АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/3213/2014 Головуючий
у 1 інстанції: Кондратенко О.О.
Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м.Києва в
складі:

Головуючого - судді
Поліщук Н.В.

суддів
Білич І.М., Кулікової С.В.

при секретарі
Задорожному А.Г.

за участю

особи, яка не брала участі у справі
ОСОБА_1

представника особи, яка не брала участі
у справі, ОСОБА_6

представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Києві в залі
суду справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 02 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири,-

УСТАНОВИЛА:

В березні 2011 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом та на
підставі ст.ст. 216, 233 ЦК України просила
визнати недійним укладений 04 квітня 2008
року між нею та ОСОБА_4 Договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що ОСОБА_4 , знаючи, що позивач є
власником спірної трикімнатної
квартири, дійсна ринкова вартість якої
становить близько 300000 доларів США,
будучи обізнаною про фізичним стан
позивача і її потребу в грошових
коштах, запропонувала укласти з нею
договір купівлі-продажу за ціною 45000
доларів США.

Позивач, потребуючи як скорішого
отримання грошових коштів на
лікування, погодилася на невигідні для
себе умови відповідача.

Рішенням Шевченківського
районного суду м.Києва від 02 квітня 2013
року позовні вимоги задоволено,
вирішено визнати Договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 04 квітня 2008 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_4, посвідчений нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстрований в
реєстрі №663 - недійсним. Вирішено
питання щодо судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду,
ОСОБА_1, який не приймав участі у справі,
подав апеляційну скаргу, у якій просить
рішення скасувати та ухвалити нове про
відмову у задоволенні позовну.

Апеляційну скаргу обґрунтовує
тим, що з 1997 року перебуває із
відповідачем ОСОБА_4 у зареєстрованому
шлюбі, до укладення оспорюваного
договору надав свою нотаріально
посвідчену згоду на його укладення,
підтвердивши, що він укладається в
інтересах сім»ї, у зв»язку із чим
спірна квартира перебувала у спільній
сумісній власності подружжя. Вказує, що
судом не встановлено коло осіб, яких
може стосуватися рішення суду за
наслідками розгляду справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та
його представник апеляційну скаргу
підтримали, посилаючись на підстави в
ній викладені.

Представник позивача
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, посилаючись на
законність рішення суду першої
інстанції.

Відповідач в судове засідання не
з»явилась, про день, час і місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, про причини неявки не
повідомила.

Колегія суддів ухвалила слухати справу
за відсутності нез»явившихся осіб на
підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
з»явившихся осіб, розглянувши справу в
межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого по справі
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України
передбачено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відчуження квартири позивачкою
відбулося внаслідок збігу тяжких
обставин і на вкрай невигідних для неї
умовах.

Такі висновки суду доводами
апеляційної скарги не спростовуються.

З матеріалів справи убачається та
установлено судом першої інстанції, що
04 квітня 2008 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 посвідчено договір
купівлі-продажу квартири, згідно якому
ОСОБА_3 продала і передала у власність
ОСОБА_4, а ОСОБА_4 купила і прийняла у
власність від ОСОБА_3, квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.233 ЦК України
правочин, який вчинено особою під
впливом тяжкої для неї обставини і на
вкрай невигідних умовах, може бути
визнаний судом недійсним незалежно від
того, хто був ініціатором такого
правочину.

Для кваліфікації правочину за ст.233 ЦК
України необхідні наявність двох
зазначених вище умов, доказуванню
підлягає наявність
причинно-наслідкового зв»язку між
існуючою тяжкою обставиною та
вчиненням на вкрай невигідних умовах
правочину.

Цивільні справи розглядаються не
інакше як за поданим у встановленому
порядку зверненням осіб, які вважають,
що їхні права порушені. Вказані особи
на власний розсуд і ризик визначають
коло осіб, які повинні нести
відповідальність.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом не ураховано про
наявність іншого співвласника
нерухомого майна, який не є
безпосередньою стороною правочину,
проте права якого виникли на підставі
норм Сімейного кодексу України, при
цьому будь-яких посилань на
необґрунтованість рішення суду в
частині надання оцінки підставам
позову апеляційна скарга не містить, як
і не містить доводів на спростування
висновку суду про те, що відчуження
квартири позивачкою відбулося
внаслідок збігу тяжких обставин і на
вкрай невигідних для неї умовах.

Само по собі порушення норм
процесуального права, про які зазначає
особа, що подала апеляційну скаргу, не
вказує на неправильне вирішення справи
судом першої інстанції. При цьому, за
змістом ст.309 ЦПК України порушення
норм процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

За правилами ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному
порядку, перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд обмежений
доводами апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Ураховуючи наведене, оскільки
апеляційна скарга не містить доводів
на спростування висновків суду першої
інстанції, що стали підставою для
визнання правочину недійсним, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення без
змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 02 квітня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя
Н.В. Поліщук

Судді
І.М. Білич

С.В. Кулікова