У х в а л а

24 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів Гримич М.К.,
Євтушенко О.І.,

Мартинюка
В.І., Олійник А.С.,

розглянувши заяву директора
Дочірнього підприємства
«Ремонтно-експлуатаційного управління
Черкаського шовкового комбінату
Публічного акціонерного товариства
«Черкаський шовковий комбінат»
Омельченка В.П., про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 грудня 2013 року

у справі за позовом дочірнього
підприємства «Ремонтно-експлуатаційне
управління Черкаського шовкового
комбінату публічного акціонерного
товариства «Черкаський шовковий
комбінат» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9,
служба у справах дітей Черкаської
міської ради, про виселення з
самовільно зайнятого жилого
приміщення без надання іншого жилого
приміщення,

за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 від імені якого
діє ОСОБА_4 до дочірнього підприємства
«Ремонтно-експлуатаційне управління
Черкаського шовкового комбінату
публічного акціонерного товариства
«Черкаський шовковий комбінат», треті
особи: ОСОБА_9, служба у справах дітей
Черкаської міської ради, про визнання
права користування кімнатами у
гуртожитку,

за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа -
служба у справах дітей Черкаської
міської ради, про примусове виселення,

в с т а н о в и л а:

У березні 2008 року дочірнє підприємство
«Ремонтно-експлуатаційне управління
Черкаського шовкового комбінату
публічного акціонерного товариства
«Черкаський шовковий комбінат» (далі -
ДП «Ремонтно-експлуатаційне
управління Черкаського шовкового
комбінату ПАТ «Черкаський шовковий
комбінат») звернулось до суду з
позовом, просило виселити ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 з кімнат НОМЕР_1, НОМЕР_2,
НОМЕР_3 гуртожитку по

АДРЕСА_1 без надання їм іншого жилого
приміщення.

Посилаючись на те, що у 2003 році
відповідачі самовільно, без будь-якого
погодження з позивачем зайняли кімнати
НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, які
використовують для власного
проживання та проживання членів своєї
сім'ї.

У листопаді 2012 року ОСОБА_9 звернувся до
суду з позовом, вимоги якого уточнив в
ході розгляду справи, просив
зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
усунути перешкоди у користуванні
належними йому на підставі ордеру № 12
кімнатами № НОМЕР_2, НОМЕР_3 у
гуртожитку по

АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання
відповідачів солідарно звільнити
житлове приміщення.

У квітні 2013 року
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_7, ОСОБА_8 від імені якого діє
ОСОБА_4 звернулись до суду з зустрічним
позовом до ДП «Ремонтно-експлуатаційне
управління Черкаського шовкового
комбінату ПАТ «Черкаський шовковий
комбінат» просили визнати за ними
право користування кімнатами НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3 у гуртожитку по АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що на підставі
розпорядження адміністрації
Черкаського шовкового комбінату від 10
липня 1993 року ОСОБА_4 та членам її сім'ї
була надана для проживання кімната у
гуртожитку по

АДРЕСА_1. В подальшому, у 2003 році
комендантом гуртожитку ОСОБА_10 було
здійснено переселення відповідачів в
кімнати

НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 гуртожитку де
вони проживають і по теперішній час.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 19 червня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 30 жовтня 2013 року, у задоволенні
позову ДП «Ремонтно-експлуатаційного
управління Черкаського шовкового
комбінату ПАТ «Черкаський шовковий
комбінат»; за позовом ОСОБА_9 та за
зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 від імені якого
діє ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою судді судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 10 грудня 2013 року у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ДП «Ремонтно-експлуатаційне
управління Черкаського шовкового
комбінату ПАТ «Черкаський шовковий
комбінат» на рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 19 червня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 30 жовтня 2013 року
у цивільній справі за позовом ДП
«Ремонтно-експлуатаційне управління
Черкаського шовкового комбінату ПАТ
«Черкаський шовковий комбінат» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9,
служба у справах дітей Черкаської
міської ради, про виселення з
самовільно зайнятого жилого
приміщення без надання іншого жилого
приміщення, за зустрічним позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
від імені якого діє ОСОБА_4 до ДП
«Ремонтно-експлуатаційне управління
Черкаського шовкового комбінату ПАТ
«Черкаський шовковий комбінат», треті
особи: ОСОБА_9, служба у справах дітей
Черкаської міської ради, про визнання
права користування кімнатами у
гуртожитку, за позовом ОСОБА_9 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
третя особа - служба у справах дітей
Черкаської міської ради, про примусове
виселення відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
директора ДП «Ремонтно-експлуатаційне
управління Черкаського шовкового
комбінату ПАТ «Черкаський шовковий
комбінат» Омельченко В.П., про перегляд
ухвали судді судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 грудня 2013 року, з підстави
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального закону, зокрема п. 5
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України», ст.ст. 125, 128, 129, 1332 ЖК України.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
представник заявника посилається на:

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних правах Верховного Суду
України від 24 березня 2010 року в справі
за позовом про усунення перешкод у
користуванні будинком та
господарськими спорудами шляхом
виселення, якою судове рішення
апеляційного суду скасовано та справу
направлено на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11,
постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішень судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі й
не відбулося застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК України, і на них не може
здійснюватись посилання на
підтвердження підстави встановленої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, оскільки
надані для порівняння ухвала колегії
суддів судової палати у цивільних
правах Верховного Суду України від 24
березня 2010 року не є тими судовими
рішенням, що переглядається Верховним
Судом України, оскільки постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й не відбулося
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідна ухвала не може бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК, і
на них не може здійснюватися посилання
на підтвердження підстави,
встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Отже, наведені директором ДП
«Ремонтно-експлуатаційне управління
Черкаського шовкового комбінату ПАТ
«Черкаський шовковий комбінат»
Омельченко В.П. доводи не містять ознак,
які згідно вимог вищевказаної норми є
підставами для перегляду судового
рішення, а тому у допуску справи до
провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом дочірнього
підприємства «Ремонтно-експлуатаційне
управління Черкаського шовкового
комбінату публічного акціонерного
товариства «Черкаський шовковий
комбінат» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9,
служба у справах дітей Черкаської
міської ради, про виселення з
самовільно зайнятого жилого
приміщення без надання іншого жилого
приміщення, за зустрічним позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
від імені якого діє ОСОБА_4 до
дочірнього підприємства
«Ремонтно-експлуатаційне управління
Черкаського шовкового комбінату
публічного акціонерного товариства
«Черкаський шовковий комбінат», треті
особи: ОСОБА_9, служба у справах дітей
Черкаської міської ради, про визнання
права користування кімнатами у
гуртожитку, за позовом ОСОБА_9 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
третя особа - служба у справах дітей
Черкаської міської ради, про примусове
виселення, про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

10 грудня 2013 року до провадження
Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
судді:М.К. Гримич О.І. Євтушенко В.І.
Мартинюк А.С. Олійник