Справа № 422/6166/13-ц
Провадження № 22ц/782/85/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області
у складі:

головуючого: Борисова Є.А.

суддів: Маляренко І.Б.,
Луганської В.М.

при секретарі : Веселові С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Перевальського районного суду
Луганської області від 10 грудня 2013
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що 24.12.2005 року між
банківською установою та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№DNH4KP 84780030, відповідно до якого остання
отримала кредит у розмірі 1803,10 грн.
строком на 18 місяців зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
взяті на себе зобов'язання із
своєчасного повернення кредиту
належним чином не виконала, внаслідок
чого станом на 23.10.2013 року у неї перед
банківською установою утворилась
заборгованість в сумі 22087,63 грн. яка
складається з наступного:

5902,43грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом,

14657,22 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов`язань за договором,

500,00 грн. - штраф ( фіксована частина) та
1027,98 грн. - штраф ( процентна складова).

З огляду на зазначені обставини
банківська установа ставила питання
про стягнення з відповідача
заборгованості по кредитному договору
у сумі 22087,63 грн. та судових витрат у
розмірі 229,40 грн.

Рішенням Перевальського районного
суду Луганської області від 10 грудня 2013
року у задоволенні вищевказаного
позову банківської установи було
відмовлено у повному обсязі у зв'язку
із пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» ставиться питання про
скасування рішення суду першої
інстанції та про ухвалення нового
рішення про задоволення позовних вимог
у повному обсязі. При цьому апелянт
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник банківської
установи апеляційну скаргу підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилась, про час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника банківської установи,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційного суду
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи;2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи;4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглядав
справу.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої
інстанції виходив з того, що
банківською установою було пропущено
встановлений договором строк позовної
давності по вимогах щодо стягнення
відсотків за користування кредитом,
щодо стягнення пені та штрафів, який
становить 5 років (п.5.5 договору ), а тому
у відповідності до положень п.7 ч.11 ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів» в даному випадку існують
підстави для відмови у позові саме у
зв'язку із пливом строку позовної
давності.

З такими висновками суду першої
інстанції судова колегія погодитись не
може, оскільки до цих висновків суд
першої інстанції дійшов поспішно,
внаслідок неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та невірного застосування норм
матеріального права.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно з ч.1 1 ст.258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватись спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Статею 259 ЦК України передбачено, що
встановлена законом позовна давність
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Згідно з ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Тобто відмова у позові з підстав
спливу позовної давності може мати
місце лише у тому разі, якщо сторона у
спорі зробить відповідну заяву про
застосування позовної давності.

Пункт 7 ч.11 ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч.11 ст.11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача, як слабшої сторони
договору споживчого кредиту. Тобто у
разі, якщо питання щодо повернення
споживчого кредиту передане на
вирішення суду, сплив позовної
давності може бути підставою для
відмови у задоволенні вимог щодо
стягнення суми заборгованості за
кредитом лише у разі, якщо про
застосування позовної давності буде
заявлено споживачем.

В матеріалах даної цивільної
справи заява ОСОБА_1 про застосування
позовної давності відсутня, як
відсутні взагалі будь-які відомості
про те, що відповідач в усній чи
письмовій формі ставила питання про
застосування позовної давності.

За таких обставин висновок суду
першої інстанції стосовно наявності
підстав для відмови у позові ПАТ КБ
«ПриватБанк» у зв'язку з пропуском
строку позовної давності є поспішним
та таким, до якого суд дійшов внаслідок
неповного з'ясування обставин справи
та невірного застосування норм
матеріального права до виниклих між
сторонами правовідносин.

З огляду на викладене, судова
колегія вважає, що на підставі вимог ст.
309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню, а по
справі належить ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити частково.

До таких висновків колегія суддів
дійшла виходячи з наступного.

Так з матеріалів справи вбачається,
що 24.12.2005 року між банківською
установою та відповідачем ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №DNH4KP 84780030,
відповідно до якого остання отримала
кредит у розмірі 1803,10 грн. строком на 18
місяців зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 25,08% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Взяті на себе зобов'язання із
своєчасного повернення кредиту
відповідач належним чином не виконала,
внаслідок чого станом на 23.10.2013 року у
неї перед банківською установою
утворилась заборгованість в сумі 22087,63
грн. яка складається з наступного:

5902,43грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом,

14657,22 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов`язань за договором,

500,00 грн. - штраф ( фіксована частина).
Розмір зазначеної заборгованості
підтверджується наявним в матеріалах
справи розрахунком, правильність якого
відповідачем жодним чином не
спростована.

Разом з тим, не відповідає умовам
кредитного договору зроблений
позивачем

розрахунок суми штрафу (процентна
складова) у розмірі 1027,98 грн.

Так, позивачем розраховано суму
штрафу з 5% від заборгованості по
процентам за користування кредитом у
сумі 5902,43грн. та пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором у
сумі 14657,22грн., тоді як пеня сама по суті
є штрафною санкцією за невиконання
зобов'язань за договором і не може
зараховуватись до суми, з якої
начисляється інша штрафна санкція.

Таким чином, 5% повинно
вираховуватись із суми заборгованості
по процентам за користування кредитом -
5902,43 грн. , 5% від даної суми складають
295,13 грн.

Отже загальна сума штрафу складає
795,13грн. (500грн.(фіксована частина)+
295,13грн.( процентна складова). Загальна
сума заборгованості, що підлягає
стягненню відповідно повинна
становити 21354грн. 78коп. (5902,43грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом,

14657,22 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов`язань за договором,
795,13грн.- штраф).

Судові витрати у вигляді судового
збору, сплаченого банківською
установою у зв'язку з розглядом справи
у суді першої та апеляційної інстанції
підлягають стягненню з відповідача на
підставі ст.ст. 88, 316 ЦПК України
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог в сумі 333,78грн.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313,314,316 ЦПК
України, судова колегія ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити
частково.

Рішення Перевальського районного
суду Луганської області від 10 грудня 2013
року - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення,
яким позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
в загальній сумі 21354грн. 78коп., а також
судові витрати в сумі 333грн.78коп.

Це рішення апеляційного суду
набирає чинності негайно та може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після
його проголошення.

Головуючий:

Судді: