________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/4438/13-ц
Провадження № 2/520/1074/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Коваленко О.Б.

за участю секретаря
Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмету спору: приватний
нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання правочинів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
правочинів недійсними та просить
визнати недійсною довіреність від 12
червня 2012 року, видану ОСОБА_1 на ім'я
ОСОБА_2, посвідчену приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, в реєстрі
за №1254; визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1 укладений 05.09.2012 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_4, який
зареєстровано в державному реєстрі
правочинів за №2031; визнати недійсним
договір купівлі-продажу садового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, укладений
05.09.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_4, який зареєстровано в
державному реєстрі правочинів №2028;
визнати недійсним договір
купівлі-продажу домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, укладений 05.09.2012 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_4, який
зареєстровано в державному реєстрі
правочинів №2025.

Представник позивачки пояснив
суду, що 04 вересня 2007 року між ОСОБА_5, з
яким ОСОБА_1 перебуває у
зареєстрованому шлюбі, та компанією
«RAINMAX LTD», в особі представника ОСОБА_2
було укладено договір позики № 04/09 на
суму 2 500 000, 00 (два мільйони п'ятсот тисяч
00) доларі в США на термін з 04 вересня 2007
року по 30 вересня 2009 року зі сплатою 1%
(одного відсотка) річних. За умовами
договору проценти нараховуються на
фактичну суму заборгованості за
позикою за фактичний період
користування позиковими коштами.
Умовами договору також було
передбачено, що договір набирає
чинності не раніше його реєстрації в
Управлінні Національного Банку
України в Одеській області. 17 вересня
2007 року УНБ України в Одеській області
було видано реєстраційне свідоцтво
№123, яке свідчило про реєстрацію
договору позики від 04 вересня 2007 року №
0409, який передбачає виконання боргових
зобов'язань перед резидентом за
залученою від нього позикою в
іноземній валюті і укладений між
резидентом - ОСОБА_5 та резидентом «RAINMAX
LTD» на суму 2 500 000,00 (два мільйони п'ятсот
тисяч,00) доларів США. Мета отримання
позики - приватні потреби позичальника,
в тому числі придбання нерухомості,
остаточний термін погашення позики "30"
вересня 2009 року. 04 вересня 2007 року
ОСОБА_5 підписав договір № ОКН-00117 на
обслуговування позики в іноземній
валюті від іноземного позикодавця із
ПАТ "Морський транспортний банк".
Розділом 2 договору позики 04/09 від 04
вересня 2007 року, передбачено, що позика
надана кредитором, забезпечується всім
майном, що належить позичальнику, і
коштами, на які може бути звернено
стягнення в порядку, встановленому
законодавством України. Майно, яким був
забезпечений договір позики 04/09 від 04
вересня 2007 року належало позивачу -
ОСОБА_1 на праві приватної власності, а
саме: предметом забезпечення виступали
такі об'єкти нерухомості -
домоволодіння із земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_1 та офісне приміщення
за адресою АДРЕСА_2. 18.09.2007 року
приватним нотаріусом ОСОБА_4 було
зареєстровано іпотечний договір № 5903
за номером по реєстру 5681102 та накладено
обтяження на відчуження домоволодіння
за адресою АДРЕСА_1. 18.09.2007 року
приватним нотаріусом ОСОБА_4 було
зареєстровано іпотечний договір №5303
(земельна ділянка) та накладено
заборону на її відчуження, про що було
внесено відповідну інформацію до
реєстру за №5681166, яка знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 Даний об'єкт
нерухомості належав позивачу на праві
приватної власності, і вона виступила
майновим поручителем за зобов'язаннями
свого чоловіка, з яким перебуває у
зареєстрованому шлюбі, та надала у
забезпечення договору позики 04/09 від 04
вересня 2007 року зазначене майно. До
теперішнього часу борг за договором
позики 04/09 від 04 вересня 2007 року не
погашений, тобто, зобов'язання із
повернення отриманої ним суми позики
ОСОБА_5 досі не виконав. 12 червеня 2012
року представник «RAINMAX LTD» - ОСОБА_2,
який підписував договір позики 04/09 від
04 вересня 2009 року від імені кредитора,
шляхом здійснення тиску на позивача з
приводу непогашення суми позики її
чоловіком змусив ОСОБА_1 видати на
нього доручення на розпорядження
належним їй майном, посвідчене
приватним нотаріусом ОСОБА_4 за номером
у реєстрі № 1254. На момент підписання
доручення ОСОБА_2 запевнив позивача, що
відповідні дії здійснені у зв'язку із
непогашенням її чоловіком боргу перед
компанією «RAINMAX LTD» та для додаткового
забезпечення та гарантії виконання
боргового зобов'язання за договором
позики. Позивача не було повідомлено
та не було з нею погоджено, що вона
довіряє продавати належне її майно та
дає на це згоду. Договір
купівлі-продажу від 05.09.2012 р. вчинено
представником ОСОБА_2 не в інтересах
позивача, а у власних інтересах.
Договір купівлі-пролажу був укладений
внаслідок зловмисної домовленості між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Договір
купівлі-продажу від 05.09.2012 р. суперечить
ЗУ «Про іпотеку».

В зв'язку з чим представник
позивачки просить задовольнити
позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_3
позовні вимоги не визнав.

Третя особа ОСОБА_5 підтримав
позовні вимоги .

Відповідач ОСОБА_2, треті особи
приватний нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 у судове
засідання не з'явились, були
повідомлені належним чином про час та
місце розгляду справу.

Вислухавши пояснення
представника позивачки, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що заява
задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що 4
вересня 2007 року між компанією «RAINMAX LTD»
та ОСОБА_5 було укладено договір позики
№ 04/09, відповідно до умов якого
компанія «RAINMAX LTD» надала ОСОБА_5 позику
на суму 2 500 000,00 (два мільйони п'ятсот
тисяч) доларів США, на строк 30 вересня
2009 року зі сплатою 1% річних, які
нараховуються на фактичну суму
заборгованості. В забезпечення
виконання зобов'язань по даному
договору, що полягають у поверненні
суми позики та сплаті відсотків за
користування позикою, а також можливої
сплати штрафних санкцій, на виконання
п. 2.2 вказаного вище договору, між
компанією «RAINMAX LTD» (іпотекодержатель
за договором) та ОСОБА_1 (іпотекодавець
за договором), яка є майновим
поручителем ОСОБА_5 (боржник за
договором), 18 вересня 2007 року був
укладений договір іпотеки, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 149.
Згідно з п. 1.3. договору іпотеки
предметом іпотеки, що передавався в
забезпечення зобов'язань ОСОБА_5 за
договором позики № 04/09 від 4 вересня 2007
року, є: домоволодіння, що складається з
одного житлового будинку літ. «А»
загальною площею 156,1 кв.м, жилою площею
115 кв.м, гаражу літ. «Г», розташоване на
земельній ділянці, площею 0,2 га за
адресою: АДРЕСА_1, яке є власністю
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право
власності на домоволодіння № 026036,
виданого виконавчим комітетом
Одеської міської ради 8 вересня 2003 року,
зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» 10
вересня 2003 року, номер запису 3282 на
сторінці 155 в книзі 105доп,-
реєстраційний номер 10864359, за
домовленістю сторін вартість
домоволодіння - 351833 гривень; земельна
ділянка, надана для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарський будівель площею 0,2000 га,
за адресою: АДРЕСА_1, яка є власністю
ОСОБА_1 на підставі державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ОД № 052576, виданого Одеським
міським управлінням земельних
ресурсів 27 липня 2004 року,
зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №64,
кадастровий номер :19:014:0032, за
домовленістю сторін вартість
земельної ділянки - 5369660 гривень.

5 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
було укладено договір купівлі-продажу,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрований в
реєстрі за № 2025, відповідно до умов
якого ОСОБА_1 передала у власність, а
ОСОБА_3 прийняв у власність
домоволодіння, що складається з одного
житлового будинку літ. «А» загальною
площею 156,1 кв.м, жилою площею 115 кв.м,
гаражу літ. «Г» розташоване на
земельній ділянці площею 0,2 га за
адресою: АДРЕСА_1.

