Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/322/14
Головуючий у 1 інстанції: Мануйлова
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького
І.І.,

Суддів Панкеєва
О.В.,

Трофимової Д.А.

При секретарі: Бурима
В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 01 листопада 2013
року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулось до суду з вищевказаним
позовом до ОСОБА_4, в якому зазначало, що
02.02.2006 року між сторонами був укладений
кредитний договір № DNH4KP20751175
відповідно до якого відповідач отримав
кредит у розмірі 7549,10 грн. на строк 24
місяці по 04.02.2008р. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 25,08%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 11.07.2013 року має заборгованість - 58 533,31
грн., яка складається з наступного:

- 6944,73 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 20396,92 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 27928,17 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 2763,49 грн. - штраф (процентна
складова).

У зв'язку з вищевикладеним позивач
просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у
розмірі 58 533,31 грн., за кредитним
договором № DNH4KP20751175 від 02.02.2006
року та судовий збір у розмірі 585,33 грн.

Заочним рішенням Вільнянського
районного суду Запорізької області від
01 листопада 2013 року у задоволені позову
відмовлено.

ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну
скаргу в якій, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» в повному обсязі та
стягнути з відповідача судові витрати.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Відмовляючи у задоволені позову,
суд обгрунтовно виходив із спливу
строку позовної давності до вимог із
визначеним строком виконання
кредитних зобов"язань та правильно
застосував спеціальну норму до
виниклих правовідносин, передбачену п.7
ч.13 ст.11 Закону України „Про захист
прав споживачів" щодо неможливості
повернення споживчого кредиту, срок
давності повернння якого минув.

З матеріалів справи вбачається,
що 06.02.2006р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та
ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір№ DNH4KP20751175, відповідно до якого
позичальник отримав кредит у розмірі 7
549,10 грн. на строк 24 місяці по 04.02.2008р зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Договір складався з заяви позичальника
та умов надання споживчого кредиту.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві.

За умовами договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, за який приймається період з
„15" по „22" число кожного місяця
позичальник повинен надавати банку
грошові кошти (щомісячний платіж) у
сумі - 404,53 грн. для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інших витрат згідно з Умовами.
При цьому за п.5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(„Розстрочка") („Стандарт"), що є
неодємною частиною кредитного
договору, сторони домовилися про строк
позовної давності у 5 років по вимогам
кредиту, відсотків та штрафних санкцій.

Згідно ст., ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконав.

У зв'язку з невиконанням зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 11.07.2013 року має заборгованість - 58 533,31
грн., яка складається з наступного:

- 6 944,73 грн. - заборгованість за кредитом;

- 20 396,92 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 27 928, 17 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов
та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штраф (фіксована частина).

- 2 763,49 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно до ст., ст. 256, 257, 261, 264, 266 ЦК
України позовна давність - строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовоної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

За зобов"язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовоної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Зі спливом позовоної давності до
основної вимоги вважається, що позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги(стягнення неустойки, тощо).

Умовами кредитного договору
передбачено, що погашення
заборгованості повинно здійснюватися
позичальником щомісяця в період з „15"
по „22" число кожного місяця у сумі - 404,53
грн.. Отже перебіг строку позовної
давності починається з „23" числа того
місяця, у якому позичальником не було
здійснено чергове погашення кредиту.

Аналогічний висновок щодо перебігу
строку позовної давності міститься у
постанові Верховного Суду України від
06.11.2013 року про перегляд ухвали Вищого
Спеціалізованого Суду України від
14.05.2013 року( № 6-116цс13 від 06.11.2013р.), яка є
обов"язковою для всіх судів України і
де зазначено, що позовна давність за
вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежа. В такому випадку, перебіг
позовної давності буде починатись в
залежності від закінчення строку
сплати кожного із щомісячних платежів.

Оскільки позичальник несплачував
відповідно до розрахунку Банку
щомісячний платіж у розмірі - 404,53 грн.,
починаючи з 15.04.2006р., то з 23.04.2006р.
почався перебіг строку позовної
давності за несплату вказаних
платежів. Проте правом дострокового
звернення до суду про стягнення
заборгованості за непогашення цього
платежу як і чергових платежів,
останній з яких не було здійснено
позичальником 04.02.2008р., Банк не
скористався.

При зверненні 13.08.2013 року позивача
до суду про стягнення заборгованості
за споживчим кредитом за весь період
невиконання позичальником кредитних
зобов"язань, слідує, що позивачем
пропущено 5-річний строк позовної
давності до основної вимоги, а тому
вважається, що сплив строк позовної
давності і до додаткових вимог(пеня,
штраф).

Доводи апелянта про те, що строк
позовної давності починається з дати
кінцевого строку дії договору, тобто з
06.02.2009р., невідповідають вимогам
вищевказаних норм законодавства (ч.5
ст.261 ЦК України), за якими перебіг
позовної давності починається із
спливом визначеного строку виконання
зобов"язань, у даному випадку - з
23.04.2006р., а саме: з дати строку несплати
позичальником чергового щомісячного
платежу.

За таких обставин справи, рішення
судупро відмову у задоволенні позову
внаслідок спливу строку повернення
споживчого кредиту відповідає вимогам
норм матеріального і процесуального
права, підстав для його скасування не
колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги
висновку суду не спростовують та не
свідчать про неправильне застосування
судом норм діючого законодавства.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Заочне рішення Вільнянського
районного суду Запорізької області від
01 листопада 2013 року в цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: