У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2014 року
м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Бондаренка Ю.О.

суддів: Павліченко С.В.
Собослой Г.Г.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Воловецького районного суду від 21
жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся з позовною
заявою до Підлозянської ЗОШ 1-2 ступенів
про визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення та зобов'язати
поновити на роботі з стягненням грошей
за вимушений прогул.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
27 травня 2013 року наказом директора
Підлозянської ЗОШ 1-2 ступенів № 19, за
систематичне невиконання своїх
посадових обов'язків ОСОБА_1, до якої
раніше застосовувалися стягнення за
порушення трудової дисципліни,
прогули, позивачку було звільнено з
роботи. Даний наказ рахує незаконним і
наслідком упередженого ставленням до
неї директора школи , крім того вона
ніколи не порушувала трудової
дисципліни, сумлінно виконувала свої
обов'язки.

Заявою від 03.10.2013 року позивачка
збільшила позовні вимоги, просила
скасувати як незаконний наказ № 22 від 25
квітня 2013 року , виданий директором
Підлозянської ЗОШ 1-2 ступенів
Воловецького району про притягнення її
до дисциплінарної відповідальності -
догани, поновити строк для його
оскарження , як такий що пропущений з
поважної причини, скасувати як
незаконний наказ № 19 від 27 травня 2013
року про звільнення ОСОБА_1 з посади
техпрацівниці Підлозянської ЗОШ 1-2
ступенів Воловецького району, поновити
на посаді техпрацівниці Підлозянської
ЗОШ 1-2 ступенів Воловецького району з 27
травня 2013 року та стягнути з
відповідача середню заробітну плату за
час вимушеного прогулу з дня
звільнення до дня винесення рішення
судом про поновлення на роботі із
врахуванням середнього заробітку 53
грн. 67 коп.

Додаткові вимоги мотивовані тим,
що у кінці вересня 2013 року нею,
безпосередньо в судовому засіданні,
отримано копію наказу № 22 про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності у вигляді догани.
Наказ вважає незаконним, так-як її
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності за невиконання
трудових обов'язків (15 квітня 2013 р) в той
день коли позивачка перебувала на
лікарняному, і згідно лікарняного
листа в період з 12 по 25 квітня 2013 року
була звільнена від роботи, а сам наказ
винесено в перший день виходу її на
роботу після лікарняного, ніяких
пояснень у неї не відбиралось і про
його існування ОСОБА_1 не знала.

Рішенням Воловецького районного
суду від 21 жовтня 2013 року в задоволенні
позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
оскаржило його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду першої
інстанції, як такого що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалення
нового рішення яким задоволити позовні
вимоги.

Апелянт та її представник в судовому
засіданні підтримали апеляційну
скаргу.

Представник Підлозянської ЗОШ 1-2
ступенів заперечила щодо задоволення
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони
та їх представників, дослідивши
матеріали судом встановлено, що
наказом № 35 від 12.10.1996 року директора
Підлозянської неповної середньої
школи, ОСОБА_1 прийнята на посаду
техпрацівниці школи, про що 13.10.1996 року
зроблено відповідний запис в трудову
книжку (а.с.163). Відповідно до наказу
Директора Підлозянської ЗОШ 1-2
ступенів №22 від 25.04.2013 року, за
незадовільне виконання своїх
посадових обов'язків, вчинене після
попередження, а саме незадовільне
прибирання ОСОБА_1 закріплених за нею
площ, що було виявлено 15.04.20013 року,
позивачці оголошено догану. З
вищенаведеним наказом, відповідно до
відмітки, позивачка відмовилась
ознайомлюватись (а.с.161). ОСОБА_1, наказом
директора Підлозянської ЗОШ 1-2
ступенів № 19 від 27 травня 2013 року,
звільнено з роботи з 27 травня 2013 року за
систематичне невиконання без поважних
причин посадових обов'язків (а.с.3).

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України визначено,
що під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Так, відповідно до ч.1,3,4 ст. 149 КЗпП
України, яка визначає порядок
застосування дисциплінарного
стягнення, до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення. При
обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Наказом № 22 від 25.04.2013 року, за
незадовільне виконання своїх
посадових обов'язків, вчинене після
попередження, а саме незадовільне
прибирання ОСОБА_1 закріплених за нею
площ, що було виявлено 15.04.20013 року,
позивачці оголошено догану.