Цього ж дня між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
укладено договір купівлі-продажу,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрований в
реєстрі за № 2031, відповідно до умов
якого ОСОБА_1 передала у власність, а
ОСОБА_3 прийняв у власність земельну
ділянку площею 0,3036 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, надану для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка),
кадастровий номер :19:014:0079. Дані
договори містять застереження щодо
обтяження відчужуваного майна
іпотекою (п. 4 договору купівлі-продажу
домоволодіння та п. 6 договору
купівлі-продажу земельної ділянки).

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону
України «Про іпотеку» іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами нього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Приписами частин 6 та 7 статті 3 цього
Закону встановлено, що у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав чи
вимог інших осіб на передане в іпотеку
нерухоме майно виникає з моменту
державної реєстрації іпотеки.

Компанія «RAINMAX LTD» надала свою згоду на
продаж домоволодіння та земельної
ділянки площею 0,2000 га, розташованих за
адресою:АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_1, та
передані в іпотеку Компанії «RAINMAX LTD»
згідно договору іпотеки в забезпечення
виконання зобов'язань третьої особи.
Також компанія «RAINMAX LTD» надала свою
згоду на перехід права власності на
дане нерухоме майно ОСОБА_3 (а.с. 259).

Що стосується тверджень позивачки, що
правочин було вчинено внаслідок обману
з боку відповідача ОСОБА_2, суд
зазначає, що матеріали справи і
пояснення сторін не надають підстав
вважати, що ОСОБА_1 діяла під впливом
навмисного цілеспрямованого введення
її в оману

щодо фактів, які впливають на укладення
правочину.

Також суд не вважає переконливими
доводи позивачки щодо вчинення нею
правочинів внаслідок насильства і
погроз.

Як визначає Практика розгляду судами
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними, для визнання
правочину недійсним, через вчинення
його під впливом насильства або
погрози, необхідна наявність фізичного
або психічного впливу на особу з метою
спонукання до укладення правочину.

Насильство розуміється як заподіяння
учасникові правочину фізичних або
душевних страждань з метою примусити
укласти правочин. Воно повинне
виражатися в незаконних, не обов'язково
злочинних, діях (наприклад, насильством
може бути вплив на волю контрагента за
допомогою використання його залежного
становища). Насильство викликає страх
настання невигідних наслідків.
Насильницькі дії можуть вчинятись як
стороною майбутнього правочину, так і
сторонньою особою щодо іншої сторони,
її родичів чи близьких.

На відміну від насильства, погроза
полягає у здійсненні тільки
психічного, але не фізичного впливу, і
має місце за наявності як
неправомірних, так і правомірних дій
(наприклад, погроза звернутися до суду
із заявою у справах приватного
обвинувачення, позбавити спадщини або
накласти арешт на майно). Вона може бути
підставою для визнання правочину
недійсним, коли через обставини, які
мали місце на момент його вчинення,
були підстави вважати, що відмова
учасника правочину від його вчинення
могла спричинити шкоду його законним
інтересам.

Сама позивачка, допитана у якості
свідка, не підтвердила факт фізичного
або психічного впливу на неї з метою
примусу здійснити договір
купівлі-продажу спірного майна.

Допитаний у якості свідка третя особа
ОСОБА_5 пояснив, що його дружина ОСОБА_1
взагалі не спілкувалась з відповідачем
ОСОБА_2; усі переговори щодо кредитних
зобов'язань велись безпосередньо з ним.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд приходить до висновку, що
позивачкою не доведена
обґрунтованість її позиції у справі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч 3, 212-215
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання
правочинів недійсними, а саме: визнання
недійсною довіреності від 12 червня 2012
року, виданої ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_2,
посвідченої приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, в реєстрі за №1254;
визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1 укладеного 05.09.2012 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_4, який
зареєстровано в державному реєстрі
правочинів за №2031; визнання недійсним
договору купівлі-продажу садового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, укладеного
05.09.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_4, який зареєстровано в
державному реєстрі правочинів №2028;
визнання недійсним договору
купівлі-продажу домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, укладеного 05.09.2012 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_4, який
зареєстровано в державному реєстрі
правочинів №2025 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Київського районного суду м. Одеси
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Коваленко О. Б.