АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/237/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 24 Клочко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Бородійчук В. Г. УХВАЛА
05 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Бородійчук В. Г. суддів
Демченко В. А. , Василенко Л. І. при
секретаріЯремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 20 листопада 2013 року
по справі за позовом публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Черкасигаз» до ОСОБА_6 про розірвання
договорів про надання населенню послуг
з газопостачання та стягнення
заборгованості за спожитий природний
газ.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

29 листопада 2012 року ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Черкасигаз» звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_6 про
розірвання договорів про надання
населенню послуг з газопостачання та
стягнення заборгованості за спожитий
природній газ, вказуючи, що позивач є
газопостачальним підприємством, що на
підставі ліцензії здійснює постачання
природного газу безпосередньо
споживачам з укладеними договорами.

Взаємовідносини між
газопостачальними та
газорозподільними підприємствами та
фізичними особами - споживачами газу,
регулюються Правилами надання
населенню послуг з газопостачання,
затвердженими Постановою КМ України
від 09 грудня 1999 року № 2246.

За однією поштовою адресою -
АДРЕСА_1, власником якого є відповідач
ОСОБА_6, встановлено два лічильники
газу, відкрито два особових рахунки та
укладено два договори про надання
послуг з газопостачання за №? 10977 від 09
серпня 2010 року та №? 16374 від 10 серпня 2010
року з позивачем (на той період часу -
ВАТ «Черкасигаз»).

Постановою КМ України № 165 від 17 лютого
2010 року було внесено зміни в абзац 4 п. 10
Правил надання населенню послуг з
газопостачання.

Відповідно до абзацу 4 пункту 10 Правил
визначено, що у разі розміщення за
однією адресою кількох об'єктів, що
належать споживачеві на правах
власності або користування, загальний
обсяг споживання природного газу для
застосування роздрібних цін,
диференційованих залежно від річних
обсягів споживання, визначається як
сума показників приладів обліку,
встановлених на таких об'єктах.

Відповідно до п. 10 Правил - розрахунок
населення за надані послуги з
газопостачання здійснюється починаючи
з 01 січня 2007 року за роздрібними цінами,
диференційованими залежно від обсягів
споживання, що встановлені
Національною комісією регулювання
електроенергетики України, за
показаннями лічильників газу, а у разі
їх відсутності - за нормами споживання
природного газу.

Застосування роздрібних цін,
диференційованих залежно від річних
обсягів споживання, у поточному році
для споживачів здійснюється залежно
від річного обсягу використання
природного газу (зафіксованого на
особових рахунках споживача) у
попередньому році.

Абзацом 16 пункту 10 Правил передбачено,
що у разі перевищення обсягу
використаного природного газу
порівняно зі встановленим у
попередньому році, споживач
зобов'язаний протягом трьох місяців з
дати здійснення перерахунку сплатити
різницю його вартості.

Відповідно до умов п.п. 16 та 17 договору
та п. 17 Правил платежі за отримані
послуги з газопостачання є помісячними
та повинні вноситись не пізніше 10 числа
місяця наступного за розрахунковим.

Підпунктом 3 п. 28 договору та пунктом 34
Правил встановлено, що споживач несе
відповідальність за несвоєчасне
внесення платежів за надані послуги з
газопостачання.

Невиконання зобов'язань, покладених на
споживачів природного газу державою, в
частині оплати отриманих від
підприємства «Черкасигаз» послуг з
газопостачання, зачіпає інтереси не
тільки підприємства, як
безпосереднього надавача послуг, а й
держави.

Відповідачем ОСОБА_6 вчинюється
ігнорування обов'язків, покладених на
нього як споживача Правилами надання
населенню послуг з газопостачання,
затвердженими Постановою КМУ від 09
грудня 1999 року № 2246 та умов укладених
між ним та ВАТ «Черкасигаз» Договорів
про надання населенню послуг з
газопостачання №? 10977 від 09 серпня 2010
року та №? 16374 від 10 серпня 2010 року, які є
типовими, затвердженими у законодавчо
визначеному порядку.

