Справа № 355/254/14-ц
Провадження № 2/355/152/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року Баришівський
районний суд Київської області у
складі

головуючого судді Єременка В.М.

при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Баришівка Київської
області справу за позовом ОСОБА_1 до
Лукашівської сільської ради
Баришівського району Київської
області про визнання права власності
на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Лукашівської сільської
ради Баришівського району Київської
області про визнання права власності
на житловий будинок. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що 19 грудня 1991 року
вона отримала акт на своє ім,я про
передачу їй житлового будинку
садибного типу з надвірними спорудами
згідно з постановою Ради Міністрів
УРСР №149 від 30.06.1990 року та рішення
радгоспу ім. Леніна № 189 Баришівського
району Київської області. Будинок, що
був переданий у власність, як
зазнаячено в акті, розташований по
АДРЕСА_1. Даний акт позивачка
зареєструвала в
Переяслав-Хмельницькому міжміському
бюро технічної інвентаризації
Київської області (інвентаризаційна
справа № 230 від 15.05.1992 року). Маючи намір
відчужити свій житловий будинок, вона
з,ясувала, що в акті про передачу
будинку допущена помилка, а саме
місцезнаходження будинку зазначено
АДРЕСА_1, а в дійсності будинок
знаходиться по АДРЕСА_2. Місце
розташування належного позивачці
житлового будинку підтверджується
довідкою виданою Виконкомом
Лукашівської сільської ради
Баришівського району Київської
області № 550 від 14.11.2013 року, в якій
зазначено, що будинок який належить
ОСОБА_1 розташований по АДРЕСА_2, копією
заяви написаною позивачкою на ім,я
директора радгоспу ім. Леніна Панчук В.
Ф., в якій вона просила передати їй у
власність житловий будинок, який
знаходиться по АДРЕСА_2, копією
технічного паспорту на житловий
будинок виготовлений та
зареєстрований в
Переяслав-Хмельницькому бюро
технічної інвентаризації. Місце
розташування належного ОСОБА_1
житлового будинку підтверджується
довідкою, виданою виконкомом
Лукашівської сільської ради
Баришівського району Київської
області № 56 від 05.02.2014 року, в якій
зазначається, що адреса житлового
будинку АДРЕСА_2, в якому вона проживає
з 1986 року не змінювалася по даний час.
Внести виправлення в даний акт, що
посвідчує право власності на житловий
будинок ОСОБА_1 не має змоги в зв'язку з
тим, що радгосп ім. Леніна, який видавав
акт про передачу будинку у власність на
даний час не існує. Внести якісь
виправлення в БТІ також неможливо,
тому, що БТІ не було органом
приватизації, а лише органом, який
реєстрував свідоцтво про право
власності. Просить суд визнати за нею
право власності на житловий будинок,
збудований в 1986 році, загальною площею
101,7 кв. м., житловою 45,6 кв. м., який
розташований за адресою : АДРЕСА_2.

Представник позивачки ОСОБА_4 в
судовому засіданні підтримала
заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги.

Представник відповідача Лукашівської
сільської ради Баришівського району
Київської області до суду на розгляд
справи свого представника не
направили. Просять суд справу
розглядати без їх участі. З позовними
вимогами згодні.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що заявлений позов
підлягає до задоволення з наступних
міркувань.

Судом встановлено, що 19 грудня 1991 року
ОСОБА_1 отримала акт про безкоштовну
передачу їй у власність житлового
будинку садибного типу з надвірними
спорудами згідно постанови Ради
Міністрів УРСР №149 від 30.06.1990 року та
рішення радгоспу ім. Леніна № 189
Баришівського району Київської
області. Місцезнаходження будинку в
акті зазначено АДРЕСА_1, а в дійсності
будинок знаходиться по АДРЕСА_2.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_1 має право
користуватися своїм майном на власний
розсуд.

Статтею 344 ЦК України також
передбачено, що особа набуває право
власності на майно, якщо інше не
встановлено цим Кодексом. Право
власності на нерухоме майно , що
підлягає реєстрації, виникає за
набувальною давністю з моменту
державної реєстрації.

Згідно до ст. 182 ЦК України право
власності на нерухомі речі підлягають
державній реєстрації.

Згідно ст. 13 ч. 3 Конституції України
держава забезпечує захист прав усіх
суб'єктів права власності і
господарювання, соціальну
спрямованість економіки.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична
або юридична особа може набути право
власності у разі приватизації
державного майна та майна, що є у
комунальній власності. Приватизація
здійснюється у порядку встановленому
законом.

Так, згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права, яке полягає у необхідності
встановлення фактичної обставини і
надання їй правового значення у зв'язку
з неналежністю право встановлюваних
документів.

Встановлені судом обставини також
стверджуються:

-ксерокопією паспорта позивачки ОСОБА_1
;

-ксерокопією акту про передачу ОСОБА_1
житлового будинку садибного типу з
надвірними спорудами згідно з
постановою Ради Міністрів УРСР №149 від
30.06.1990 року та рішення радгоспу ім.
Леніна № 189 Баришівського району
Київської області;

-заявою ОСОБА_1 на ім,я директора
радгоспу ім. Леніна, щодо будинку
АДРЕСА_2 за жовтень 1990 року;

-ксерокопією технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок по АДРЕСА_2 від 09.02.2014 року;

- ксерокопією технічного паспорту на
індивідуальний житловий будинок по
АДРЕСА_2 від 07.10.1991 року;

-довідкою Лукашівської сільської ради
№550 від 14.11.2013 року про те, що згідно
погосподарської книги №1752 житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2
належить ОСОБА_1;

- довідкою Лукашівської сільської ради
№82 від 25.02.2014 року про те, що згідно
погосподарської книги №1748 житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2
належить ОСОБА_5;

-іншими матеріалами справи.

Суд звертає увагу на те, що позивачка
відноситься до 1 категорії
постраждалої в наслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням серія А
№ 144758, виданим 10.09.2013 року, а отже
відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 10 ЗУ «Про
судовий збір» від сплати судового
збору звільняється.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 88, 208, 209, 212, 214, 215,
218 ЦПК України, ст.ст. 321, 328, 345, ЦК
України, ст. 5 ч.1 п. 10 ЗУ «Про судовий
збір», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
проживаючою в АДРЕСА_2 право власності
на житловий будинок збудований в 1986
році, загальною площею 101,7 кв. м.,
житловою 45,6 кв. м., який розташований за
адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до апеляційного суду Київської області
через Баришівський районний суд
Київської області.

Суддя Баришівського районного суду
В. М. Єременко