АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №688/3898/13-ц
Провадження №22-ц/792/157/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду
Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді П'єнти І.В.,

суддів:
Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при
секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: позивача ОСОБА_1
та його представника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 29 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради, третя особа приватне
підприємство «Управлінська компанія
«Управдом», про визнання незаконним та
скасування рішення та зобов'язання
надати дозвіл на приватизацію.

Заслухавши доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до виконавчого комітету
Шепетівської міської ради, третя особа
приватне підприємство «Управлінська
компанія «Управдом», про визнання
права на приватизацію. В обґрунтування
якого зазначав, що згідно рішення 4
сесії Шепетівської міської ради 6
скликання від 23.12.2010 року №4 «Про
надання згоди на прийняття від КБМП
«Промжитлобуд» гуртожитків по АДРЕСА_1
та вул. Островського, 102 у комунальну
власність територіальної громади
міста» та рішення виконавчого комітету
Шепетівської міської ради від 17.05.2011
року №137 «Про затвердження актів
приймання-передачі гуртожитків по
АДРЕСА_1 та вул. Островського, 102 у
комунальну власність територіальної
громади міста» 26.10.2011 року виконавчим
комітетом на гуртожиток по АДРЕСА_1
видано свідоцтво про право комунальної
власності громади в особі Шепетівської
міської ради. Позивач зазначав, що
проживає та зареєстрований в кімнаті
НОМЕР_1 гуртожитку по АДРЕСА_1 на
підставі ордеру №4, виданого 05.06.2007 року
КБМП «Промжитлобуд» на виконання
спільного рішення адміністрації та
профкому КБМП «Промжитлобуд» (протокол
№5 від 05.06.2007 року). Позивач вважає, що
має достатні правові підстави на
приватизацію кімнати НОМЕР_1 в
вищевказаному гуртожитку. 15.10.2012 року
він звернувся до керівника органу
приватизації щодо надання дозволу на
приватизацію кімнати у гуртожитку, але
рішенням виконавчого комітету №140 від
25.07.2013 року йому було відмовлено в праві
на приватизацію, саме тому позивач
звернувся до суду з вказаним позовом.

В ході розгляду справи позивач змінив
позовні вимоги та просив визнати
незаконним та скасувати п.9 рішення
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради від 25.07.2013 року №140.
Зобов'язати виконавчий комітет
Шепетівської міської ради надати
дозвіл ОСОБА_1 на приватизацію кімнати
НОМЕР_1 у гуртожитку по АДРЕСА_1

Рішенням Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 29 листопада 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не
погоджується з рішенням суду першої
інстанції, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову. При цьому посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права,
необґрунтованість та незаконність
рішення. Вказує, що в кімнаті
гуртожитку, який знаходиться за
адресою вул. АДРЕСА_1 він
зареєстрований та проживає з 2007 року на
підставі ордеру. Дані обставини
встановлені рішенням Шепетівського
міськрайонного суду від 11.06.2012 року,
які, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
не підлягають доказуванню. Однак суд,
всупереч зазначеним вимогам взяв до
уваги акти про не проживання від 21.06.2010
року, 15.09.2010 року, 05.01.2011 року, 11.06.2011 року,
01.08.2011 року та довідку кооперативу по
переобладнанню гуртожитку в житловий
будинок «Світанок МГ», які були
предметом дослідження і не знайшли
свого підтвердження при розгляді іншої
справи. А тому, на цих підставах, суд
дійшов хибного висновку про те, що
позивач проживає в гуртожитку менше 5
років. Крім того, безпідставно судом
було взято до уваги наявність у ОСОБА_1 ?
частки у спільній частковій власності
квартири АДРЕСА_2 оскільки дана частка
у житлі належить йому на підставі
договору дарування, а відповідно до
контракту, укладеного між ним та КБМП
«Промжитлобуд» він має право на
приватизацію кімнати у гуртожитку.

Виконавчим комітетом Шепетівської
міської ради подано письмові
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких відповідач просить в задоволенні
апеляційної скарги відмовити.

В судовому засіданні позивач та його
представник апеляційну скаргу
підтримали.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явились, про
день і час слухання справи повідомлені
належним чином.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Статтею 1 Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків» передбачено, що
сфера дії цього Закону поширюється на
громадян, які не мають власного житла,
більше п'яти років на законних
підставах зареєстровані за місцем
проживання у гуртожитках та фактично
проживають у них.