На даний час, відповідач ОСОБА_6 не в
повній мірі сплачує кошти за послуги з
газопостачання, внаслідок чого на
момент подання позову до суду, 29
листопада 2012 року виникла
заборгованість в загальній сумі 1 749,43
грн.. Даний факт підтверджено
роздруківкою з особових рахунків
споживача ОСОБА_6 та розрахунком боргу.

Таким чином, порушуються істотні умови
договору та права позивача, як сторони
по вищевказаних договорах про надання
населенню послуг з газопостачання.

В той же час, позивач на підставі
вищевказаних договорів, укладених на
той час ВАТ «Черкасигаз», якісно та
своєчасно здійснював та здійснює свій
обов'язок щодо постачання природного
газу споживачу до будинку, що належить
на праві власності відповідачу.

Облік природного газу, що постачається
до вказаного будинку, ведеться двома
приладами обліку природного газу.

Відповідно до кількості приладів
обліку природного газу, встановлених у
будинку відповідача позивачем було
відкрито два особових рахунки, на яких
на підставі їх показників фіксується
обсяг використаного (спожитого) ОСОБА_6
природного газу.

За підсумками спожитого відповідачем
природного газу у 2011 році позивачем
було встановлено, що обсяг природного
газу не відповідає обсягам, на підставі
яких визначалася ціна на природний газ
у попередньому році, згідно чого був
здійснений перерахунок вартості газу.

Проте, незважаючи на обов'язкові умови
договорів про надання населенню послуг
з газопостачання та Правила надання
населенню послуг з газопостачання,
відповідач суму заборгованості не
сплатив, допускав невчасне, у неповному
розмірі внесення платежів та
перешкоджав у допуску представників
позивача для контролю і зняття
показників лічильника та перевірки
стану газових приладів.

А тому, позивач, внаслідок істотного
порушення відповідачем умов договорів
та Правил просив суд стягнути
заборгованість за спожитий природний
газ у розмірі 1 749,43 грн. та розірвати
договори про надання населенню послуг
з газопостачання №? 10977 від 09 серпня 2010
року та №? 16374 від 10 серпня 2010 року.

05 листопада 2013 року позивачем подано
заяву про зменшення розміру позовних
вимог, в якій просив суд вимоги в
частині, що стосуються стягнення
заборгованості зменшити та стягнути 1
479,83 грн., а в іншій частині позовні
вимоги залишити без змін.

Рішенням Звенигородського районного
суду Черкаської області від 20
листопада 2013 року позовні вимоги ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Черкасигаз» задоволено.

Розірвано договори про надання
населенню послуг з газопостачання №?
10977 від 09 серпня 2010 року та №? 16374 від 10
серпня 2010 року, укладені між ВАТ
«Черкасигаз» на теперішній час ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Черкасигаз» та ОСОБА_6.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Черкасигаз» заборгованість за
спожитий природний газ станом на 01
жовтня 2013 року в сумі 1 479,83 грн..

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Черкасигаз» судовий збір в сумі 214,60
грн..

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить скасувати
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 20 листопада 2013 року
як незаконне та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог позивача у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до відхилення з
слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що
газопостачання до житлового будинку
розташованого АДРЕСА_1 здійснюється на
підставі укладених між позивачем та
ОСОБА_6 договорів про надання населенню
послуг з газопостачання №? 10977 від 09
серпня 2010 року (а.с. 12-15) та №? 16374 від 10
серпня 2010 року (а.с. 8-11).

Облік природного газу, що постачається
до вказаного будинку, ведеться двома
приладами обліку природного газу, а
саме лічильником PREMAGAS G4 серійний № 0544643
та лічильником САМГАЗ G4 серійний №
3095668.

Згідно відомостей ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Черкасигаз» (а.с. 5-6) відповідно до
кількості приладів обліку природного
газу, встановлених у будинку
відповідача позивачем відкрито два
особових рахунки: особовий рахунок
НОМЕР_1 та особовий рахунок НОМЕР_2 на
підставі їх показників фіксується
обсяг використаного (спожитого) ОСОБА_6
природного газу.

Взаємовідносини між газопостачальними
та газорозподільними підприємствами
та фізичними особами - споживачами
газу, регулюються Правилами надання
населенню послуг з газопостачання,
затвердженими Постановою КМУ від 09
грудня 1999 року № 2246.

