франків,
сума заборгованості за відсотками - 166
761,93 швейцарських франків, розмір пені
за несвоєчасне погашення кредиту - 10
902,29 швейцарських франків, розмір пені
за несвоєчасне повернення відсотків - 20
932,63 швейцарських франків (період за
який здійснюється стягнення: з 11 січня
2012 року по 09 січня 2013 року) (а.с.8).

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 порушили перед
судом питання про скасування
виконавчого напису приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 від 15
лютого 2013 року про звернення стягнення
на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, та
визнання його таким, що не підлягає
виконанню, мотивуючи свої вимоги тим,
що сума заборгованості, зазначена у
виконавчому написі є значно завищеною,
а відповідно до умов кредитного
договору строк виконання зобов'язання
ще не настав.

З'ясувавши обставини справи суд першої
інстанції дійшов висновку про
законність та обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

При цьому, суд виходив з положень ст. ст.
50, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.
ст. 35, 36 Закону України «Про іпотеку», п.
1.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
№ 296/5 від 22 лютого 2012 року.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
наявність підстав для визнання
виконавчого напису приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 від 15
лютого 2013 року таким, що не підлягає
виконанню.

Так, відповідно до положень ст. 87 Закону
України «Про іпотеку» для стягнення
грошових сум або витребування від
боржника майна нотаріуси вчиняють
виконавчі написи на документах, що
встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат»
передбачає вчинення нотаріусом
виконавчого напису, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем.

Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012
року в редакції, чинній на час вчинення
виконавчого напису, безспірність
заборгованості підтверджують
документи, передбачені Переліком
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172 передбачено, що для одержання
виконавчого напису нотаріусу
надаються: оригінал нотаріально
посвідченої угоди, документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
вчинення виконавчого напису в разі
порушення основного зобов'язання та
(або) умов іпотечного договору
здійснюється нотаріусом після спливу
тридцяти днів з моменту надісланих
іпотекодержателем повідомлень -
письмової вимоги про усунення порушень
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про
іпотеку» в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин, у
разі порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, розмір заборгованості, який
було зазначено у виконавчому написі
нотаріуса значно перевищує суму
заборгованості, зазначену у вимогах
про усунення порушень, направлених
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» на
адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Так, відповідно
до вимог про усунення порушень від 30
квітня 2010 року розмір простроченої
заборгованості за кредитним договором
у зв'язку із неналежним виконанням
зобов'язань станом на 29 квітня 2010 року
становить 20 778,94 швейцарських франків
та 7 693,41 грн., а всього
Акціонерно-комерційний банк
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
просив сплатити 566 498,09 швейцарських
франків та 8 304,07 грн.; відповідно до
виконавчого напису приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 від 15
лютого 2013 року заборгованість було
обраховано за період з 11 січня 2012 року
по 09 січня 2013 року та становить 739 955,06
швейцарських франків, що в еквіваленті
за курсом НБУ станом на 09 січня 2013 року
становить 6 364 452,52 грн., з яких сума
заборгованості за кредитом - 541 358,21
швейцарських франків, сума
заборгованості за відсотками - 166 761,93
швейцарських франків, розмір пені за
несвоєчасне погашення кредиту - 10 902,29
швейцарських франків, розмір пені за
несвоєчасне повернення відсотків - 20
932,63 швейцарських франків (а. с. 8).

ПАТ «Укрсоцбанк» не було надано суду
доказів направлення на адресу
іпотекодавця вимоги про усунення
порушень на суму, яка зазначена у
виконавчому написі.

За таких обставин, у суду відсутні
підстави вважати, що заборгованість,
зазначена у виконавчому написі
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
є безспірною.

Крім того, слід зазначити, що у вимогах
про усунення порушень, направлених
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» на
адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 30 квітня 2010
року, не було зазначено строку її
виконання згідно з ч. 1 ст. 35 Закону
України «Про іпотеки».

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов законного та обґрунтованого
висновку про визнання виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 від 15 лютого 2013 року про
звернення стягнення на трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 таким, що не підлягає
виконанню.

Судом першої інстанції у повній мірі
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, а також надано належну
оцінку доказам, які містяться в
матеріалах справи.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитися з висновками суду першої
інстанції про наявність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування
виконавчого напису нотаріуса, оскільки
такий спосіб захисту не передбачено ст.
16 УК України, а також іншими законами.

Таким чином, рішення Печерського
районного суду м. Києва від 30 жовтня 2013
року підлягає скасуванню в частині
вирішенням позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування
виконавчого напису з ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Задорожної Тетяни
Андріївни в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 30 жовтня 2013 року в частині
вирішенням позовних вимог про
скасування виконавчого напису
скасувати та ухвалити нове про відмову
в цій частині позовних вимог.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
Т.І.
Побірченко

А.А. Пікуль