Зі змісту даної норми права
випливає, що підставами для
забезпечення реалізації прав осіб на
підставі вищезазначеного Закону є
наявність чотирьох обов'язкових умов, а
саме відсутність у особи власного
житла, правомірність її проживання в
гуртожитку та користування
гуртожитком, реєстрація за місцем
проживання у гуртожитку більше 5 років
на законних підставах, фактичне місце
проживання протягом п'яти років за
місцем реєстрації в гуртожитку.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 17.05.2011 року гуртожиток,
що знаходиться по вул. АДРЕСА_1,
передано в комунальну власність
територіальної громади міста. Дана
обставина встановлена рішенням
Шепетівського міськрайонного суду від
11.06.2012 року та визнається сторонами, в
зв'язку з чим не підлягає доказування,
відповідно до ст.61 ЦПК України (а.с. 7-8).

Згідно ордеру № 4 від 05.06.2007 року
позивач отримав право на зайняття
житлового приміщення - кімнати НОМЕР_1 в
гуртожитку по вул. АДРЕСА_1 (а.с. 4).

За довідкою ПП «Управлінська
компанія «Управдом» № 2030 від 10.07.2012
року ОСОБА_1 зареєстрований за
зазначеною адресою з 07.06.2007 року (а.с. 9).

Відповідно до п.9 рішення
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради №140 від 25.07.2013 року
затверджено рішення житлової комісії
про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви
про надання дозволу на приватизацію
кімнати НОМЕР_1 в гуртожитку по вул.
АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Згідно актів про не проживання
від 21.06.2010 року, 15.09.2010 року, від 05.01.2011
року, 11.06.2011 року, від 01.08.2011 року,
складених комісією з числа мешканців
гуртожитку, довідки кооперативу по
переобладнанню гуртожитку в житловий
будинок «Світанок МГ» ОСОБА_1 фактично
проживає в гуртожитку в секції НОМЕР_1
в гуртожитку по вул. АДРЕСА_1 з 2011 року
(а.с. 36, 39, 41, 69-72).

При цьому, судом першої інстанції
обґрунтовано не взято до уваги копію
журналу нарахування квартплати КБМП
«Промжитлобуд» за період з січня 2010
року по червень 2011 року, як належний та
допустимий доказ проживання позивача у
гуртожитку, оскільки у даному журналі
містяться лише відомості щодо
нарахування квартирної плати, разом з
тим, відомості про фактичну сплату
позивачем наданих послуг за вказаний
період та за період до 2010 року у журналі
відсутні (а.с. 82-119).

З інформаційної довідки з Реєстру
прав власності на нерухоме майно від
27.11.2013 року, наданої Реєстраційною
службою Шепетівського міськрайонного
управління юстиції Хмельницької
області вбачається, що позивачу
належить на праві власності ? частини
чотирикімнатної квартири АДРЕСА_2,
загальною площею 74,5 кв.м (а.с. 81).

Давши належну оцінку дослідженим
доказам в їх сукупності та правильно
застосувавши норми матеріального
права, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про те, що позивач
фактично проживає в гуртожитку менше
ніж п'ять років, має у власності житло, а
тому обґрунтовано відмовив в
задоволенні позовних вимог.

Не заслуговують на увагу посилання
в апеляційній скарзі на те, що рішенням
Шепетівського міськрайонного суду від
11.06.2012 року встановлено обставину, що
позивач саме з 2007 року проживає у
кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку, який
знаходиться за адресою вул. АДРЕСА_1.
Оскільки, як вбачається зі змісту
вказаного рішення, ним встановлено
обставину лише щодо проживання ОСОБА_1
у кімнаті гуртожитку без зазначення
періоду, з якого він у ній проживає.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідно до контракту, укладеного
між позивачем та КБМП «Промжитлобуд»,
ОСОБА_1 має право на приватизацію
кімнати в гуртожитку, скільки
підприємство знаходиться в іншій
місцевості є безпідставними та не
узгоджуються з вимогами чинного
законодавства.

Статтею 2 Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків» передбачено, що
лише громадяни, на яких поширюється дія
цього Закону, можуть реалізувати
конституційне право на житло шляхом
приватизації житла у гуртожитку (у
випадках, передбачених цим Законом).

Згідно ст. 1 Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків», цей Закон не
поширюється на громадян, які
проживають у гуртожитках, призначених
для тимчасового проживання у зв'язку з
навчанням, перенавчанням чи
підвищенням кваліфікації у навчальних
закладах та у зв'язку з роботою
(службою) за контрактом.

Інші доводи апеляційної скарги
також не містять посилань на докази,
які б спростовували висновки суду
першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 29 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
І.В.П'єнта

_______________________________________________________________________
_____

Головуючий у першій інстанції -
Стаднічук Н.Л. Провадження
№ 22-ц/792/157/14

Доповідач -П'єнта І.В.

Категорія № 57