Відповідно до Правил, об'єкт споживача -
територіально відокремлена
газифікована споруда (житловий
будинок, квартира, майстерня, літня
кухня тощо), що належить споживачеві на
правах власності або користування.

Таким чином, позивачем здійснювалося
газопостачання до одного
територіально відокремленого об'єкту -
житлового будинку, що, на момент
подання позовної заяви, належав
відповідачу на праві власності.

Роздрібні ціни на природний газ, що
використовується для потреб населення,
встановлені Постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 13 липня 2010 року N 812 ,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 13 липня 2010 року за N 507/17802 «Про
затвердження Роздрібних цін на
природний газ, що використовується для
потреб населення, Міжнародного
дитячого центру «Артек» і Українського
дитячого центру «Молода гвардія»».
Відповідно до якої було визначено
диференційований підхід до визначення
ціни природного газу в залежності від
річного обсягу його споживання :1) за
умови, що обсяг споживання природного
газу не перевищує 2500 м3 на рік, за
наявності газових лічильників - 72,54 коп.
за 1 м3 газу; 2) за умови, що обсяг
споживання природного газу не
перевищує 6000 м3 на рік, за наявності
газових лічильників - 109,80 коп. за 1 м3
газу ; 3) за умови, що обсяг споживання
природного газу не перевищує 12 000 м3 на
рік, за наявності газових лічильників -
224,82 коп. за 1 м3 газу.

Пунктом 10 «Правил надання населенню
послуг з газопостачання» ,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 09 грудня 1999 року
№ 2246 передбачено, що застосування
роздрібних цін, диференційованих
залежно від річних обсягів споживання,
у поточному році для споживачів ,
здійснюється залежно від річного
обсягу використання природного газу
(зафіксованого на особових рахунках
споживача) у попередньому році. У разі
розміщення за однією поштовою адресою
кількох об'єктів, що належать
споживачеві на правах власності або
користування, загальний обсяг
споживання природного газу для
застосування роздрібних цін,
диференційованих залежно від річних
обсягів споживання, визначається як
сума показників приладів обліку,
встановлених на таких об'єктах.

Абзацом 14 п. 10 «Правил надання
населенню послуг з газопостачання»,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246
передбачено, що у разі перевищення
обсягу використаного природного газу ,
порівняно з встановленим у
попередньому році, споживач
зобов'язаний протягом трьох місяців з
дати здійснення перерахунку, сплатити
газопостачальному підприємству
різницю його вартості.

Оскільки об'єкт характеризувався своєю
цілісністю, знаходився за однією
поштовою адресою та перебував у
володінні відповідача, розрахунок за
надані послуги з газопостачання
здійснювався позивачем за роздрібними
цінами, диференційованими залежно від
річного обсягу споживання природного
газу і визначався як сума показників
приладів обліку, встановлених на
об'єкті.

Судом встановлено, що на особових
рахунках ОСОБА_6 НОМЕР_2 та НОМЕР_1 обсяг
спожитого газу у 2011 році був
зафіксований у обсязі 4 134,29 м3, що
включає: згідно показань лічильника
САМГАЗ G 4 серійний № 3095668 за рік у
розмірі 2 200,29 м3 газу та згідно показань
лічильника PREMAGAS G4 серійний № 0544643 за
рік у розмірі 1 934 м3 газу.

Також встановлено, що об'єм спожитого
відповідачем природного газу у 2011 році
перевищив 2 500 м3 газу, згідно чого
позивачем законно в порядку абз. 10 п. 16
«Правил надання населенню послуг з
газопостачання», затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09 грудня 1999 року № 2246 було
здійснено перерахунок вартості газу за
ціною 109,80 грн. за 1 м3 (відносно ціни
визначеної законом для категорії
споживання у обсязі до 6 000 м3 газу), що
підтверджується довідками фінансового
стану абонента.

А тому, колегія суддів погоджується з
висновком районного суду про те, що
сума перерахунків за фактично спожитий
у 2011 році природний газ відповідно до
показників лічильників газу у розмірі 1
540,44 грн. є обґрунтованою.

Статтею 629 ЦК України визначено, що
укладений договір є обов'язковим для
належного виконання сторонами.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Підпунктом 1 п. 33 договорів та п. 34
Правил надання населенню послуг з
газопостачання», затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09 грудня 1999 року № 2246 визначено, що
споживач несе відповідальність за
несвоєчасне та/або в неповному обсязі
внесення плати за надані послуги з
газопостачання, згідно із
законодавством.

Оскільки позивачем доведено факт
порушення відповідачем взятих на себе
зобов'язань по сплаті коштів за
отримані послуги, тому колегія суддів
вважає правильним висновок про
задоволення позовних вимог в частині
стягнення з ОСОБА_6 встановленої
заборгованості.

Крім того, судом було встановлено, що в
2010 році при укладенні вищевказаних
договорів з ОСОБА_6 працівником ВАТ
«Черкасигаз» - заступником начальника
служби обліку природного газу та
розрахунків за його використання
ОСОБА_8 допущено факт порушення Правил
надання населенню послуг з
газопостачання, затверджених
Постановою КМУ від 09 грудня 1999 року №
2246 в частині вимог щодо укладення
договорів між газопостачальним
підприємством та фізичними особами -
споживачами природного газу, оскільки
згідно п. 4 цих Правил у такому випадку
повинен був укладатися один договір, а
не два, як відбулося з ОСОБА_6.

За вказаними порушеннями
адміністрацією підприємства була
проведена службова перевірка по факту
спричинення порушень посадових
інструкцій працівниками служби обліку
природного газу та контролю за його
використанням та виявлено ряд
порушень, було видано наказ та
притягнуто винних працівників до
дисциплінарної відповідальності.

Перевіряючи законність рішення суду,
колегія суддів бере до уваги ту
обставину, що позивачем здійснено
намагання врегулювати вказані
правовідносини та привести їх
відповідно до «Правил надання
населенню послуг з газопостачання»,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 09 грудня 1999 року
№ 2246 у добровільному порядку, однак
відповідач добровільно відмовляється
від врегулювання таких правовідносин.

Доказами таких висновків є: акт звірки
взаємних розрахунків за фактично
використані обсяги природного газу та
оплати за нього (а.с. 129-131), додаткова
угода № 1 від 08 жовтня 2012 року до
договору про надання населенню послуг
з газопостачання №? 16374 від 10 серпня 2010
року (а.с. 16), додаткова угода № 1 від 08
жовтня 2012 року до договору про надання
населенню послуг з газопостачання №?
10977 від 09 серпня 2010 року (а.с. 17), акт про
відмову від підпису додаткової угоди
до договору про надання населенню
послуг з газопостачання від 15 червня 2012
року (а.с. 18) та наявна в матеріалах
справи поштова переписка між
сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

В судовому засіданні як першої,
так і апеляційної інстанції знайшли
підтвердження доводи позовної заяви
про те, що неналежне виконання
відповідачем ОСОБА_6 грошових
зобов'язань по укладеним договорам,
підтверджує обставини понесення
позивачем збитків, оскільки такі
порушення у своїй сукупності
призводять до порушення позивачем умов
договорів в частині неналежного
виконання грошових зобов'язань, згідно
яких він здійснює закупівлю газу для
його подальшої реалізації населенню,
що спричинює негативні наслідки у
вигляді сплати неустойки за
прострочення виконання зобов'язання
перед власником газу ПАТ НАК «Нафтобаз
України».

Тому, висновок районного суду в частині
задоволення позовних вимог про
розірвання договорів про надання
населенню послуг з газопостачання є
правильним і таким, що відповідає
встановленим обставинам справи та
вимогам норм чинного законодавства.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, і як наслідок ухвалив рішення
по справі з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Посилання апелянта у апеляційній
скарзі на те, що рішення суду незаконне,
нічим не підтверджено та не наведено
підстави, визначені у ст. 309 ЦПК України,
які б давали підстави скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення у справі.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, а тому апеляційна скарга
підлягає до відхилення, а рішення суду
першої інстанції до залишення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 20 листопада 2013 року
по справі за позовом публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Черкасигаз» до ОСОБА_6 про розірвання
договорів про надання населенню послуг
з газопостачання та стягнення
заборгованості за спожитий природний
газ залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :