інстанції - Костенко В. Г.Номер
провадження 22-ц/788/500/14 Суддя-доповідач -
Сибільова Л. О. Категорія - 25
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Сибільової Л. О.,

суддів - Криворотенка В. І., Білецького
О. М.,

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Універсальна»

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 03 лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Універсальна»,
третя особа - публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк», про стягнення
страхового відшкодування і моральної
шкоди,

в с т
а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 03 лютого 2014 року
стягнуто з ПАТ «Страхова компанія
«Універсальна» на користь ОСОБА_3 116 127
грн. 35 коп. страхового відшкодування,
пеню у розмірі 101 061 грн. 48 коп., 3% річних
у сумі 16 778 грн. 06 коп., інфляційних у
сумі 19 937 грн. 41 коп., 2500 грн.
відшкодування витрат на
транспортування, 5 254 грн. 92 коп.
відшкодування витрат, а всього 261 669 грн.
22 коп.

Відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову
у іншій частині за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ПАТ «СК
«Універсальна», посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи, просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача,
який підтримав скаргу з мотивів, в ній
викладених, представника позивача,
який заперечує проти скарги та вважає
рішення суду вірним, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

16 серпня 2010 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи
вимоги тим, що 03 жовтня 2008 року між ним
та ПАТ «СК «Універсальна» був
укладений договір № 3110/25/089
добровільного страхування наземного
транспорту - належного йому автомобіля
«TOYOTA Camry 2.4», державний номерний знак
НОМЕР_1.

07 серпня 2009 року приблизно о 01 год. 00 хв.
на вул. Космічна в м. Дніпропетровськ
сталася дорожньо-транспортна пригода,
яка є страховим випадком, з участю
застрахованого автомобіля під його
керуванням. У зв'язку з пригодою
автомобіль був знищений, а він отримав
тілесні ушкодження, перебував на
лікуванні з 7 по 10 серпня 2009 року. За
фактом ДТП органом внутрішніх справ
винесено постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи.

11 серпня 2009 року він звернувся до
відповідача з заявою про сплату
страхового відшкодування та надав
довідку ДАІ від 7 серпня 2009 року.

В кінці травня 2010 року він отримав від
ПАТ «СК «Універсальна» письмову
відмову у виплаті страхового
відшкодування.

Вважаючи таку відмову незаконною,
просив стягнути з ПАТ «СК
«Універсальна» в особі Сумської філії
ПАТ «СК «Універсальна» на його користь
226914,35 грн., з яких: 181322,10 грн. - страхове
відшкодування; 27198 грн. - пеня за час
прострочення виплати страхового
відшкодування; 4470,96 грн. - 3% річних; 11423,29
грн. - інфляційні нарахування за час
прострочення; 2500 грн. на відшкодування
транспортування; 5 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. (а.с.2-4,
т.1).

28 лютого 2011 року, 23 вересня 2011 року
позивач збільшував позовні вимоги в
зв'язку з збільшенням періоду
прострочення виконання грошового
зобов'язання (т.І, а.с.38-39, 71-72).

19 грудня 2013 року позивач зменшив
позовні вимоги, посилаючись, крім
іншого, на те, що на підставі вказаного
договору страхування він 4 березня 2009
року отримав від відповідача страхове
відшкодування в сумі 24116,75 гр. за
попередній страховий випадок,
дострахування автомобіля не
здійснював, а також на те, що в зв'язку з
необхідністю сплачувати кредит та
відмовою відповідача від сплати
страхового відшкодування він змушений
був продати пошкоджений автомобіль,
ринкова вартість якого склала з
врахуванням пошкоджень 41078 гр.

Просив стягнути з відповідача
261404,30 грн. з яких: 116127,35 грн. страхового
відшкодування; 101061,48 грн. пені за час
прострочення виплати страхового
відшкодування; 16778,06 грн. - 3% річних; 19937,41
грн. - інфляції за час прострочення; 2500
грн. на відшкодування транспортування
та 5000 грн. на відшкодування моральної
шкоди (т.ІІ, а.с.234-243).

Справа розглядалась судами
неодноразово (т. І, а.с. 118 -120, 175-176, 209-210,
271-274, т. ІІ, а.с. 29-31, 163-165, 180-181, 202-204, 210-212).

Вирішуючи спір та часткового
задовольняючи позов, суд першої
інстанції, погодившись з розрахунками
позивача, виходив з того, що позивач
довів наявність страхового випадку, а
тому відповідач повинен сплатити йому
суму страхового відшкодування та
кошти, нараховані в зв'язку з
невиконанням грошового зобов'язання,
передбачені договором та законом, в
тому числі пеню, і у відповідності з ст.
625 ЦК України - інфляційні втрати за
весь час прострочення, а також 3% річних.

Такі висновки суду узгоджуються з
обставинами справи, вірно
встановленими судом, та відповідають
вимогам матеріального та
процесуального права.

