АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2167/2014
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді
Оніщука М.І.,

суддів
Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.

при секретарі Кучер
Є.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача
МатвіївІ.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського
районного суду м. Києва від 27 листопада
2013 року про закриття провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про нарахування та виплату дивідендів,
зобов'язання видати акції та стягнення
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 27.11.2013 закрито провадження
у справі у зв'язку з тим, що справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України).

В апеляційній скарзі позивач просить
ухвалу скасувати, посилаючись на те, що
судом першої інстанції порушено норми
процесуального права та помилково
закрито провадження у справі, оскільки
позивач не погоджувався на закриття
провадження у справі, а залишив
вирішення цього питання на розсуд суду.

Позивач в судовому засіданні підтримав
апеляційну скаргу з викладених в ній
підстав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував за її
безпідставністю і необґрунтованістю
та просив ухвалу суду залишити без
змін, оскільки вона постановлена з
дотриманням вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали в
межах доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд
першої інстанції виходив з того, що
даний спір виник в межах корпоративних
правовідносин, а тому він не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Вказаний висновок суду є законним та
обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ПАТ «Укрсоцбанк» про нарахування та
виплату дивідендів, зобов'язання
видати акції та стягнення моральної
шкоди.

В обґрунтування вимог вказував, що у
серпні 1991 року ним були внесені до
статутного фонду
акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк» 16 000
радянських карбованців, про що
свідчить свідоцтво №01688 від 10.09.1991.
Вподальшому вказане свідоцтво мало
бути замінено на 16 привілейованих
акцій номінальною вартістю 1 000
карбованців. Проте, банком в
односторонньому порядку змінені умови
угоди, в результаті чого банк фактично
привласнив належні позивачу кошти та
акції.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових правовідносин, а
також інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
провадиться за правилами іншого
судочинства. При цьому законом може
бути передбачено розгляд інших справ
за правилами цивільного судочинства.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України
встановлено, що господарським судам
підвідомчі справи що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств,
що пов'язані із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 24.10.2008 «Про
практику розгляду судами
корпоративних спорів», при визначенні
підвідомчості (підсудності) справ цієї
категорії судам необхідно керуватись
поняттям корпоративних прав,
визначеним ч. 1 ст. 167 ГК України.

Стаття 167 Господарського кодексу
України визначає, що корпоративні
права - це права особи, частка якої
визначається у статутному фонді (майні)
господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

З наведеного вбачається, що висновок
суду про те, що даний спір виник з
корпоративних відносин, а тому не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства є законним і
обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом норм процесуального
права не ґрунтуються на вимогах
вищеаналізованих норм матеріального і
процесуального закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду скарги на
ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін.

Підстав, визначених ст. 311 ЦПК України
для скасування оскаржуваної ухвали, не
встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 27 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та протягом двадцяти
днів може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді