МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2014 р.
Справа № 370/2323/14-ц

Макарівський районний суд
Київської області у складі головуючого
судді Тандира О.В., при секретарі
Приходько О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в смт.Макарів справу за позовом
ОСОБА_1 до Лишнянської сільської ради
Макарівського району Київської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до
суду із вказаним позовом до
Лишнянської сільської ради
Макарівського району Київської
області (далі - відповідач, Лишнянська
сільська рада), в якому просила визнати
за нею право власності на спадкове
майно, що залишилося після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2, а саме, на
земельні ділянки площею 0,25 га з
кадастровим №:02:007:0022 та площею 0,05
га з кадастровим №:02:007:0021, що
знаходяться на території Лишнянської
сільської ради Макарівського району
Київської області.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка посилались на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2,
після чого відкрилась спадщина зокрема
і на вказані земельні ділянки. Вона є
єдиною спадкоємицею майна померлого
ОСОБА_2, за законом, яка спадщину
прийняла, оскільки дружина померлого -
ОСОБА_3 відмовилась від прийняття
спадщини за законом на її - позивачки
користь. Проте, нотаріус відмовив їй у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на вказане майно, оскільки батько за
життя належним чином не оформив
правовстановлюючі документи на
згадані земельні ділянки.

Позивач у судове засідання не прибула,
у своїй письмовій заяві просила
розглядати справу без її участі,
позовні вимоги підтримала та просила
їх задовольнити.

Відповідач надіслав до суду листа, в
якому просив слухати справу у
відсутності його представника.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки -
ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом
про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1, видане
повторно 06.08.2013 р., свідоцтвами про
народження позивачки серії НОМЕР_2 від
25.09.1971 р. та її свідоцтвом про укладення
шлюбу серії НОМЕР_3 від 28.04.1991 р.

За життя ОСОБА_2, розпочав приватизацію
земельної ділянки площею 0,0500 га з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та
якій було присвоєно кадастровий номер
:02:007:0021, що підтверджується
Витягом з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку №
НВ-014.

Також за життя ОСОБА_2, розпочав
приватизацію земельної ділянки площею
0,2500 га з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, та якій було
присвоєно кадастровий номер
:02:007:0022, що підтверджується
Витягом з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку №
НВ-014.

Проте за життя ОСОБА_2 не встиг отримати
відповідні правовстановлюючі
документи на вказані земельні ділянки.

Єдиним спадкоємцем за законом майна
померлого ОСОБА_2, який спадщину
прийняв є його дочка - ОСОБА_1, яка
12.04.2011 року отримала в
Києво-Святошинській районній
державній нотаріальній конторі, у тому
числі з урахуванням ? частки майна, від
якої відмовилась на її користь дружина
померлого - ОСОБА_3, Свідоцтво про право
на спадщину за законом, яка
складається із ? частки житлового
будинку АДРЕСА_1.

Проте, нотаріус відмовив позивачці у
видачі свідоцтв про право на спадщину
за законом, на земельні ділянки у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Як передбачено ч. 3 ст. 1223 ЦК України
право на спадкування виникає у день
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 125 ЗК України (у
редакції на час відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_2) право власності та
право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом на право
власності на земельну ділянку (ст. 126 ЗК
України).

Набуття права власності на земельну
ділянку та перехід права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
має місце за наявності наступних
юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю,
укладення спадкодавцем правочинів
щодо набуття права власності на
земельні ділянки;

- виготовлення технічної
документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в
натурі;

- погодження із суміжними
землевласниками та
землекористувачами;

- виготовлення у встановленому
порядку Державного акта на землю;

- отримання власником державного
акта та його реєстрація.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не
дотримано - право власності на
конкретні земельні ділянки у
спадкодавця не виникає та відповідно
до ст.1216 ЦК не переходить до
спадкоємців у порядку спадкування.

Якщо спадкодавець не набув права
власності на земельну ділянку згідно
зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав
процедуру приватизації земельної
ділянки відповідно до чинного
законодавства України, а органами
місцевого самоврядування відмовлено
спадкоємцям у завершенні процедури
приватизації, то спадкоємці мають
право звертатися до суду із позовами
про визнання відповідного права в
порядку спадкування - права на
завершення приватизації та одержання
державного акта про право власності на
землю на ім'я спадкоємця, а не права
власності на земельну ділянку.

Не підлягають задоволенню позовні
вимоги спадкоємців про визнання права
власності на земельну ділянку, щодо
якої спадкодавцем розпочато, але не
завершено процедуру приватизації.

Оскільки ОСОБА_2, за життя розпочав
процедуру приватизації земельних
ділянок, однак її не завершив,
відповідно у нього не виникло право
власності на ці земельні ділянки, а
тому право власності не може бути
визнано за позивачкою у порядку
спадкування. Однак, за позивачкою слід
визнати право на завершення
приватизації та отримання у власність
цих земельних ділянок.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
оскільки відповідач не вчиняв
протиправних дій, що стали підставою
позову, судові витрати стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 58-60,79, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лишнянської
сільської ради Макарівського району
Київської області про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, право на:

- завершення процесу приватизації та
отримання у власність земельної
ділянки площею 0,25 га з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
-:02:007:0022 (Витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку № НВ-014);

- завершення процесу приватизації та
отримання у власність земельної
ділянки площею 0,05 га з цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:02:007:0021 (Витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку № НВ-014).

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Макарівський районний суд
Київської області протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий

О.В. Тандир