Провадження №
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

18 березня 2014р.
Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді -
Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кім Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2013р. ОСОБА_1 звернулася до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом про
стягнення аліментів на двох
малолітніх дітей.

В обґрунтування позовних вимог,
позивачка в позовній заяві, посилалася
на те, що 25.11.2006р. між нею та ОСОБА_2 було
зареєстровано шлюб у Жовтневому
відділі РАГС Дніпропетровського
міського управління юстиції. Під час
шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 в них
народився син ОСОБА_3. 18.05.2010р. цей шлюб
було розірвано рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська.
Пізніше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3, у них
народився син ОСОБА_4. Обидва
малолітніх сина проживають з
позивачкою та знаходиться на її
утриманні. Відповідач матеріальну
допомогу на дітей добровільно не
надає, у зв'язку з чим позивачка
просила суд стягувати з відповідача
аліменти на утримання обох
малолітніх дітей у розмірі 900 грн.
щомісячно на кожного до досягнення
дітьми повноліття.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 18.03.2014р. на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
позовні вимоги в частині стягнення
аліментів на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3
були залишені без розгляду у зв'язку
із надходженням відповідної заяви
від представника позивачки - ОСОБА_6
(діє за дорученням від 17.12.2013р.).

В наданій суду 18.03.2014р. заяві
позивачка ОСОБА_1 просила стягнути
аліменти тільки на сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, у твердій
грошовій сумі у розмірі 900 грн.
щомісячно, оскільки відповідач ніде
не працює, а також просила розглядати
справу за її відсутності та без
фіксування процесу технічними
засобами.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник - ОСОБА_7 (діє за договором
від 14.02.2014р.) у судове засідання 18.03.2014р.
не з'явилися, представник відповідача
також надав заяву про розгляд справи
за його відсутності та без фіксування
процесу технічними засобами. В
письмових запереченнях на позов
представник відповідача, позовні
вимоги про стягнення аліментів на сина
ОСОБА_4 не визнав, оскільки відповідач
не вважає себе батьком цієї дитини, а
позовні вимоги про стягнення аліментів
на сина ОСОБА_3, визнав частково, а саме
в розмірі ? частини доходів
відповідача або у твердій грошовій
сумі, але не більше 500 грн. щомісячно.
ОСОБА_2 своєю заявою від 18.03.2014р.
підтвердив той факт, що на день
розгляду справи судом він тимчасово
не працює.

Таким чином, суд вважає за
можливе на підставі ст. 169 ЦПК України
ухвалити рішення в судовому
засіданні за відсутності сторін на
загальних засадах. Справа розглянута
відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК
України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що батьком
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження - є відповідач (а.с. № 4).

Малолітній син мешкає зі своєю
матір'ю ОСОБА_1 та знаходиться на її
утриманні. Цих обставин не
заперечував і відповідач у своїх
письмових запереченнях.

Відповідно до ст. ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
твердій грошовій сумі, починаючи від
дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід - частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення ,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідач не
працює з 27.07.2007р. (а.с. № 33), ці обставини
підтверджуються також окремою
письмовою заявою відповідача від
18.03.2014р., яку він передав до суду разом
із заявою свого представника про
розгляд справи за його відсутністю.

Проаналізував матеріальне становище
обох сторін, суд вважає, що розмір
аліментів, який слід стягнути на
утримання малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, повинен
складати 800грн. щомісячно, стягуючи
аліменти на користь матері дитини
ОСОБА_1, починаючи стягнення з дня
пред'явлення позову, а саме з
06.11.2013року.

Аналізуючи матеріальне становище
сторін, суд враховує те, що позивачка
виховує двох малолітніх дітей, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, батьківство
відносно якого не визнає відповідач
(а.с. № 4, 5), між тим до остаточного
вирішення спору між сторонами щодо
батьківства відповідача по відношенню
до сина ОСОБА_4, весь тягар утримання
двох дітей несе позивачка, а тому суд
не може положити в основу прийняття
рішення заперечення відповідача, що
якщо він і згоден платити аліменти на
сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі, то
не більше 500 грн. щомісячно.

При визначені розміру аліментів, які
слід стягнути з відповідача у
твердій грошовій сумі, суд виходив з
тих обставин, що середньомісячна
заробітна плата по м. Дніпропетровську,
згідно даних, які надає суду Жовтневий
ВДВС ДМУЮ, з лютого 2014р. складає
3223грн.18коп. (по області - 3335грн.51коп.),
тобто розмір аліментів складатиме
близько ? частини від
середньомісячної заробітної плати по
м. Дніпропетровську, виходячи з
такого розрахунку : 3223грн.18коп. : 4 =
805грн.80коп..

В задоволені іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів слід відмовити.

При постановлені даного рішення суд
керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК
України, де зазначено, що обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
що приймають участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне
виконання рішення у справі в межах
платежу за один місяць.

Обговорюючи питання щодо
розподілу судових витрат, з огляду на
те, що позивачка при пред'явленні
позову була звільнена від сплати
судового збору, то на підставі ст. 4
Закону України «Про судовий збір», суд
вважає за можливе стягнути з
відповідача на користь держави
судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 180, 181, 184, ч. 1 ст. 191 СК України, ст. ст.
8, 10, 11, 60, 61, 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212-215,
п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ :

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на неповнолітню
дитину - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
народження, уродженця м. Бердянськ,
Запорізької обл., аліменти на
утримання його неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, до
досягнення ним повноліття в розмірі
800грн. щомісячно, стягуючи аліменти на
користь матері дитини ОСОБА_1,
починаючи стягнення з дня
пред'явлення позову, а саме з
06.11.2013року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину - відмовити.

Рішення суду у межах суми платежу
аліментів за один місяць - допустити
до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243грн. 60коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя:

Н.В.Ткаченко