МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
________________________________________________________________________
_________________________________________
Номер провадження № 2/521/633/14
19 березня 2014 року
Малиновський районний суд м. Одеси у
головуючого - судді Жуган Л.В.,
при секретарі судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Першого Приморського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту,-
До Малиновського районного суду м.
Одеси звернулась ОСОБА_2 із позовом до
Першого Приморського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначила, що є власником ? частини
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 При
зверненні 02.04.2013 року до нотаріуса з
метою відчуження вказаного нерухомого
майна позивачу стало відомо, що на
належне їй майно було накладено арешт
на підставі Постанови Першого
Приморського ВДВС ОМУЮ серії АВ №955902
від 09.06.2008 року.
Арешт на зазначене нерухоме майно був
накладений відповідно до виконавчого
провадження, відкритого на підставі
судового наказу №2-н-9935, виданого 30.11.2007
року Приморським районним судом м.
Одеси про стягнення з ОСОБА_2 боргу у
розмірі 1483,64 грн. на користь ЗАТ «УМЗ».
Позивач зазначає, що сплатила суму
боргу за вказаним судовим наказом,
звернулась до Першого Приморського
ВДВС ОМУЮ із заявою про зняття
накладеного арешту, однак, отримала
відмову, у зв'язку із тим, що арешт було
накладено у 2008 році і матеріали цього
виконавчого провадження відповідно до
Інструкції з діловодства в органах
державної виконавчої служби вже
знищено, тому позивачу було
рекомендовано звернутися до суду із
У зв'язку із тим, що підстави для
накладення арешту відсутні, а його
наявність порушує право приватної
власності позивача, ОСОБА_2 за
уточненими позовними вимогами просить
суд: звільнити з-під арешту майно, а
саме ? частину нежитлового приміщення
за адресою: АДРЕСА_1 належне ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право власності
на ? частину нежитлової будівлі від
24.10.2007 року, накладеного відповідно до
Постанови Першого Приморського ВДВС м.
Одеси серії АВ №955902 від 09.06.2008 року,
обтяження у вигляді арешту,
зареєстрованого в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна №8691646.
Представник позивача за довіреністю -
ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, про
що надала відповідну заяву, згідно якої
просила розглянути справу за її
відсутністю, не заперечувала проти
заочного розгляду справи.
Представник відповідача Першого
Приморського ВДВС ОМУЮ в судове
засідання не з'явився, повідомлявся
судом про дату, час та місце розгляду
справи належним чином, про причини
своєї неявки суд не сповістив.
У зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомлення про поважні причини
такої неявки в судове засідання, суд, зі
згоди представника позивача, ухвалив
провести розгляд справи в заочному
порядку та постановити заочне рішення,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Дослідивши матеріали справи, надавши
оцінку поданим доказам, суд вважає, що
заявлені позовні вимоги обґрунтовані
та підлягають задоволенню, з наступних
В судовому засіданні встановлено, що
згідно свідоцтва про право власності,
виданого 24.10.2007 року Виконавчим
комітетом Одеської міської ради,
ОСОБА_2 на праві спільної часткової
власності належить ? частина об'єкта
нерухомого майна, розташованого за
Судом встановлено, що на належну ОСОБА_2
? частину нежитлової будівлі по АДРЕСА_1
накладено обтяження №8691646 у вигляді
арешту, зареєстрованого в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна на підставі постанови
Першого Приморського ВДВС м. Одеси від
09.06.2008 року, що підтверджується
рішенням про відмову у наданні
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно №10926003
від 14.02.2014 року РС ОМУЮ Одеської
області.

Згідно постанови Першого Приморського
ВДВС м. Одеси серії АВ №955901 від 09.06.2008
року вбачається, що при примусовому
виконанні судового наказу №2-н-9935,
виданого 30.11.2007 року Приморським
районним судом м. Одеси про стягнення з
ОСОБА_2 боргу у сумі 1483,64 грн. на користь
ЗАТ «УМЗ», було накладено арешт та
заборону відчуження на ? частину
нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 яка
належить ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_2 вказує, що борг за
вищезазначеним судом наказом сплатила,
тому 14.11.2013 року звернулась до Першого
Приморського ВДВС ОМУЮ із заявою про
зняття арешту з належного їй майна.

Згідно листа №35039 від 25.11.2013 року
Першого Приморського ВДВС ОМУЮ
вбачається, що на примусовому виконані
у відділі перебував судовий наказ
№2-н-9935 від 30.11.2007 року виданий
Приморським районним судом м. Одеси,
про стягнення грошової суми з ОСОБА_2 на
користь ЗАТ «УМЗ» у розмірі 1483,64 грн.

Перший Приморський ВДВС ОМУЮ не може
скасувати арешт з усього майна у
зв'язку із тим, що виконавче
провадження, в рамках якого було
накладено арешт за постановою
державного виконавця відділу від 09.06.2008
року, в архіві відділу відсутнє, так як
виконавче провадження було знищено
відповідно до положень Інструкції з
діловодства в органах державної
виконавчої служби відповідно до Акту
про вилучення для знищення виконавчих
проваджень та інших документів Першого
Приморського ВДВС ОМУЮ.

Першим Приморським ВДВС ОМУЮ було
рекомендовано ОСОБА_2 відповідно до ст.
60 Закону України «Про виконавче
провадження» звернутися до суду з
заявою про скасування цього арешту.

Згідно статті 50 Закону України «Про
виконавче провадження» У разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків не стягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом. У разі якщо у виконавчому
провадженні державним виконавцем
накладено арешт на майно боржника, у
постанові про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, державний виконавець
зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника. За
заявою боржника державний виконавець
видає йому додаткові копії постанови,
зазначеної в частині другій цієї
статті, для їх пред'явлення до органів,
що здійснюють реєстрацію майна або
ведуть реєстр заборони на його
відчуження, для зняття арешту,
накладеного на майно.

Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення.

Враховуючи те, що згідно листа Першого
Приморського ВДВС ОМУЮ №35039 від 25.11.2013
року виконавче провадження, у рамках
якого було накладено арешт на майно
позивача, вже знищено, суд вважає, що
підстави для збереження арешту на
майно позивача відсутні.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

За ст. 321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Так, за ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Враховуючи те, що ? частина нежитлового
приміщення за адресою: АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
ОСОБА_2, а наявність арешту порушує її
права як власника на вільне володіння,
розпорядження та користування
нерухомим майном, суд вважає можливим
захистити право власності позивача, та
звільнити спірне майно з-під арешту,
накладеного постановою Першого
Приморського ВДВС м. Одеси серії АВ
№955902 від 09.06.2008 року, обтяження у
вигляді арешту, зареєстрованого в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна №8691646.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Першого
Приморського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про звільнення
майна з-під арешту - задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного
постановою Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
районного управління юстиції м. Одеси
серії АВ №955902 від 09.06.2008 року, обтяження
у вигляді арешту, зареєстрованого в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна №8691646, - 1/4
частину нежитлового приміщення за
адресою: АДРЕСА_1 яке належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право власності
на ? частину нежитлової будівлі від
24.10.2007 року.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.В. Жуган