Номер провадження № 22-ц/785/1714/14
Головуючий у першій інстанції Шевчук
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Гайворонського С.П.

суддів
Кононенко Н.А.

Сегеди С.М.

при секретарі
Жус І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
Білгород-Дністровської міської ради
про визнання права власності на
самочинне будівництво за апеляційною
скаргою заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора (в інтересах держави в особі
Білгород-Дністровської міської ради,
Головного управління держземагентства
в Одеської області, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області) на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08 листопада 2012 року,

встановила:

01 листопада 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовною заявою до
Білгород-Дністровської міської ради
про визнання права власності на
самочинне будівництво, просив суд
визнати за ним, ОСОБА_3 право власності
на самочинно побудований гараж № 11 літ.
«А» площею 32,9 кв.м., з підвалом літ. «а»
площею 9,1 кв.м., що розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, надав до суду заяву, згідно
якої просив справу розглядати за його
відсутністю, та зазначив, що позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача
Білгород-Дністровської міської ради
Чернокульський С.С. у судове засідання
не з'явився, надав на адресу суду заяву,
згідно якої просив справу розглядати
за його відсутністю та зазначив, що
проти задоволення позовних вимог
міська рада не заперечує.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08 листопада 2012 року позовну заяву
ОСОБА_3 задоволено.

Суд першої інстанції визнав за ОСОБА_3
право власності на самочинно
побудований гараж № 11 літ. «А» площею
32,9 кв.м., з підвалом літ. «а» площею 9,1
кв.м., що розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі заступник
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора (в інтересах держави в особі
Білгород-Дністровської міської ради,
Головного управління держземагентства
в Одеської області, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області) просить
рішення міськрайонного суду скасувати
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Задовольняючи вищевказаний позов,
міськрайонний суд виходив з того, що
позивачу на підставі договору
купівлі-продажу серії BMI № 571899, BMI № 571900
від 05 серпня 2009 року, належить квартира
№ 141, що розташована по АДРЕСА_1.

Згідно рішення Білгород-Дністровської
міської ради від 23 липня 2012 року № 383-VI
«Про надання дозволу на розробку
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок громадянам України у
м. Білгород-Дністровському», позивачу
було надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0032 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва
індивідуального гаражу у власність.

Для поліпшення своїх житлових умов,
біля житлового будинку АДРЕСА_1,
позивач самочинного збудував гараж № 11
літ. «А» площею 32,9 кв.м., з підвалом літ.
«а» площею 9,1 кв.м.

Управлінням містобудування та
архітектури міста
Білгород-Дністровського гаражу
позивача надана адреса - АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції задовольнив позовні вимоги
ОСОБА_3

Судова колегія вважає, що з
вищевказаним рішенням суду першої
інстанції погодитися не можна,
оскільки суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, недоведені обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи.

Судова колегія вважає, що вказані
порушення призвели до невірного
вирішення справи, а тому суд
апеляційної інстанції на підставі п.п.
1, 2, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду
першої інстанції скасовує, ухвалює
нове рішення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними
засадами цивільного законодавства є:
свобода договору, судовий захист
цивільного права та інтересу,
справедливість, добросовісність та
розумність.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції
України право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом.

Згідно зі ст. 30-1 Закону України «Про
планування і забудову територій» від 20
квітня 2000 року (з наступними змінами),
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів здійснюється на
підставі сертифіката відповідності,
який видається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.

Експлуатація не прийнятих у
встановленому законодавством порядку
об'єктів будівництва забороняється.

Відповідно до положень ст.ст. 125, 126
Земельного кодексу України, право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Як вбачається з матеріалів даної
справи, документи, які б посвідчували
право власності/користування
земельною ділянкою на якій
розташований спірний об'єкт у відділі
держемагенства у м.
Білгород-Дністровський відсутні (лист
від 03 січня 2013 №01-09/04, а.с. 27).

