У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого:Кузнєцова В.О.,
суддів:Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,
Мартинюка В.І.,Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8, до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Донгермес», третя
особа: орган опіки та піклування
Амвросіївської районної державної
адміністрації, про визнання
незаконними рішення загальних зборів,
визнання незаконними змін до статутних
документів, про зобов'язання внести
зміни до статуту товариства, визнання
права власності у порядку спадкування,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Донецької області від 07 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ТОВ «Донгермес» про стягнення вартості
частки майна у статутному капіталі
товариства. В травні 2013 року позивач
змінила предмет позову та просила суд
визнати недійсним та скасувати рішення
загальних зборів учасників ТОВ
«Донгермес» від 15 травня 2012 року та від
27 липня 2012 року, визнати недійсним
зміни до установчих документів у
вигляді Статуту в новій редакції,
визнати право на участь у ТОВ
«Донгермес» в наступних частках: за
ОСОБА_6 у вигляді 1/3 частки, тобто 26,66%, що
становить 404 933 грн 33 коп., за
ОСОБА_8 у вигляді 1/3 частки, тобто 26,66%, що
становить 404 933 грн 33 коп., за ОСОБА_7
у вигляді 1/3 частки, тобто 26,66%, що
становить 404 933 грн 33 коп., встановити
факт переходу частки померлого до
спадкоємців у вказаних частках,
зобов'язати ТОВ «Донгермес» внести
зміни до Статуту товариства та
включення позивачів до складу
учасників товариства.

Рішенням Амвросіївського районного
суду Донецької області від 21 серпня
2013 року позов ОСОБА_6 задоволено.
Визнано недійним та скасовано рішення
загальних зборів учасників ТОВ
«Донгермес» від 27 липня 2012 року
оформленого Протоколом №2 загальних
зборів учасників ТОВ «Донгермес» від
27 липня 2012 року. Визнано недійсними
зміни до установчих документів у
вигляді нової редакції Статуту ТОВ
«Донгермес», затверджених Протоколом
№2 загальних зборів учасників ТОВ
«Донгермес» від 27 липня 2012 року.
Визнано за ОСОБА_6 та неповнолітніми
ОСОБА_8, ОСОБА_7 право на участь у ТОВ
«Донгермес» в наступних частках:
ОСОБА_6: 1/3 частки, тобто 26,66%, що
становить 404 933 грн. 33 коп.; ОСОБА_8: 1/3
частки, тобто 26,66%, що становить 404 933 грн.
33 коп.; ОСОБА_7: 1/3 частки, тобто 26,66%, що
становить 404 933 грн. 33 коп. Зобов'язано
ТОВ «Донгермес» внести зміни до
Статуту Товариства, якими включити до
складу учасників товариства в
наступних частках: ОСОБА_6: 1/3 частки,
тобто 26,66%, що становить 404 933
грн. 33 коп.; ОСОБА_8: 1/3 частки, тобто 26,66%,
що становить 404 933 грн. 33 коп.;
ОСОБА_7: 1/3 частки, тобто 26,66%, що
становить 404 933 грн. 33 коп.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Донецької області від 07 листопада 2013
року вказане рішення суду першої
інстанції скасовано.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати постановлену у справі
ухвалу суду апеляційної інстанції, а
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції апеляційний суд виходив з
того, що суд першої інстанції розглянув
позовні вимоги ОСОБА_6 в порушення ч. 2
ст. 31 ЦПК України, оскільки правових
підстав розглядати справу із зміненим
предметом та підставами позову після
початку розгляду справи по суті суд
першої інстанції не мав, а отже
апеляційний суд позбавлений
можливості ухвалити по справі нове
рішення.

Проте з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитись не
можна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 31 ЦПК України,
сторони мають рівні процесуальні права
і обов'язки. Крім прав та обов'язків,
визначених у статті 27 цього Кодексу,
позивач має право протягом усього часу
розгляду справи збільшити або зменшити
розмір позовних вимог, відмовитися від
позову, а відповідач має право визнати
позов повністю або частково. До початку
розгляду судом справи по суті позивач
має право шляхом подання письмової
заяви змінити предмет або підставу
позову, а відповідач - пред'явити
зустрічний позов.

Статтею 173 ЦПК України передбачено, що
розгляд справи по суті розпочинається
доповіддю головуючого про зміст
заявлених вимог та про визнання
сторонами певних обставин під час
попереднього судового засідання, після
чого з'ясовується, чи підтримує позивач
свої вимоги, чи визнає відповідач
вимоги позивача та чи не бажають
сторони укласти мирову угоду або
звернутися для вирішення спору до
третейського суду.

