Справа № 466/2417/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді
Єзерського Р.Б.

при секретарі
Пришляк З.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства акціонерного банку
«Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
в інтересах якої діють законні
представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2, третя
особа - орган опіки та піклування
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради, про звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

у с
т а н о в и в :

28 березня 2013 року позивач Публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк «Укргазбанк», який є
правонаступником ВАТ АБ «Укргазбанк»,
звернувся до суду з позовом до
відповідачів, просить ухвалити рішення
яким в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№121-р від 05 вересня 2007р. укладеним між
АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 в сумі 37 072,62
доларів США та 35 493,57 гривень звернути
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1, житловою площею 18,4 кв.м,
загальною площею 33,8 кв. м, яка
складається з однієї житлової кімнати
та кухні, комори в підвалі 1,5 кв.м та
належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (1996 р.н.) на
праві приватної власності на підставі
Свідоцтва про право власності на
квартиру від 10.10.2005 року шляхом
проведення прилюдних торгів за
початковою ціною для подальшої
реалізації, встановленої на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
незалежним експертом на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій; виселити без надання іншого жилого
приміщення всіх фізичних осіб, що
проживають в АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_1,
ОСОБА_3 із зняттям їх з реєстрації.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що 05 вересня 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством акціонерним
банком „Укргазбанк" в особі Львівської
філії ВАТ АБ „Укргазбанк" та ОСОБА_1
укладено кредитний договір №121-р за
умовами якого відповідачу надано
кредит в сумі 35 000,00 (тридцять п'ять
тисяч) доларів США (надалі - кредит) на
строк з 05 вересня 2007р. по 04 вересня 2019р.
із сплатою процентів за користування
кредитом виходячи із 12,5 % річних. В
якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем та ОСОБА_1 а також ОСОБА_2 і
ОСОБА_1, як законними представниками
своєї малолітньої дитини ОСОБА_3,
укладено договір іпотеки, предметом
якого є квартира, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 18,4
кв.м., загальною площею 33,8 кв. м, яка
складається з однієї житлової кімнати
та кухні, комори в підвалі 1,5 кв.м та
належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі
Свідоцтва про право власності на
квартиру, від10 10 2005 р. Так як на момент
укладення договору іпотеки (05.09.2007 р.)
співвласником нерухомого майна, яке
передавалось у іпотеку, була малолітня
дитина, Шевченківська районна
адміністрація м. Львова, на яку
покладено функції органу опіки і
піклування у Шевченківському районі м.
Львова, своїм розпорядженням від 23.02.2007
року за № 130 надала дозвіл щодо
передачі у заставу частки нерухомості,
яка належить ОСОБА_3 (1996 р.н.). Оскільки
ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним
договором систематично не виконував
позивач звертався в суд з вимогою
примусового стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитом в розмірі 37
072,62 доларів США та 35 493,57 гривень пені за
невчасне повернення кредиту та
відсотків по ньому і 24.03.2011 року заочним
рішенням Шевченківським районним
судом м. Львова позов було повністю
задоволено. На підставі отриманого
виконавчого листа органами виконавчої
служби було відкрито виконавче
провадження, однак рішення суду про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в ході виконавчого
провадження виконане не було. 28
листопада 2012 року позивач направив на
адресу відповідачів лист з пропозицією
добровільно продати заставне майно
(квартиру за адресою АДРЕСА_1) з
виселенням та зняттям з реєстрації
всіх осіб, що проживають в цій квартирі,
а отриманими коштами погасити
заборгованість ОСОБА_1 за кредитним
договором. Проте пропозиція була
відповідачами проігнорована. Оскільки
умови кредитного договору
позичальником не виконані ні в
добровільному порядку ні в примусовому
для задоволення власних вимог Банк
змушений звернутися до суду за
захистом своїх прав та інтересів.

У судовому засіданні представник
позивача за довіреністю Улицька І.О.
позовні вимоги підтримала, надала
пояснення аналогічні обставинам,
викладеним в позовній заяві.
Додатково пояснила, що зобов'язання за
кредитним договором станом на дату
винесення рішення не виконані, тому
просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив, та пояснив, що в квартирі
АДРЕСА_1 прописана його неповнолвтня
донька, відтак позовні вимоги про
звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення без надання
іншого житлового приміщення всіх
фізичних осіб, що проживають у
вказаній квартирі їх зняттям їх з
реєстрації, вважає неправомірними.
Просив в задоволенні позову
відмовити.

Відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явились, хоча про дату,
час і місце розгляду справи
повідомлялись належним чином, причин
неявки суду не повідомили.
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши в сукупності зібрані по
справі докази та ухвалюючи рішення у
відповідності до вимог ст.215 ЦПК
України, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню виходячи з
таких підстав.

Представник третьої особи Брикса Р.З.
в судовому засіданні пояснив, що,
зважаючи на те, що співвласником
нерухомого майна, яке передавалося в
іпотеку була малолітня дитина,
Шевченківська районна адміністрація
Львівскої міської ради розпоряджнням
від 23.02.2007 року надала дозвіл щодо
передачі в заставу частки нерухомості,
яка належить ОСОБА_3, 1996 р.н. При
вирішенні спору покладаєтьяс на розсуд
суду.

В судовому засіданні встановлено,
що 05 вересня 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством акціонерним
банком „Укргазбанк" в особі Львівської
філії ВАТ АБ „Укргазбанк" та ОСОБА_1
укладено кредитний договір №121-р за
умовами якого відповідачу надано
кредит в сумі 35 000,00 (тридцять п'ять
тисяч) доларів США (надалі - кредит) на
строк з 05 вересня 2007р. по 04 вересня 2019р.
із сплатою процентів за користування
кредитом виходячи із 12,5 % річних. В
якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем та ОСОБА_1 а також ОСОБА_2 і
ОСОБА_1, як законними представниками
своєї малолітньої дитини ОСОБА_3,
укладено договір іпотеки, предметом
якого є квартира, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 18,4
кв.м., загальною площею 33,8 кв. м, яка
складається з однієї житлової кімнати
та кухні, комори в підвалі 1,5 кв.м та
належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі
Свідоцтва про право власності на
квартиру, від 10 10 2005 р. Так як на момент
укладення договору іпотеки (05.09.2007 р.)
співвласником нерухомого майна, яке
передавалось у іпотеку, була малолітня
дитина, Шевченківська районна
адміністрація м. Львова, на яку
покладено функції органу опіки і
піклування у Шевченківському районі м.
Львова, своїм розпорядженням від 23.02.2007
року за № 130 надала дозвіл щодо
передачі у заставу частки нерухомості,
яка належить ОСОБА_3 (1996 р.н.).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.

У зв'язку з невиконанням
зобов'язань за кредитним договором,
рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 24.03.2011 року вирішено
стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості
за кредитним договором в розмірі 37 072,62
доларів США та 35 493,57 гривень пені за
невчасне повернення кредиту та
відсотків по ньому. Постановою
державного виконавця Шевченківського
ВДВС ЛМУЮ від 24.05.2011 року відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання рішення, однак рішення суду
не виконане у зв'язку з відсутністю у
боржника будь яких коштів та майна,
окрім половини квартири, яка вся
передана в іпотеку позивача. 28
листопада 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 був направлений лист з
пропозицією добровільно продати
заставне майно (квартиру за адресою
АДРЕСА_1) з виселенням та зняттям з
реєстрації всіх осіб, що проживають в
цій квартирі, а отриманими коштами
погасити заборгованість ОСОБА_1 за
кредитним договором. Проте пропозиція
була відповідачами проігнорована.

Пунктом 3.1.5. договору іпотеки
встановлено, що у випадку настання
терміну виконання будь-якого
зобов'язання за кредитним договором
(сплата процентів та/або повернення
кредиту) зобов'язання в повному обсязі
або частково виконано не буде
Іпотекодержатель має право одержати
задоволення своїх вимог шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно з ч.1 ст.33, ч.1 ст.12 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

З огляду на той факт, що позивач
вправі задовільнити власну вимогу
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, що передбачено договором та не
заборонено законом, враховуючи те, що
станом на дату ухвалення рішення
заборгованість за кредитним договором
не погашена, рішення суду від 25.03.2011
року не виконано про що свідчить лист
від Шевченківського ВДВС ЛМУЮ від
10.01.2014 року та виписки за рахунків
позичальника, суд знаходить позовну
вимогу про звернення стягнення на
предмет іпотеки обґрунтовано і такою,
що відповідає нормам закону та ухвалює
рішення про її задоволення.

Відповідно до довідки ЛКП «Тополя 406»
від 10.06.2013 року судом було встановлено,
що в спірній квартирі зареєстровані
(прописані) наступні особи: ОСОБА_1 (1977
р.н.), ОСОБА_3 (1996 р.н.), ОСОБА_2 (1977 р.н.) та
ОСОБА_4 (1998 р.н.). Як вбачається з довідки
співвласники квартири ОСОБА_1 (1977 р.н.)
та ОСОБА_3 (1996 р.н.) були зареєстровані в
ній з 13.03.1997 р. та 03.11.1998 року відповідно.
А ОСОБА_2 (1977 р.н.) та ОСОБА_4 (1998 р.н.) були
зареєстровані (прописані) 08.05.2012 року,
тобто після передачі квартири в
іпотеку (05.09.2007 р.), а також після
винесення рішення про примусове
стягнення заборгованості за кредитним
договором (25.03.2011 р.).

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача слід
стягнути судові витрати в розмірі 114,70
гривень, що підтверджується
відповідною квитанцією.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 38, 60, 88, 169, 209, 212, 214,
215, 224 ЦПК України, суд, -

в и
р і ш и в :

позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №121-р від 05 вересня
2007р. укладеним між Акціонерним банком
«Укргазбанк» та ОСОБА_1 в сумі 37 072
(тридцять сім тисяч сімдесят два)
долари США 62 центів та 35 493 (тридцять
п"ять тисяч чотириста дев"яносто три)
грн. 57 коп. звернути стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1,
житловою площею 18,4 кв.м, загальною
площею 33,8 кв. м, яка складається з
однієї житлової кімнати та кухні,
комори в підвалі 1,5 кв.м та належить
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві приватної
власності на підставі Свідоцтва про
право власності на квартиру від 10.10.2005
року шляхом проведення прилюдних
торгів за початковою ціною для
подальшої реалізації, встановленої на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності - незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Виселити без надання іншого жилого
приміщення фізичних осіб, що
проживають в АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_3, іден.номер НОМЕР_1), ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_4) із зняттям їх з
реєстрації.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, в інтересах якої діють законні
представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на
користь Публічного акціонерного
товариства Акціонерний банк
«Укргазбанк» судові витрати в розмірі
114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
через Шевченківський районний суд
м.Львова шляхом подання протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя: Р. Б. Єзерський