Що стосується порушення, яке
стало підставою для притягнення
позивачки до відповідальності (а.с.31),
то з акту, яким зафіксовано порушення і
складеного 15.04.20013 року о 7 год. 50 хв.,
слідує, що незадовільне прибирання в
класах триває вже 4 дні, (тобто з 11.04.2013
року), далі дописано з 08.04.2013 року
(а.с.26,154). Наведені в акті дані є
суперечливими.

Відповідно до листків
непрацездатності ОСОБА_1 з 12 квітня 2013
року по 25 квітня 2013 року була звільнена
від роботи за станом здоров'я (а.с.106,107).

З врахуванням наведеного ОСОБА_1
була притягнута до відповідальності за
невиконання службових обов'язків в
період тимчасової непрацездатності з 12
по 15 квітня, на підставі
незареєстрованого акту з
суперечливими даними.

Відповідно до ст.233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Твердження позивачки про
притягнення її до дисциплінарної
відповідальності вона дізналась лише в
кінці вересня 2013 року, спростовується
актом № 1, 25.04.2013 року підписаного
трьома особами, згідно якого ОСОБА_1
була ознайомлена з наказом однак
відмовилась від підпису (а.с.25).

За таких обставин позивачка
пропустила строк звернення до суду з
вимогою про скасування наказу про
притягнення її до дисциплінарної
відповідальності, а тому суд першої
інстанції відмовивши в задоволенні
позовної вимоги щодо скасування наказу
№ 22 в зв'язку з пропуском строку,
дійшов вірного висновку.

Відповідно п. 3 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у разі систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Невиконання працівником
обов'язків є вчинення працівником дій,
які працівник відповідно до
законодавства, трудового договору,
правил внутрішнього трудового
розпорядку не мав права вчиняти, або, не
вчинення працівником певних дій, які
він на підставі зазначених актів
зобов'язаний був вчинити.

Наказом № 21 від 21.04.2013 року, за
аморальну поведінку, ОСОБА_1
попереджено (а.с.30). З табелю обліку
використання робочого часу за травень
2013 року та пояснення до нього директора
школи Коваль Н.І. (а.с.144-145), слідує, що
технічна працівниця ОСОБА_1 без
поважних причин не виходила на роботу у
відповідні робочі дні, в результаті
чого директор школи звернулася з
поданням до голови профспілкового
комітету Підполозянської ЗОШ І-ІІ
ступенів про надання згоди на її
звільнення (а.с.24), до якого додано акт
№2 від 15.04.2013 року по перевірці шкільних
класів, яким зафіксовано незадовільний
санітарний стан шкільних приміщень
(а.с.26), акт №3 про несумлінне виконання
посадових обов'язків техпрацівницею
ОСОБА_1 від 16.05.2013 року (а.с.27), акт №4 від
17.05.2013 року про невихід на роботу
позивачки без поважних причин (а.с.28);
акт №5 про відмову ОСОБА_1 від написання
пояснювальної записки про невихід на
роботу 17.05.2013 року (а.с.29), наказ №21 від
21.04.2013 року про оголошення попередження
техпрацівниці ОСОБА_1 за порушення
етики в шкільному колективі 09.04.2013 року
(а.с.30); акт № 6 зафіксовано неякісне
прибирання 21.05.2013 рокую. Звернення
трудового колективу від 04 грудня 2013
року підтверджує порушення ОСОБА_1
трудової дисципліни та неякісне
виконання обов'язків (а.с.198-200).
Відповідно до протоколу засідання
профспілкового комітету школи №14 від
24.05.2013 року, за результатами розгляду
подання директора школи Коваль Н.І.
вирішено надати згоду на звільнення з
роботи техпрацівниці ОСОБА_1 за халатне
та безвідповідальне відношення до
виконання своїх посадових обов'язків і
прогули (а.с149-150).

Наведені докази підтверджують
систематичне невиконання позивачкою
без поважних причин покладених на неї
обов'язків.

Що стосується неналежності та
недопустимості доказів, а саме актів,
то відповідно до ст. 58, 59 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, які
одержані з порушенням порядку,
встановленого законом.

Доказів які свідчили-б про те, що
ці акти одержані з порушенням порядку,
в матеріалах справи відсутні, а
невідповідність даних актів, всім
вимогам, не спростовують обставин
викладених в них які містять
інформацію щодо предмета доказування.

З врахуванням викладеного,
колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а тому
підстав для його скасування та
ухвалення нового рішення не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Воловецького районного суду
від 21 жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді