Справа № 363/366/14-ц Головуючий у І
інстанції Войнаренко Л.Ф.Провадження №
22-ц/780/2064/14 Доповідач у 2
інстанції Сушко Л.п.Категорія 1
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Лащенка В.Д., Кулішенка Ю,М.,

при секретарі:
Ромашині І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Вишгородського районного суду
Київської області від 27 січня 2014 року
про забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
права спільної сумісної та особистої
власності на майно,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
визнання права спільної сумісної та
особистої власності на майно,
обґрунтовуючи його тим, що між ним та
відповідачем 12 лютого 1995 року був
зареєстрований шлюб. 06 жовтня 2009 року
даний шлюб було розірвано. У зв'язку з
тим, що між ними не було досягнуто згоди
щодо спільного майна, набутого під час
шлюбу, він змушений вирішувати дане
питання в судовому порядку.

Разом з позовом позивач подав заяву про
забезпечення позову.

Ухвалою Вишгородського районного суду
Київської області від 27 січня 2014 року
заяву задоволено, накладено арешт на
земельну ділянку загальною площею 0,12
га., кадастровий номер 290520136,
земельну ділянку, загальною площею 0,12
га., кадастровий номер 290520151, та
земельну ділянку, загальною площею 0,12
га., кадастровий номер 290520152.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу скасувати та постановити нову
якою у задоволені заяви ОСОБА_3 про
забезпечення позову відмовити та
скасувати арешт, який накладено на
земельні ділянки кадастровий номер
290520136, кадастровий номер
290520151, кадастровий номер
290520152, посилаючись на те, що
вказана ухвала не відповідає нормам
матеріального та процесуального права
та на неповне з'ясування судом обставин
справи, що мають значення для справи.
Зазначила, що судом під час
постановлення даної ухвали не
наведено жодних підстав для обрання
такого виду забезпечення позову як
арешт земельних ділянок, крім того дані
земельні ділянки були вже предметом
судового розгляду у справі про поділ
спільного майна та за рішенням суду
належать їй.

Перевіривши матеріали справи в порядку
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити передбачені цим Кодексом заходи
забезпечення позову.

Частиною 2 ст.151 ЦПК України визначено,
що у заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
необхідно застосувати з
обґрунтуванням його необхідності, інші
відомості, потрібні для забезпечення
позову.

Статтею 152 ЦПК України встановлено види
забезпечення позову.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Задовольняючи заяву позивача про
забезпечення позову, суд зазначені
вимоги ЦПК України залишив без уваги.

Як видно з матеріалів справи, позивач у
січні 2014 року звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
права спільної сумісної та особистої
власності на майно, вважає спільним
майном садові будинки, які розташовані
на земельних ділянках відповідача, що
виділені їй у приватну власність при
розподілі майна подружжя.

На забезпечення позову позивач подав
заяву про застосування заходів
забезпечення позовних вимог шляхом
накладання арешту на земельну ділянку
загальною площею 0,12 га., кадастровий
номер 290520136, земельну ділянку,
загальною площею 0,12 га., кадастровий
номер 290520151, та земельну ділянку,
загальною площею 0,12 га., кадастровий
номер 290520152 та садові будинки
розташовані на них. А також просив
заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії
щодо відчуження земельних ділянок та
розташованих на них садових будинків.

Задовольняючи клопотання позивача, суд
в порушення вимог ЦПК України, не
обґрунтував, чому потрібно у даній
справі забезпечувати позов шляхом
накладання арешту на земельні ділянки,
які обставини свідчать про те, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення по справі
за позовом позивача про визнання права
спільної сумісної та особистої
власності на майно, предметом спору
якого є садові будинки та земельна
ділянка по АДРЕСА_1 в садовому
товаристві «Авіатор», Воропаївській
сільській раді Вишгородського району,
Київської області.

Крім того, в порушення положень ЦПК
України суд не розглянув заявлені
позивачем вимоги у заяві про
забезпечення позову, а саме про
накладання арешту на садові будинки та
заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії
щодо відчуження земельних ділянок та
розташованих на них садових будинків.

Наклавши арешт на земельну ділянку
загальною площею 0,12 га., кадастровий
номер 290520136, земельну ділянку,
загальною площею 0,12 га., кадастровий
номер 290520151, та земельну ділянку,
загальною площею 0,12 га., кадастровий
номер 290520152, які належать на праві
власності відповідачу, суд фактично
обрав вид забезпечення позову, який є
неспрівмірним із заявленими позивачем
вимогами.

За таких обставин, ухвала суду не може
бути залишена без змін, підлягає
скасуванню з постановленням нової
ухвали про відмову позивачу у
задоволені заяви про забезпечення
позову в частині накладення арешту на
земельну ділянку, загальною площею 0,12
га., кадастровий номер 290520136,
розташовану за адресою: Київська
область, Вишгородський район,
Воропаївська сільська рада, садове
товариство «Авіатор», земельну
ділянку, загальною площею 0,12 га.,
кадастровий номер 290520151,
розташовану за адресою: Київська
область, Вишгородський район,
Воропаївська сільська рада, садове
товариство «Авіатор», земельну
ділянку, загальною площею 0,12 га.,
кадастровий номер 290520152,
розташовану за адресою: Київська
область, Вишгородський район,
Воропаївська сільська рада, садове
товариство «Авіатор».

Крім того, враховуючи наведене, колегія
суддів дійшла висновку, що питання в
частині накладення арешту на садові
будинки та заборони ОСОБА_2 вчиняти
будь-які дії щодо відчуження земельних
ділянок та розташованих на них садових
будинків підлягає передачі на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, 313-
315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду
Київської області від 27 січня 2014 року
в частині накладення арешту на
земельну ділянку, загальною площею 0,12
га., кадастровий номер 290520136,
розташовану за адресою: Київська
область, Вишгородський район,
Воропаївська сільська рада, садове
товариство «Авіатор», земельну
ділянку, загальною площею 0,12 га.,
кадастровий номер 290520151,
розташовану за адресою: Київська
область, Вишгородський район,
Воропаївська сільська рада, садове
товариство «Авіатор», земельну
ділянку, загальною площею 0,12 га.,
кадастровий номер 290520152,
розташовану за адресою: Київська
область, Вишгородський район,
Воропаївська сільська рада, садове
товариство «Авіатор» скасувати та в
цій частині постановити нову ухвалу
про відмову в задоволені заяви про
забезпечення позову про накладення
арешту на земельні ділянки.

Питання про забезпечення позову в
частині накладення арешту на садові
будинки та заборони ОСОБА_2 вчиняти
будь-які дії щодо відчуження земельних
ділянок та розташованих на них садових
будинків передати до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: