АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2887/14
Головуючий 1-й інстанції -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Тамакулової В.О.,
Макарова М.О.

при секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
судді Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 08 лютого 2014 року
про забезпечення позову ,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року до суду з позовом
звернувся ОСОБА_2 про стягнення з
ОСОБА_1 грошових коштів за договором
позики.

Одночасно з даними вимогами позивач
подав заяву, в якій просив забезпечити
його позов шляхом накладання арешту та
заборони відчуження на майно, яке
належить відповідачці.

Ухвалою судді Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 08 лютого
2014 року вжито заходи забезпечення
позову: накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_1; паркувальне місце № НОМЕР_2,
загальною площею 13 кв.м. та паркувальне
місце № НОМЕР_2 загальною площею 13 кв.м.,
що знаходяться за адресою АДРЕСА_3;
автомобіль марки LEXUS, модель GX 470, колір
чорний, шасі ( кузов, рама, коляска) №
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1;
нерухоме майно ( комплекс споруд), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_4;
квартиру АДРЕСА_2, та заборонено
державній реєстраційній службі
Дніпропетровського міського
управління юстиції, нотаріусам та
іншим особам вчиняти будь-які дії щодо
відчуження та оформлення права
власності на майно. В решті вимог заяви
відмовлено. (а.с.33)

З такою ухвалою не погодилась ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просила її
скасувати.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість ухвали
судді, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв*язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Крім того, в п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
зазначено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суддя має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову.

Як вбачається з позовної заяви,
предметом позову є стягнення грошових
коштів за договором позики від 10 травня
2010 року, розмір яких становить 2 458 055
грн. (а.с.2-4 )

Колегія суддів вважає, що суддя,
виходячи з вимог ч.3 ст.151 ЦПК України,
прийшов до правильного висновку, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційної скарги
стосовно того, що судом вжито заходів
забезпечення позову на майно, яке їй не
належить, колегія суддів не приймає до
уваги, оскільки відповідачкою висновки
судді не були спростовані.

Інші викладені в скарзі доводи не мають
правового значення для вирішення
спору.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що оскаржена ухвала судді
постановлена з додержанням вимог
процесуального права і підстави для її
скасування відсутні. А отже апеляційна
скарга не задовольняється.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу судді Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
08 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Судді: