Справа № 415/5956/13-ц
Провадження № 22-ц/790/6765/14
Головуючий 1 ін. - Калмикова Ю.О.
Категорія: «визнання батьківства»
Доповідач - Бородін М.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: Бородіна М.М.,

суддів - Костенко Т.М., Міненкової Н.О.,

при секретарі - Ригіні О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 10 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про встановлення батьківства,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася у
суд із позовом до ОСОБА_2 про
встановлення батьківства.

В обґрунтування позовних вимог
вказала, що з червня 2008 року вони з
відповідачем ОСОБА_2 стали проживати
разом однією сім'єю без реєстрації
шлюбу в АДРЕСА_1.

Весь цей час, з червня 2008 року по кінець
липня 2012 року, вони мали спільний
бюджет, вели господарство, сплачували
за комунальні послуги, тобто разом
приймали участь у витратах,
спрямованих на забезпечення
життєдіяльності сім'ї.

У лютому 2009 року вона дізналась про
свою вагітність та повідомила про це
відповідача, який не заперечував проти
народження у них дитини. ІНФОРМАЦІЯ_1
року у них народилась донька, ОСОБА_4, що
підтверджено актовим записом про її
народження за № 51 від 23 вересня 2010 року.

Після народження дитини відповідач
забрав їх з пологового будинку,
піклувався про них з донькою, купував
донці необхідні речі та харчі. Крім
того, коли дочці виповнився рік, вони
разом, як батьки дитини, похрестили її у
храмі с. Миколаївка, Луганської
області. У встановлений законом
місячний строк вона повинна була
зареєструвати народження їхньої
доньки ОСОБА_4, але ОСОБА_5 не поспішав
реєструвати дитину, тому вона була
змушена зареєструвати їхню доньку
ОСОБА_4 за її прізвищем ОСОБА_4.

У 2012 року, їхні сімейні відносини з
відповідачем різко погіршилися і він
залишив їх з донькою, пообіцявши, що
буде добровільно утримувати обох.
Деякий час відповідач дійсно
матеріально допомагав їм з донькою,
робив грошові перекази. Однак після
появи в його житті іншої родини, ця
допомога припинилась. У теперішній час
відповідач визнати дитину, ОСОБА_4,
своєю донькою, у добровільному порядку
відмовляється. Ніякої матеріальної
допомоги на утримання їхньої доньки
він не надає.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просила суд встановити, що ОСОБА_2, є
батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Лисичанського
міського управління юстиції в
Луганській області внести зміни до
актового запису про народження ОСОБА_4
№ 51 від 23 вересня 2010 року, а саме
прізвище дитини вказати за прізвищем
батька - ОСОБА_2, в графі батько дитини
вказати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також
просила стягнути з відповідача на її
користь судові затрати.

В судовому засіданні суду першої
інстанції позивач підтримала позовні
вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не
визнав, проти задоволення позову
заперечував.

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 10 червня 2014 року
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
встановлення батьківства - задоволено.

Визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язано Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Лисичанського
міського управління юстиції в
Луганській області внести зміни до
актового запису про народження ОСОБА_4
№ 51 від 23 вересня 2010 року, складеного
виконавчим комітетом Новодружеської
міської ради: в графі відомості про
батька: прізвище вказати - «ОСОБА_2»,
дата народження - « ІНФОРМАЦІЯ_2»,
громадянство - «України».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати на загальну суму 114
гривень 70 копійок та витрати по сплаті
правової допомоги у сумі 400 гривень 00
копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та постановити
нове, яким у позові відмовити,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Апелянт зокрема зазначає, що він не
ухилявся від проведення
судово-генетичної експертизи, крім
того по справі не доведений розмір
судових витрат.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до свідоцтва про
народження, виданого 23 вересня 2010 року
виконавчим комітетом Новодружеської
міської ради Луганської області,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_4,
батьком якої записаний ОСОБА_6, матір'ю
ОСОБА_3, про що зроблено відповідний
запис № 51 (а.с. 9).

Згідно з довідкою, наданою головою
вуличного комітету ОСОБА_7, ОСОБА_3 з 2008
року по 2012 рік проживала однією сім'єю з
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначене підтвердили також свідки
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, допитані судом першої
інстанції (а.с. 12)

Також в матеріалах справи є фотокартки
з яких вбачається, що відповідач
фактично визнав своє батьківство
відносно ОСОБА_4, та впродовж тривалого
часу приймав участь у її вихованні,
возив її на відпочинок на море (а.с. 10-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України
підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України.

Суд першої інстанції ухвалами від 30
грудня 2013 року та 02 квітня 2014 року
призначав по справі судово-генетичну
експертизу, однак ОСОБА_2 двічи не
з'являвся для проведення експертизи
без поважних причин.

Статтею 146 ЦПК України передбачено, що у
разі ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Відповідач зазначає, що не з'явився на
проведення експертизи, призначеної на
23 квітня 2014 року з поважних причин,
оскільки напередодні 22 квітня 2014 року
перебував на роботі та просив ОСОБА_3
забезпечити його транспортом для
поїздки до експерта.

Проте колегія суддів зазначає, що
перебування на роботі не є поважною
причиною для ухилення від проходження
експертизи, оскільки ОСОБА_2 був
письмово повідомлений про дату
проведення експертизи 02 квітня 2014 року
та мав достатньо часу для вирішення
питання про її проходження. Крім цього,
процесуальним законом не покладається
будь-якого обов'язку на позивача щодо
забезпечення транспортом іншої
сторони для своєчасного проходження
експертизи.

Відповідно до договору про надання
юридичної допомоги від 08 червня 2013 року
та квитанціями від 03 липня 2013 року і 05
вересня 2013 року документально
підтверджується вартість правової
допомоги в сумі 400 грн., яку сплатила
ОСОБА_10 при розгляді вказаної справи
(а.с. 13).

Будь-яких доказів того, що розмір
правової допомоги є невірним апелянт
суду не надав.

За таких обставин рішення суду є
законним та обґрунтованим та таким, що
не підлягає зміні або скасуванню.

На підставі наведеного та ст. ст. 308, 314,
315, 317 ЦПК колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 10 червня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно, суддя