Судом вірно встановлено і з матеріалів
справи вбачається, що 03 жовтня 2008 року
між ПАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_3
був укладений договір добровільного
страхування наземного транспорту №
3110/25/089 - належного позивачеві
автомобіля «TOYOTA Camry 2.4», державний
номерний знак НОМЕР_1.

За умовами вказаного договору
відповідач-страховик зобов'язався при
настанні страхового випадку
відшкодувати завданий збиток в межах
страхової суми у порядку і на умовах,
передбачених договором, а позивач
зобов'язався своєчасно сплатити
страховий платіж та виконати інші
умови договору.

Застрахований транспортний засіб на
момент укладення договору був об'єктом
застави за договором застави №PCL
-C05/007/2008 від 06 жовтня 2008 року, укладеним
на забезпечення зобов'язань
страхувальника за кредитним договором
№ PCL -C05/007/2008 від 06 жовтня 2008 року (т.І,
а.с.5-8).

Відповідно до п.п. 7.7 вказаного договору
страхування, страхове відшкодування,
що має бути сплачене за договором,
сплачується вигодонабувачу в рахунок
погашення існуючої заборгованості
ОСОБА_3 перед ПАТ «ОТП Банк» за
кредитним договором №CL-C01/015/2007 від 27
грудня 2007 року (т.І, а.с.5-8).

Згідно листа ПАТ «ОТП Банк» від 28 січня
2011 року, станом на вказану дату
заборгованість ОСОБА_3 перед ПАТ «ОТП
Банк» становила 221492 грн. 73 коп. (т.І,
а.с.33 - 36).

07 серпня 2009 року о 01 год. 00 хв. по вул.
Космічній в м. Дніпропетровськ сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля під
керуванням позивача. В результаті ДТП
автомобілю «TOYOTA Camry 2.4», державний
номерний знак НОМЕР_1, завдані
механічні пошкодження (т.І, а.с.10).

Згідно акту приймання-здачі виконаних
робіт від 11 серпня 2009 року, ПП ОСОБА_4
надана технічна допомога позивачеві, а
саме: послуги евакуатора, що склали 2 500
грн. (т.І, а.с.15 -16).

11 серпня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до
ПАТ «СК «Універсальна» з заявою про
виплату страхового відшкодування в
зв'язку з настанням страхового
випадку, повідомленням про страховий
випадок, надав довідку відділу ДАІ для
обслуговування міста Дніпропетровська
№ 001699 від 7 серпня 2009 року, надавав
страховій компанії пояснення з приводу
ДТП (т.І, а.с.9, 10, 109, 110, 114-115).

Постановою Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
від 05 вересня 2009 року відмовлено в
порушенні кримінальної справи за ч. 1
ст. 296 КК України за відсутністю складу
злочину (т.І, а.с.11, т.2, а.с.75-92).

30 жовтня 2009 року страховик звертався
до банку-вигодонабувача з запитом щодо
отримувача страхового відшкодування
за даним страховим випадком (а.с.245-247,
т.1).

Листом від 26 травня 2010 року ПАТ «СК
«Універсальна» ОСОБА_3 відмовлено у
виплаті страхового відшкодування з
посиланням на суперечності у наданих
ним документах та подання свідомо
неправдивих відомостей про факт
настання страхового випадку на
підставі п. п. 9.1, 9.1.3 договору
страхування та п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про страхування», про що
повідомлений і банк-вигодонабувач (т.І,
а.с.13, 248).

Згідно висновку Національного центру
незалежних експертиз від 31 серпня 2009
року, матеріальний збиток, завданий
власнику автомобіля «TOYOTA Camry 2.4»,
державний номер НОМЕР_1, внаслідок його
пошкодження складає 232 415 грн. 99 коп.,
вартість відновлювального ремонту
складає більше 80% ринкової вартості
автомобіля, тобто має місце
конструктивна загибель транспортного
засобу ( т.І, а.с.79-90).

Згідно висновку про вартість об'єкта
оцінки, виконаного відповідно до
договору №30 від 06 червня 2011 року,
ринкова вартість залишків автомобіля
«TOYOTA Camry 2.4», д.н. НОМЕР_1, тобто вартість
автомобіля з врахуванням пошкоджень,
складає 41078 грн. (т.І, а.с.249, т. 3, а.с.7-40).

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 10 червня 2011 року
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП
Банк» в особі Регіонального відділення
АТ «ОТП Банк» в м. Суми заборгованість
за кредитним договором в сумі 195795, 83 гр.,
по відсотках - 12347, 48 гр., штраф - 5 000 гр.
Рішення суду не виконане (а.с.244, 258-259,
т.1).

Факт продажу позивачем застрахованого
автомобіля підтверджується договором
комісії та довідкою - рахунком (а.с.62-63,
т.3).