Згідно з технічного паспорту,
самочинне будівництво здійснено до 25
жовтня 2012 року, а тому до зазначених
вище правовідносин поширюються чинні
на той час норми Законів України «Про
основи містобудування», «Про
архітектурну діяльність», «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Ст. 331 ЦК України встановлено, що права
власності на новостворене майно
виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна), а також з
моменту введення його до експлуатації,
якщо це передбачено законом.

Відповідно до ст. 301 Закону України «Про
планування і забудову територій»,
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів здійснюється на
підставі сертифіката відповідності,
який видається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю та
засвідчує відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам. Датою
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта є дата видачі
зареєстрованого інспекцією
сертифіката відповідності.
Експлуатація не прийнятих у
встановленому законодавством порядку
об'єктів будівництва забороняється.
Сертифікат відповідності є підставою
для оформлення права власності на цей
об'єкт.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про
основи містобудування» при здійсненні
містобудівної діяльності повинні бути
забезпечені: розробка містобудівної
документації, проектів конкретних
об'єктів згідно з вихідними даними на
проектування, з дотриманням державних
стандартів, норм і правил, розміщення і
будівництво об'єктів відповідно до
затверджених у встановленому порядку
містобудівної документації та
проектів цих об'єктів.

Ст. 9 Закону України «Про архітектурну
діяльність» встановлено, що
будівництво об'єкта архітектури
здійснюється відповідно до
затвердженої проектної документації,
державних стандартів, норм і правил у
порядку, визначеному Законом України
«Про регулювання містобудівної
діяльності».

Ст. 29 вказаного вище Закону
встановлений обов'язок власника та
користувача об'єктів архітектури
отримувати в установленому
законодавством порядку дозвіл на
виконання робіт, пов'язаних із
реконструкцією, реставрацією чи
капітальним ремонтом об'єкта
архітектури, у разі необхідності
внесення змін до об'ємно - просторових,
планувальних та інших рішень об'єкта
архітектури розробляти відповідну
проектну документацію згідно з
вимогами архітектурно-технічного
паспорта об'єкта, погоджувати,
затверджувати її та проводити
будівельні роботи в установленому
законодавством порядку.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
планування та забудову територій»,
право замовника та підрядника на
виконання підготовчих (якщо підготовчі
роботи не були виконані раніше
відповідно до дозволу на виконання
підготовчих робіт) і будівельних робіт
виникає тільки після отримання дозволу
на виконання будівельних робіт.

Однак, будівництво здійснено без
будь-яких дозволів, затвердженої та
погодженої проектної документації та
інших визначених законом документів,
що свідчить про суттєве порушення
вимог містобудівного законодавства.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про
планування і забудову територій»,
здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
із законом.

У матеріалах даної справи відсутні
докази того, що: самочинно збудовані
споруди закінчені та чим це
підтверджується, позивач взагалі
звертався до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
(інших компетентних органів) з
відповідним питанням про визнання
права власності та відмови
вищевказаних органів у задоволенні
зазначеного клопотання позивача.

При цьому, судова колегія зазначає, що
згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підстави своїх
вимог або заперечень, надавши докази
відповідно до вимог ст.ст. 57 - 60 ЦПК
України.

Судова колегія вважає, що позивач не
довів ті обставини, на які він
посилався як на підставу своїх вимог
щодо вищевказаного позову, що є
обов'язком сторін згідно з засадами
змагальності процесу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.
п. 1, 2, 3 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317,
319 ЦПК України, судова колегія судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Одеської області,

вирішила:

Апеляційну скаргу заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора (в інтересах держави в особі
Білгород-Дністровської міської ради,
Головного управління держземагентства
в Одеської області, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області) -
задовольнити повністю.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08 листопада 2012 року по цивільній
справі за позовною заявою ОСОБА_3 до
Білгород-Дністровської міської ради
про визнання права власності на
самочинне будівництво - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_3 про
визнання за ОСОБА_3 права власності на
самовільно побудований гараж № 11 літ.
«А» площею 32,9 квм., з підвалом літ. «А»
площею 9.1 кв.м., що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда