АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

15 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик
О.Ф.,Росік Т.В.

при секретарі: Мурга М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 12 серпня 2013 року

у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Родовід банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 12 .08.2013 року позов
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Родовід банк» заборгованість по
кредиту в сумі 1 831 617 грн. 77 коп., що
еквівалентно 229 152 дол. США 73 цента та
судовий збір в розмірі 3219 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням суду
ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2 за
довіреністю, подав апеляційну скаргу в
якій ставить питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового про
відмову у задоволенні позовних вимог.
Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи,
помилковість висновків суду. Зазначає,
що суд не звернув уваги на те,що розмір
пені в багато разів перевищує розмір
кредиту та не зменшив її, що
заборгованість по кредиту обрахована
неправильно. Крім того, судом не
ураховано, що у лютому 2010 року на
погашення заборгованості банку
переданий автомобіль.

В суді апеляційної інстанції
ОСОБА_1,який є представником ОСОБА_2,
апеляційну скаргу підтримав з підстав
наведених в ній.

Представник Публічного акціонерного
товариства акціонерний банк «Родовід
банк» вважав апеляційну скаргу
безпідставною.

ОСОБА_3, будучи належним чином
повідомленим, про що свідчить зворотне
поштове повідомлення, долучене до
справи, у судове засідання не з'явився.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК
України, колегія суддів ухвалила
розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Тобто, отримуючи кредит позичальник
зобов'язується повернути суму кредиту,
а також сплатити проценти в розмірі та
на умовах, передбаченими кредитним
договором.

Як вбачається із матеріалів справи,
08.10.2007 року між Відкритим акціонерним
товариством «Родовід банк»,який змінив
наймування на Публічне Акціонерне
Товариство «Родовід банк» та ОСОБА_2
був укладений кредитний договір про
відкриття відновлювальної кредитної
лінії № 77.1/АА-00060.07.2, за умовами якого,
ОСОБА_2, було надано кредит в сумі 26 095.62
дол. США строком до 08.10.2014 року на
купівлю автомобіля з процентною
ставкою 12.5 річних.

На забезпечення виконання, ОСОБА_2,
зобов'язань за кредитним договором,
08.10.2007 року між Відкритим акціонерним
товариством «Родовід банк»,який змінив
наймування на Публічне Акціонерне
Товариство «Родовід банк» та ОСОБА_3
був укладений договір поруки. Умовами
договору поруки, визначено що
поручитель бере на себе зобов'язання
відповідати перед банком в тому же
обсязі на тих же умовах та в ті ж
строки,що і позичальник ( пункт 1.3
договору) .

В цей же день, для забезпечення
виконання у повному обсязі зобов'язань
позичальника за кредитним договором
між Відкритим акціонерним товариством
«Родовід банк» та ОСОБА_2 був укладений
договір застави автомобіля марки КІА,
модельCarens,2007 року випуску,р.н. НОМЕР_1.

Банком здійснено надання кредитних
коштів,що відповідачами не
заперечується.

Однак,відповідачі ,у порушення
положень статті 1054 ЦПК України та умов
укладених договорів, свої зобов'язання
щодо сплати кредиту та процентів у
встановлені строки не виконують, в
наслідок чого утворилась
заборгованість, яка й до тепер є не
погашеною.

У разі невиконання зобов'язань по
погашенню заборгованості, відповідно
до умов кредитного договору, позивач
має праве вимагати повернення кредиту
та процентів достроково.

Заборгованість ОСОБА_2 за кредитним
договором згідно з поданим позивачем
розрахунком станом на 07.08.2013 року
склала - 229 152.73 дол. США,що за курсом НБУ
становить 1 831 617.77 грн., а саме: 39 982.92 дол.
США,що становить 319 583.48 грн. - основного
боргу; 186 399.43 дол. США,що становить 1 489
890.62 грн. грн. - пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом з
12.08.2012 року по 12.08.2013 року; 22 143.67 грн - 3%
річних від суми кредитної
заборгованості.

Ураховуючи ,що відповідно до умов
договору поруки відповідачі є
солідарними боржниками та виходячи з
положень ст.554 ЦК України, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що у позивача виникло право
на стягнення заборгованості,
дострокового повернення всієї суми
кредиту, процентів за користування ним
та штрафних санкцій і такі кошти
правильно стягнуті солідарно з ОСОБА_2
та ОСОБА_3, який виступив поручителем
виконання позичальником умов
кредитного договору .

Судом вірно застосовано до спірних
правовідносин ст.ст. 525, 526, 553, 554, 559, 611,
1049, 1050, 1054 ЦК України.

Та обставина, що відповідачкою 10.02.2010
року був переданий банку заставний
автомобіль ( а.с.113), не дає підстав для
зменшення розміру заборгованості,
тому що право власності на автомобіль
до позивача не перейшло й він не був
реалізований у порядку звернення
стягнення на предмет застави.

Колегія суддів погоджується з
правильністю висновків суду першої
інстанції, оскільки вони відповідають
встановленим обставинам справи та
ґрунтуються на законі.

Разом із цим встановивши, що сума пені
значно перевищує розмір самого боргу
по кредиту, суд першої інстанції не
обговорив питання про зменшення
розміру неустойки відповідно до ч. 2 ст.
616 ЦК України, положеннями якої
передбачено право суду за певних умов
зменшити розмір збитків та неустойки,
які стягуються з боржника.

Як убачається з матеріалів справи,
порушення умов кредитного договору
відбулося ще у квітні 2008 року, коли
відповідачка не здійснила черговий
платіж на погашення кредиту (а.с. 31).

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК
Українизобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Колегією суддів встановлено, що
незважаючи на порушення відповідачкою
умов договору та припинення здійснення
погашення заборгованості за кредитом у
2008 році, позивач звернувся до суду з
позовом у листопаді 2012 року.

Таке затягування звернення до суду з
позовом, надало позивачу право
заявляти вимогу про стягнення пені в
розмірі 186 399.43 дол. США, в той час, коли
заборгованість за тілом кредиту
становить 24 540 .18доларів США.

Конституційний Суд України, у пункті 3
Рішення № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013,
аналізуючи правовідносини зі сплати
пені, що виникають між фізичними
особами - споживачами та банками і
іншими фінансовими установами у
правовідносинах споживчого
кредитування, дійшов висновку, що умови
договору споживчого кредиту, його
укладання та виконання повинні
підпорядковуватися таким засадам,
згідно з якими особа споживача
вважається слабкою стороною у договорі
та підлягає особливому правовому
захисту з урахуванням принципів
справедливості, добросовісності і
розумності. Виконання державою
конституційно-правового обов'язку щодо
захисту прав споживачів вимагає від
неї спеціального законодавчого
врегулювання питань, пов'язаних із
забезпеченням дії зазначених
принципів у відносинах споживчого
кредитування, зокрема щодо
встановлення справедливого розміру
неустойки за прострочення виконання
грошових зобов'язань позичальниками -
фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 616 ЦК Українисуд
має право зменшити розмір збитків та
неустойки, якщо кредитор не вжив
заходів щодо їх зменшення.

Оскільки матеріали справи не місять
доказів тому, що позивач вживав заходів
щодо зменшення розміру неустойки,
колегія суддів вважає за можливе
зменшити розмір пені до розміру
заборгованості за тілом кредиту, що
дорівнює 24 540 .18 долари США й в
еквіваленті за курсом НБУ складає 196 149
грн. 66 коп.

Саме зазначений розмір пені колегія
суддів вважає таким, що відповідає
загальними засадам цивільного
судочинства.

В решті рішення суду відповідає
вимогам закону і підстав для його зміни
або скасування не встановлено,тому
апеляційна скарга задовольняється
частково.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 12 серпня 2013 року -
змінити в частині визначення розміру
пені, що підлягає солідарному
стягненню з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Родовід банк».

Зменшити розмір пені що підлягає
солідарному стягненню з ОСОБА_2, ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства акціонерний банк «Родовід
банк» з 186 399.43 дол. США, що еквівалентно
1489890 грн.62 коп. до 24 540.18 дол. США, що
еквівалентно 196 149 грн. 66 коп.

В інший частині рішення суду залишити
без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.

Головуючий :
Судді:

Справа № 2/761/1836/2013

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/404/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Малинников О.Ф.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.