Справа № 2-9/11
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

31 березня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово -
судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Білгород-Дністровському
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ
майна та визнання права власності,
зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача про розділ майна та
визнання права власності, просить суд
розділити майно, яке є їх сумісною
власністю, виділити їй двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, а мотоцикл, гараж,
розташований в кооперативі
«Треугольник» в м. Білгород -
Дністровському, земельна ділянка
площею 0, 06 га з садовим будинком,
розташованими в кооперативі
«Кооператор» в с. Прибрежне Білгород -
Дністровського району виділити
відповідачу, визнати за нею право
власності на квартиру АДРЕСА_1, яка
складається з: 1-коридору; 2- житлової
кімнати; 3- кухні; 4 - ванної; 5 - туалету; 6 -
житлова кімната; 7 - шафи, що складає 1/100
частини житлового будинку, вказуючи, що
шлюб з відповідачем був зареєстрований
09 лютого 1991 року, який розірваний 19.08.2004
року.

За час сумісного життя, на підставі
договору купівлі - продажу від 25.11.1992
року, вони придбали двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, побудували гараж, а
також побудували дачний будинок,
розташований у с. Прибрежне.

В зв'язку з тим, що добровільно вирішити
питання щодо розподілу сумісного майна
відповідач не бажає, тому вона і
вирішила звернутися з позовом до суду.

На неодноразові виклики у судове
засідання позивачка не з'являється,
повідомляється належним чином, однак
з'являтися до суду відмовляється, про
що свідчить повідомлення з відміткою
«відмова від отримання».

Відповідач з позовними вимогами
позивачки не погодився, просить суд в
їх задоволені відмовити у повному
обсязі, надав зустрічний позов про
визнання шлюбу недійсним, просить суд
визнати шлюб, зареєстрований 09.02.1991
року в РАГС м. Білгород - Дністровського
Одеської області, актовий запис № 50,
свідоцтво про реєстрацію шлюбу НОМЕР_1
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 недійсним, у
зв'язку з його фіктивністю, відмовити
відповідачці іменуватися його
прізвищем «ОСОБА_1», так як вона її
носить без правових підстав; прийняти
рішення про припинення прописки у його
квартирі по АДРЕСА_1 та зобов'язати
паспортний відділ міліції м. Білгород -
Дністровського виписати її з квартири,
так як поселилася ОСОБА_1 у зв'язку з
фіктивним шлюбом, не проживає з жовтня
2004 року, не сплачує комунальні платежі,
має у власності та фактично проживає в
квартирі по АДРЕСА_2 вказуючи, що брак з
ОСОБА_1 був зареєстрований 09.02.1991 року,
він не знав та не міг знати, що вона
вступає з ним в шлюб без наміру
створити сім'ю, тобто фіктивно.

Вона після реєстрації з ним шлюбу
продовжила відносини з попереднім
чоловіком, з яким оформила фіктивне
розлучення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 народила дитину,
його змусила до співмешкання та
повірити, що це його дитина. Коли він їй
повірив, що дитина його, зареєстрував з
нею шлюб.

В листопаді 1992 року знаходячись у
фактично припиненому шлюбі з
відповідачкою, він реалізував своє
право прийняти у власність квартиру,
особовий рахунок який був
переоформлений на його ім'я від його
матері ОСОБА_4 і де він проживав і був
прописаний з 1986 року, шляхом оформлення
договору купівлі - продажу з
виконкомом, тобто купівлі як токової не
було, а сталася безоплатна передача у
власність житла, тобто приватизація по
рішенню виконкому № 2046 від 18.06.1992 року
«Про продаж ОСОБА_2 у особисту
власність займану їм квартиру по
АДРЕСА_1, склад сім'ї - одна людина».

Що стосується будинку в с. Прибрежне, то
будівництво коробки припинилося в
середині 1990 року, тобто до реєстрації
шлюбу. Всі роботи по будівництву він
проводив особисто, так як є інженером -
будівельником. В теперішній час дачний
будинок, так і залишився коробкою не
визначеною для постійного проживання.

Все майно, яке вказала позивачка у
своєму позові не є сумісно нажитим
майном та ніяких доказів цього вона не
надала.

На неодноразові виклики до судового
засідання відповідач не з'являється,
повідомляється належним чином,
повідомлення повертаються з відміткою
«за закінченням терміну зберігання»,
останнє повідомлення повернулося у
зв'язку «з відмовою від отримання».

Суд вважає за необхідне розглянути
справу за відсутність сторін, належним
чином повідомлених про день слухання
справи та на підставі письмових
пояснень.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
надані сторонами докази по справі,
судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що
дійсно між сторонами укладений шлюб
09.02.1991 року, який розірваний 19.08.2004 року
/л.с. 11/

Від вказаного шлюбу мають дитину
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд не може погодитися з ствердженнями
позивачки стосовно того, що в період
шлюбу нею з відповідачем придбано
майно, а саме: двокімнатна квартира
АДРЕСА_1, побудований гараж, а також
дачний будинок, розташований у с.
Прибрежне, придбаний мотоцикл,
оскільки вказані ствердження
позивачки не знайшли свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи і доказів вказаного нею не
надано, чим не виконано вимог ст. 10 ЦПК
України, відповідно до якої кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 СК України,
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є: майно, набуте нею, ним до
шлюбу; житло, набуте нею, ним за час
шлюбу внаслідок його приватизації
відповідно до Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду».

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, відповідач був
прописаний та проживав в квартирі
своєї матері ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1
з 1986 року. /л.с. 12-13/

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Білгород - Дністровської
міської ради народних депутатів від
19.09.1991 року № 1227 «Про переоформлення
фінансово - особового рахунку на
АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2.», було вирішено
переоформити фінансово - особовий
рахунок АДРЕСА_1 на гр. ОСОБА_2 /л.с. 21/

В листопаді 1992 року, ОСОБА_2
реалізував своє право прийняти у
власність квартиру, особовий рахунок
який був переоформлений на його ім'я
від його матері ОСОБА_4, шляхом
оформлення договору купівлі - продажу з
виконкомом. /л.с. 7-10/

Що стосується земельної ділянки з
садовим будинком, розташованими в
кооперативі «Кооператор» в с.
Прибрежне Білгород - Дністровського
району Одеської області, то відповідно
до рішення № 242 від 15 червня 1989 року
«Про будівництва садових будинків та
госпбудівель членами садового
товариства», вирішено надати згоду на
забудову садової ділянки, садоводу
масиву, товариства «Кооператор» на
ділянці НОМЕР_2 ОСОБА_2 /л.с. 39-40/

18.06.1990 року ОСОБА_2 був наданий
будівельний паспорт на забудову
земельної ділянки, наданої садоводу,
ділянка НОМЕР_2 товариство
«Кооператор», масив «Прибрежний». /л.с.
42-43/

Відповідно до технічного паспорту на
мотоцикл, ОСОБА_2 дійсно є власником
мотоциклу, модель МТ -10-36 випуск 1980 року,
номерний знак НОМЕР_3. /л.с. 55/.

Вказаний мотоцикл, придбаний 04 березня
1989 року ОСОБА_2 за 630 руб., що
підтверджується квитанцією до
касового ордеру № 347. /л.с. 55/

Відповідно до наданих відповідачем до
справи накладних, матеріали на
будівництва гаражу в гаражному
кооперативі «Треугольник» були
придбані ним у 1990 році та в цьому році
гараж і був побудований. /л.с. 56-58/.

Таким чином, судом встановлено, що все
майно на яке посилається позивачка в
своєму позові і яке просить суд
поділити є особистим майном
відповідача та розподілу не підлягає.

В зв'язку з тим, що позивачкою не надано
жодного доказу заявлених по справі
вимог, суд вважає за необхідне в
задоволені позовних вимог позивачки
про розподіл майна та визнання права
власності відмовити у повному обсязі.

Що стосується зустрічних позовних
вимог відповідача ОСОБА_2, то суд вважає
в їх задоволені ОСОБА_2також відмовити
з наступних підстав:

Відповідно до ст. 40 СК України, шлюб
визначається недійсним за рішенням
суду, якщо він був зареєстрований без
вільної згоди жінки або чоловіка, у
разі його фіктивності. Шлюб є
фіктивним, якщо його укладено жінкою та
чоловіком або одним із них без наміру
створення сім'ї та набуття прав та
обов'язків подружжя.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи шлюб між позивачкою та
відповідачем був укладений за взаємною
згодою.

Від вказаного шлюбу в них народилася
дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як видно з письмових пояснень
відповідача /л.с. 90-91, 97/ він дитину
визнає, від неї не відмовляється. Крім
того, в грудні 1993 році він прописав
позивачку до своєї квартири.

Таким чином, ОСОБА_2 не надав до суду
жодного доказу недійсності шлюбу, його
фіктивності та що з цих підстав
необхідно відмовити ОСОБА_1
іменуватися його прізвищем та зупинити
прописку її в квартирі по АДРЕСА_1, саме
в зв'язку з фіктивним шлюбом.

На підставі вищевикладеного, з
урахуванням того, що ОСОБА_2 не надано
жодного доказу заявлених зустрічних
позовних вимог, то суд вважає за
необхідне в їх задоволені відмовити.

Керуючись ст. ст. 40, 57 СК України, ст. ст.
10, 11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І
Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розділ майна та визнання
права власності - відмовити.

В задоволені зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу
недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

С У Д Д Я :