Статтею 301 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право:
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін; скасувати рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог;
змінити рішення; постановити ухвалу
про скасування рішення суду першої
інстанції і закриття провадження у
справі або залишення заяви без
розгляду.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглядав
справу ( ч. 1 ст. 309 ЦПК України).

Із роз'яснень, викладених у п. 19
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку» № 12 від 24 жовтня 2008
року, за наявності підстав,
передбачених статтею 309 ЦПК,
апеляційний суд скасовує рішення суду
першої інстанції та ухвалює нове
рішення або змінює його й не має права
передавати із цих підстав справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначеними підставами є: неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважає встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

При цьому судам необхідно виходити з
того, що:

- неповним з'ясуванням судом обставин,
що мають значення для справи, слід
вважати неправильне визначення
предмета доказування чи не з'ясування
обставин, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, або інших
фактичних даних (пропущення строку
позовної давності тощо), неправильну
кваліфікацію правовідносин сторін, які
випливають із встановлених обставин
тощо;

- недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, має місце у випадках
зазначення у судовому рішенні певних
обставин (фактів), які не підтверджені
доказами, їх недостатність,
недостовірність та (або)
суперечливість, відсутність мотивів
прийняття чи неприйняття доказів тощо;

- невідповідність висновків суду
обставинам справи вважається у тому
разі, якщо останні встановлені судом
повно та правильно, проте висновки з
установлених обставин зроблено
неправильно.

- порушення або неправильне
застосування матеріального чи
процесуального права має місце у разі
застосування закону, який не
поширюється на ці правовідносини, або
не застосовано закон, який підлягав
застосуванню, унаслідок неправильної
юридичної кваліфікації правовідносин
або неправильного витлумаченого
закону, який хоч і підлягав
застосуванню, проте його зміст і
сутність сприйнято неправильно через
розширене чи обмежене тлумачення.

Порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування чи зміни рішення, якщо таке
порушення призвело до неправильного
вирішення справи. Зокрема, порушення
вимог статті 59 ЦПК щодо допустимості
засобів доказування, необґрунтована
відмова суду в задоволенні клопотання
осіб, які беруть участь у справі, у
дослідженні доказів (стаття 60 ЦПК),
порушення вимог статті 215 ЦПК щодо
змісту рішення суду тощо.

Із матеріалів справи вбачається, що 18
квітня 2013 року позивач ОСОБА_6
звернулась до суду із заявою про зміну
предмету та підстав позову (а.с. 42-43 т. 2).

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції апеляційний суд зауважив, що
позивачем було змінено предмет та
підстави позову після початку судового
розгляду, який відповідно до журналу
судового засідання від 29 березня 2013
року було розпочато по суті і
відкладено на 05 квітня 2013 року,
залишивши поза увагою що судовий
розгляд по суті судом першої інстанції
було розпочато безпосередньо 29 травня
2013 року (а.с. 16-19 т. 3), в той час як 29
березня 2013 року (а.с. 20-23 т.2) судом було
розглянуто та вирішено заявлені
сторонами клопотання, а з заявою про
зміну предмету та підстав позову
позивач звернулась 18 квітня 2013 року
(а.с. 42-43 т. 2).

Одночасно, апеляційний суд зазначивши,
що первісний позов ОСОБА_6 про
стягнення вартості частки майна у ТОВ
«Донгермес» судом першої інстанції
розглянутий не був, а правових підстав
для розгляду у цьому провадженні
позову із зміненим предметом та
підставами позову у першої інстанції
не було, скасував рішення суду першої
інстанції лише з формальних підстав, не
надавши належної оцінки наявним у
справі доказам та не прийняв жодного
рішення.

Зазначене вище свідчить про порушення
судом апеляційної інстанції норм
процесуального права.

За таких обставин, постановлена судом
апеляційної інстанції ухвала про
скасування рішення суду першої
інстанції не може вважатися законною і
обґрунтованою, у зв'язку із чим,
відповідно до ст.342 ЦПК України її слід
скасувати з передачею справи до суду
апеляційної інстанції на новий
розгляд.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 342, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Донецької області від 07 листопада 2013
року скасувати, а справу направити до
суду апеляційної інстанції на новий
розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:О.В.
Кадєтова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І.
Наумчук