Справа № 2-5682/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року
Рівненський міський суд

в особі головуючого

судді Кухарця
В.М.

при секретарі судового засідання
Теслав А.В.

за участі представників відповідача
Рудик О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" про поновлення на
роботі та стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, звернувшись 02 вересня 2011 року
до суду з позовом про захист своїх
порушених прав та інтересів, що виникли
з трудових відносин, а 19 вересня 2013 року
- з письмовою заявою про зміну підстави
позову, просить ухвалити рішення, яким
поновити її на посаді інженера
Рівненського відділу статистики
служби статистики Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця", починаючи з 05
серпня 2011 року, стягнути з відповідача
на її користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу, починаючи з 05
серпня 2011 року і до дня поновлення на
роботі, звільнити її від сплати судових
витрат та допустити рішення до
негайного виконання в частині
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, - у межах суми
стягнення за один місяць.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим (з
урахуванням поданої заяви про зміну
підстави позову), що відповідач,
видаючи наказ від 05.08.2011 р. №590/ос "По
особовому складу", котрим вона була
звільнена з роботи на підставі пункту 4
статті 40 Кодексу Законів про працю
України за допущений з 19.07.2011 р. по 02.08.2011
р. прогул без поважних причин, діяв
неправомірно. Так, видаючи наказ від
29.06.2011 р. №1235 про надання їй відпустки,
адміністрація ДТГО "Львівська
залізниця" не ознайомила її з цим
наказом під розпис, а відтак позивач
вважала, що з урахуванням повної
тривалості щорічної відпустки та
додаткових днів відпустки, зобов'язана
була вийти на роботу 03 серпня 2011, а не 19
липня 2011 року. Крім того, стверджує, що
відповідач на ознайомив її під розпис з
графіком надання відпусток
працівникам за липень, серпень 2011 року,
також порушивши положення ч.6 ст.79, ст.84
Кодексу Законів про працю України та
статті 25 Закону України "Про відпустки".

В судове засідання позивач не
з'явилася, про дату, час і місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином - під розпис через її
представника - адвоката ОСОБА_3,
повідомлення про причини неявки до
суду, так само як і заяви про розгляд
справи за її відсутності, від позивачки
не надійшло.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, навівши
обставини, на які відповідач
посилається як на підставу своїх
заперечень, у письмовому запереченні
від 04.11.2013 р. НЮ-1295 на заяву про зміну
підстав позову.

З'ясувавши обставини по справі та
перевіривши їх доказами, суд дійшов
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити з таких підстав.

Судом встановлено й це документально
підтверджується поданими сторонами
письмовими доказами, що позивач
перебувала з відповідачем у трудових
відносинах, працюючи з 01 січня 2007 по 05
серпня 2011 року інженером Рівненського
відділу статистики служби статистики
Державного територіально-галузевого
об'єднання "Львівська залізниця".
Наказом від 05 серпня 2011 року №590/ос "По
особовому складу" позивач була
звільнена з роботи за допущений з 19.07.2011
р. по 02.08.2011 р. прогул без поважних
причин на підставі пункту 4 статті 40
Кодексу Законів про працю України
(а.с.26, 28).

Своє звільнення позивач вважає
незаконним, оскільки на той час
вважала, що у липні 2011 року перебуває у
черговій щорічній відпустці, а тому
вийшла на роботу 03 серпня 2011 року, не
сподіваючись того, що її можуть
звільнити за прогул, адже погоджувала
термін відпустки з начальником відділу
Мосійчуком В.В., який її запевнив, що на
роботу належить вийти саме 03.08.2011 р.

Проте, такі твердження позивачки є
голослівними та надуманими, адже
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог в заяві про
зміну підстави позову, уже були
встановлені рішенням апеляційного
суду Рівненської області від 30 травня
2013 року (а.с.109, 110), ухваленим у цивільній
справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Рівненського міського суду
від 04 квітня 2013 року, ухвалене у
цивільній справи №1715/549/12 за позовом
ОСОБА_2 до Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" про внесення змін
до наказу про надання відпустки (а.с.97 -
99).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, вищевказаним рішенням суду
апеляційної інстанції було
встановлено ту обставину, що ОСОБА_2 не
довела факту надання їй відповідачем
відпустки на підставі наказу від 29.06.2011
р. №1235, тривалістю з 01.07.2011 р. по 31.07.2011 р.
включно, тому позовні вимоги останньої
про внесення в оскаржуваний наказ
відповідних змін є безпідставними та
до задоволення не підлягають.

Виходячи із встановлених судом
обставин справи та визначених
відповідно до них правовідносин, суд
приходить до висновку, що позов про
поновлення на роботі до задоволення не
підлягає.

Судові витрати слід прийняти на
рахунок держави, з огляду на ту
обставину, що відповідач таких витрат
не поніс, принаймні документально це не
підтвердив, а відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК
України, у разі залишення позову без
задоволення, закриття провадження у
справі або залишення без розгляду
позову позивача, звільненого від
оплати судових витрат, судові витрати,
понесені відповідачем, компенсуються
за рахунок держави.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5
Закону України від 08 липня 2011 року
№3674-VI "Про судовий збір", звільняються
від сплати судового збору позивачі, - за
подання позовів про стягнення
заробітної плати, поновлення на роботі
та за іншими вимогами, що випливають із
трудових правовідносин.

Керуючись ст.ст.232, 233 КЗпП України,
ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити, за безпідставністю позовних
вимог, у задоволенні позову ОСОБА_2 до
Державного територіально-галузевого
об'єднання "Львівська залізниця" про
поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

Судові витрати прийняти на рахунок
держави.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення протягом десяти днів з дня
його проголошення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
міський суд.

Головуючий: