Провадження № 4-с/107/2/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
м. Керч

Керченський міський суд АР Крим у
складі :

судді Короткової Л.М.

при секретарі
Зубцовій О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Керчі скаргу Публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ», заінтересовані особи: Заступник
начальника ВДВС Керченського міського
управління юстиції АР Крим, Управління
ДВС Головного управління юстиції МУЮ
України в АР Крим, ОСОБА_2 на дії
(бездіяльність) Відділу державної
виконавчої служби Керченського
міського управління юстиції АР Крим,
покладання певних обов'язків -

ВСТАНОВИВ:

Заявник - Публічне акціонерне
товариство «Піреус Банк МКБ»(далі Банк)
звернувся до суду з дійсною скаргою на
дії державного виконавця, а саме
заступника начальника ВДВС
Керченського МУЮ в АР Крим Миронової
О.Ю., якою було 11.12.2013 року як державним
виконавцем винесено постанову про
повернення виконавчого документа по
виконавчому провадженню по
примусовому виконанню виконавчого
листа 2-904/2010 р від 01.11.2010 року по п.8 ч.1 ст.
47 ЗУ «Про виконавче провадження»
відносно боржника ОСОБА_2, з якої
стягнуто було солідарно з ОСОБА_4
заборгованість по кредитному договору.
Вважає вказану постанову незаконною та
такою, що порушує права стягувача,
оскільки вказаний боржник несе
солідарну відповідальність з основним
боржником в розмірі заборгованості
348225 грн. 70 коп. Але відносно боржника
ОСОБА_4 рішенням суду було вказано ще і
спосіб виконання рішення суду, а саме
звернути стягнення на предмет іпотеки,
який йому належав. Вказаний предмет
іпотеки був реалізований державним
виконавцем, але сума заборгованості
залишилася в розмірі 235682 грн. 97 коп., яку
необхідно було стягувати з боржників.
Державний виконавець повернувши
виконавчий документ не звернув уваги,
що звернення стягнення на предмет
іпотеки не стосувалося вказаного
боржника ОСОБА_2, вона була зобов'язана
тільки по обов'язкам по поверненню суми
заборгованості, по якому і було
відкрито виконавче провадження, тому
закриття провадження відносно неї по
мотивам, що майно було реалізоване є
недопустимим. Просить зобов'язати ВДВС
Керченського МУЮ в АР Крим провести
виконавчі дії відносно вказаного
боржника на стягнення залишку
заборгованості в розмірі 235682 грн. 97
коп., скасувати вказану постанову,
зобов'язати провести виконавчі дії
відповідно до закону та окрім того
зазначала в скарзі, що державним
виконавцем та управлінням державної
виконавчої служби ГУЮ МЮУ в АР Крим
(далі Управлінням) було проявлено
бездіяльність, бо на письмові
звернення Банку та скарги від19.03.2012р,
11.05.2012р.,11.10.2012р.,13.11.2012р.,19.04.2013р.11.09.2013р.,25.
11.2013р. про результати виконавчого
провадження № 28653315 та на скаргу
представника Банку від 17.06.2013р. не було
надано ніяких відповідей, тому просить
визнати таку бездіяльність
протиправною та зобов'язати надати
відповіді. В судовому засіданні
представник заявника підтримав свою
скаргу.

Заступник начальника ВДВС
Керченського міського управління
юстиції в АР Крим - Миронова О.Ю. скаргу
не визнала та зазначила, що оскільки в
рішенні суду було вказано спосіб
виконання рішення суду саме шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, то після виконання рішення в
цій частині, виконавчий лист підлягав
поверненню стягувану, але стягував має
право повторно звернутися з виконавчим
листом на залишок заборгованості.
Вважає свої дії законними, тому просить
відмовити в задоволенні скарги.

Представник заінтересованої
особи - Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в АР Крим в судове
засідання не з'явився, в наданих
запереченнях просить відмовити в
задоволенні скарги, бо вважає її
необґрунтованою.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в
судове засідання не з'явилася, про
слухання справи була сповіщена
належним чином, тому суд вважає за
можливе розглянути справу за її
відсутність, бо її неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши думку представника
заявника, заступника начальника ВДВС
Керченського МУЮ в АР Крим, дослідивши
матеріали справи та оглянувши
виконавчі провадження №№ 1585/6 від
01.12.2010р., 329/1(2341/13) від 09.09.2011р.,123/6(1212/13) від
30.11.2010р.,833/5 від 11.04.2013 р., суд приходить
до висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню по наступним
підставам.

Судом встановлено, що заочним
рішенням Керченського міського суду АР
Крим від 15.04.2010 р. було задоволено позов
ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» та стягнуто
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2
заборгованість по кредиту в розмірі
348225 грн. 70 коп. В рахунок заборгованості
звернуто стягнення на предмет іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1, належну ОСОБА_4.

Стягувач - Банк в грудні 2010
року звернувся до ВДВС Керченського
МУЮ в АР Крим(далі ВДВС) з двома
виконавчими листами про примусове
виконання вказаного рішення та в
заявах вказав про його виконання в
частині звернення стягнення на
нерухоме майно, але ВДВС було відкрито
30.11.2010р. два виконавчих провадження 123/6
на боржника ОСОБА_4 та 1585/6 на боржника
ОСОБА_2 про стягнення солідарно
заборгованості в розмірі 348225 грн. 70
коп.

Фактично, по виконавчому
провадженню №123/6 на боржника ОСОБА_4
незважаючи на відкриття в частині
стягнення заборгованості проводилися
виконавчі дії в частині звернення
стягнення заборгованості на квартиру,
яке було виконане та постановою від
06.02.2013 року виконавчий лист повернено
стягувачу в зв'язку з його виконанням.

По виконавчому провадженню №
1585/6 на боржника ОСОБА_2 незважаючи на
вимоги в частині виконання рішення про
звернення стягнення на квартиру
фактично проводилися виконавчі дії в
частині стягнення заборгованості та
постановою від 19.01.2011 року виконавчий
лист було повернуто стягувану за п.2 ч.1
ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження»( за
відсутністю майна).

Стягувач - Банк повторно 07.09.2011
року звернувся з виконавчим листом та з
заявою про примусове виконання
виконавчого листа в частині стягнення
з ОСОБА_2 на користь Банку
заборгованості 348225 грн. 70 коп. і ВДВС
постановою від 09.09.2011 року було
відкрито виконавче провадження № 329/1
про примусове стягнення
заборгованості. Як вбачається з
виконавчого провадження по ньому
взагалі не проводилося ніяких
виконавчих дій та постановою від 11.12.2013
року було повернуто за п.8 ч.1 ст. 47,ст.50
ЗУ «Про виконавче провадження» в
зв'язку з тим, що в ході примусового
виконання було реалізовано предмет
іпотеки - квартира іншого боржника. При
цьому в самій постанові про повернення
виконавчого документу було вже
зазначено, що виконання проводилося по
виконавчому листу в частині стягнення
заборгованості з ОСОБА_2 шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
- квартиру, яка належить солідарному
боржнику, що не відповідає постанові
про відкриття провадження.

Отже, як вбачається з наданих
документів було відкрито виконавче
провадження окремо стосовно кожного
боржника.

Відносно боржника ОСОБА_4
рішенням суду було встановлено два
обов'язки, як про стягнення
заборгованості на користь банку так і
на звернення стягнення в рахунок
погашення заборгованості на предмет
іпотеки - квартиру.

Що стосується боржника ОСОБА_2
то рішення суду стосувалося лише
стягнення з неї заборгованості за
кредитом і ніяких вимог стосовно
звернення стягнення на іпотечне майно
вказаного боржника не містило. Тому ,
державний виконавець відкривши
виконавче провадження відносно
вказаного боржника про стягнення з неї
заборгованості не вправі був його
закривати по підставам передбачених
ст. 47 ч.1 п.8 ЗУ «Про виконавче
провадження» , якої передбачено, що
виконавчий документ повертається
стягувачу в разі , якщо коштів, що
надійшли від реалізації заставленого
майна, недостатньо для задоволення
вимог стягувача-заставодержателя за
виконавчим документом, на підставі
якого звернуто стягнення на заставлене
майно, бо у ОСОБА_2 були відсутні
зобов'язання про звернення стягнення
на предмет іпотеки, який їй належить в
рахунок погашення заборгованості.

Окрім того, суд звертає увагу
та ту обставину, що сама постанова від
11.12.2013 року про повернення виконавчого
документу стягувачеві, яка
оскаржується містить данні, що
виконавче провадження по якому
повертається виконавчий документ було
відкрито відносно ОСОБА_2 про стягнення
з неї заборгованості в розмірі 348225 грн.
70 коп. шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки, яка їй не належить, що
не відповідає фактичним даним, бо
виконавче провадження було відкрито
відносно вказаного боржника 09.09.2011
року тільки стосовно стягнення з неї
заборгованості.

При таких обставинах суд
приходить до висновку, що винесена
постанова заступника начальника
Відділу Державної виконавчої служби
Керченського міського управління
юстиції АР Крим Миронової О.Ю. від 11
грудня 2013 року про повернення
виконавчого документу стягувачу по
виконавчому листу 2 - 904/2010 виданого
Керченським міським судом 01.11.2010 року
про стягнення заборгованості у
розмірі 348 225 грн. 70 коп. з ОСОБА_2 є
неправомірною, тому повинна бути
скасована та порушені права заявника
таким чином поновлені.

Доводи заінтересованої
особи - ВДВС Керченського МУЮ щодо
можливості звернення стягувача
повторно з заявою про відкриття
виконавчого провадження відносно
вказаного боржника на суму залишку
заборгованості до уваги судом не
приймаються, оскільки відповідно до ст.
54 ч.2,5 ЗУ «Про виконавче провадження»
таке право передбачено відносно особи,
іпотечне майно якої було реалізовано, а
у боржника ОСОБА_2 не було такого
обов'язку.

Що стосується вимог заявника
про покладання обов'язку на
заінтересовану особу - заступника
начальника Ялтинського МУЮ в АР Крим
Миронову провести виконавчі дії по
виконанню виконавчого документу в
частині солідарного стягнення з двох
боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в сумі 235682
грн. 97 коп., то суд вважає, що ці вимоги
не підлягають задоволенню, оскільки
стосуються покладання обов'язку на
іншу заінтересовану особу - ВДВС
Ялтинського МУЮ, яке відношення не має
до оскаржуваних виконавчих проваджень,
а також по тим підставам, що державний
виконавець діє виключно в межах
наданих йому ЗУ «Про виконавче
провадження», де передбачені дії
державного виконавця в разі
часткового виконання виконавчого
документу, тому покладання обов'язку на
державного виконавця за рішенням суду
про виконання своїх обов'язків,
передбачених законом є зайвим.

Вимоги заявника в частині
надати відповіді на запити Банку від
19.03.2012р,
11.05.2012р.,11.10.2012р.,13.11.2012р.,19.04.2013р.11.09.2013р.,25.
11.2013р. про результати виконавчого
провадження № 28653315 та на скаргу
представника Банку від 17.06.2013р. не
підлягають задоволенню в зв'язку з
наступним.

Відповідно до вимог ст. 11 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання.

Ст. 30 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачає, що копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

З наданих суду письмових
запитів заявника вбачається, що
заявник - Банк

19.03.2012р,11.05.2012р.,11.10.2012р.,13.11.2012р.,19.04.2013р.11.0
9.2013р.,25.11.2013р.(ар.с.13-23) звертався з
заявами до ВДВС про повідомлення його
про результати виконавчого
провадження стосовно виконання
рішення суду щодо ОСОБА_2 та зі скаргою
від 17.06.2013р. до Управління державної
виконавчої служби ГУЮ МЮУ в АР Крим та
до ВДВС Керченського МУЮ АР Крим на
бездіяльність державного
виконавця(ар.с.24).

Заяви були отримані
заінтересованими особами, але
відповіді було надано ВДВС
Керченського міського управління
юстиції в АР Крим тільки на заяви від
19.03.2012р,11.05.2012р.,11.10.2012р.,13.11.2012р., що
підтверджується копіями журналу
кореспонденції, з якого вбачається про
направлення відповіді на вказані
заяви, що відповідає вимогам ст. 31 ЗУ
«Про виконавче провадження», якою
передбачено відправлення
кореспонденції сторонам простою
поштою, тому ці вимоги безпідставні.

Що стосується заяв заявника
від 19.04.2013р.11.09.2013р.,25.11.2013р до ВДВС про
повідомлення його про результати
виконавчого провадження стосовно
виконання рішення суду щодо ОСОБА_2 та
скарги від 17.06.2013р. до Управління
державної виконавчої служби ГУЮ МЮУ в
АР Крим та до ВДВС Керченського МУЮ АР
Крим на бездіяльність державного
виконавця, то на вказані заяви та
скаргу відповіді заявником не було
отримано, що є незаконним як з боку ВДВС
Керченського МУЮ, які повинні були такі
відповіді надати, так і з боку
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ МЮУ в АР Крим , яке повинно
здійснити контроль за виконанням. Тому
в цій частині вимоги про бездіяльність
державного виконавця є обґрунтованими.

Але, право на звернення до
суду є строковим. Скаргу на рішення, дії
чи бездіяльність державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби може бути подано до
суду в десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод.

Ст. 82 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено, що рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду. Скарга на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
подається начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець. Рішення, дії чи
бездіяльність начальника відділу
можуть бути оскаржені до вищестоящого
органу державної виконавчої служби.
Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом. Рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби можуть бути
оскаржені до керівництва органів
державної виконавчої служби, якщо їх
оскарження передбачено цим Законом.
Скарга, подана у виконавчому
провадженні начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, розглядається у
десятиденний строк з дня її
надходження. За результатами розгляду
скарги начальник відділу виносить
постанову про її задоволення чи
відмову, яка в десятиденний строк може
бути оскаржена до вищестоящого органу
державної виконавчої служби або до
суду. Скарга, подана без додержання
вимог, викладених у частині шостій цієї
статті, розглядається начальником
відділу в порядку, встановленому
Законом України "Про звернення
громадян".

Як встановлено в судовому
засіданні скарга на дії державного
виконавця ВДВС Керченського МУЮ від
17.06.2013 р. до начальника ВДВС не
надходила, а надходила до вищестоящого
органу державної виконавчої служби -
Управління ДВС Головного управління
юстиції МУЮ України в АР Крим, та була
отримана 19.06.2013 р.(ар.с.27).

Ст. 83 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачає, що керівник
вищестоящого органу державної
виконавчої служби у разі виявлення
порушень вимог закону визначає їх
своєю постановою та надає доручення
начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, щодо проведення
дій, передбачених частинами другою і
третьою цієї статті. Постанови,
зазначені в частинах другій - четвертій
цієї статті, можуть, бути оскаржені в
десятиденний строк з дня їх винесення у
порядку, встановленому цим Законом.

Заінтересовані особи,
отримавши заяви та скарги не здійснили
дії, які повинні були здійснити
відповідно до вимог закону, тому таку
поведінку слід розцінювати як відмову
у здійсненні дії і відповідно до ст. 385
ЦПК України обчислювати строк
оскарження і початок його перебігу.

Заявник звернувся до з вказаною
скаргою 20.12.2013 року, тобто після спливу
десятиденного строку з дня, коли
повинен був дізнатися про порушення
свого права, поважних причин пропуску
цього строку судом не встановлено, тому
в задоволенні вимог про бездіяльність
посадових осіб, які не надали відповіді
на заяви та скарги заявника варто
відмовити в зв'язку з пропущенням
строку для подання скарги.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «Піреус Банк МКБ»,
заінтересовані особи: Заступник
начальника ВДВС Керченського міського
управління юстиції АР Крим,Управління
ДВС Головного управління юстиції МУЮ
України в АР Крим, ОСОБА_2 на дії
(бездіяльність) Відділу державної
виконавчої служби Керченського
міського управління юстиції АР Крим -
задовольнити частково.

Визнати постанову заступника
начальника Відділу Державної
виконавчої служби Керченського
міського управління юстиції АР Крим
Миронової О.Ю. від 11 грудня 2013 року про
повернення виконавчого документу
стягувачу по виконавчому листу 2 - 904/2010
виданого Керченським міським судом
01.11.2010 року про стягнення
заборгованості у розмірі 348 225 грн. 70
коп. з ОСОБА_2 - незаконною та скасувати
її.

В задоволені інших вимог -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду АР Крим у м. Феодосії
через Керченський міський суд АР Крим
в порядку та строки передбачені ст.. 294
ЦПК України.

Суддя (підпис) Л.М. Короткова.

З оригіналом згідно.

Суддя -