За правилами ст. 8 Закону України «Про
страхування» страховий випадок - це
подія, передбачена договором
страхування або законодавством, яка
відбулася і з настанням якої виникає
обов'язок страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Ст. 25 вказаного Закону передбачає, що
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком. Аварійні комісари - особи,
які займаються визначенням причин
настання страхового випадку та розміру
збитків, кваліфікаційні вимоги до яких
встановлюються актами чинного
законодавства України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 26 цього Закону,
підставою для відмови страховика у
виплаті страхового відшкодування є
несвоєчасне повідомлення
страхувальником про настання
страхового випадку без поважних причин
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру та
розміру збитків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначений у договорі,
страхову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 989 ЦК України
страхувальник зобов'язаний повідомити
страховика про настання страхового
випадку у строк, встановлений
договором.

П.3 ч.1 ст. 988 ЦК України визначає, що
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Страхова виплата за договором
майнового страхування і страхування
відповідальності (страхове
відшкодування) не може перевищувати
розміру реальних збитків. Інші збитки
вважаються застрахованими, якщо це
встановлено договором.

Страхова виплата за договором
майнового страхування здійснюється
страховиком у межах страхової суми, яка
встановлюється у межах вартості майна
на момент укладення договору.

Згідно п. 5 ч.1 ст. 991 ЦК України страховик
має право відмовитися від здійснення
страхової виплати у разі:
несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового випадку
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру та
розміру збитків.

Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі
несплати страховиком страхувальникові
або іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

Відповідно до п.п. 2.1 договору
страхування визначено, що страхова
сума - максимальна грошова сума, в
межах якої страховик несе
відповідальність за виконання своїх
зобов'язань стосовно застрахованого
транспортного засобу за договором. У
разі зменшення страхової суми після
виплати страхового відшкодування, за
умови, що договір не припиняє своєї дії
через повне виконання страховиком
своїх обов'язків, страхувальник
зобов'язується дострахувати об'єкт
страхування до повної страхової суми.

На момент укладення договору страхова
сума визначена у розмірі 201 469 грн.

Згідно п. п. 4.1.2, 4.1.3 укладеного між
сторонами договору страхування,
страховик зобов'язаний протягом двох
робочих днів, як тільки стане відомо
про настання страхового випадку, вжити
заходів щодо оформлення всіх
необхідних документів для своєчасного
здійснення виплати страхового
відшкодування; при настанні страхового
випадку здійснити виплату страхового
відшкодування.

П. 4.4.2 договору передбачає право
страхувальника отримати страхове
відшкодування у розмірі та в порядку,
передбаченому умовами договору.

Відповідно до п. 5.1.8 договору
страхування, у разі настання події, що
має ознаки страхового випадку із
транспортним засобом, страхувальник
зобов'язаний надати страховику
документи, необхідні для доказу факту
настання страхового випадку та
визначення розміру збитку, вжити всіх
необхідних заходів для реалізації
страховиком права вимоги до осіб,
винних у заподіянні збитку.

Пунктом 6.1.1.1 розділу 6 договору
передбачено, що основними документами,
які підтверджують факт настання
страхового випадку є офіційні висновки
компетентних органів, зокрема: довідка
ДАІ про обставини ДТП з зазначенням: а)
прізвища, імені та по-батькові власника
(користувача) застрахованого ТЗ; б)
марки, моделі, номерного знаку ТЗ,
номеру кузова (шасі); в) дані про інших
учасників ДТП та їхні ТЗ; г) перелік
порушень Правил дорожнього руху
учасниками ДТП; д) стану алкогольного
та (або) наркотичного сп'яніння
учасників ДТП; у) перелік пошкоджень,
завданих транспортному засобу.

Відповідно до п. п. 7.3, 7.4 договору, після
отримання страховиком всіх необхідних
документів від страхувальника про
настання страхового випадку страховик
зобов'язаний упродовж 10 робочих днів
прийняти рішення про виплату та
скласти страховий акт, та упродовж 10
робочих днів з дня прийняття рішення
про виплату страхового відшкодування
здійснити страхову виплату.

П. 7.7 договору визначає, що страхове
відшкодування, що має бути сплачене за
договором, сплачується вигодонабувачу
у рахунок погашення існуючої
заборгованості страхувальника за
кредитним договором (договором
гарантії), якщо інше не було письмово
погоджено між страховиком,
страхувальником та вигодонабувачем.
При цьому страхувальник не
звільняється від виконання
зобов'язання за кредитним договором
(договором гарантії) в строки,
передбачені зазначеним кредитним
договором (договором гарантії).

Відповідач не спростував тієї
обставини, що банк - вигодонабувач у
даній справі не заперечив проти
стягнення страхового відшкодування на
користь позивача.

Згідно п. 8.7. договору в залежності від
характеру страхового випадку, розмір
страхового відшкодування обчислюється
з врахуванням наступного:

8.7.1 при знищенні (конструктивній
загибелі - коли вартість
відновлювального ремонту за
вирахуванням зносу, становить не менше
80% ринкової вартості) ТЗ і (або)
додаткового обладнання, страхове
відшкодування обчислюється - в межах
страхової суми, за вирахуванням
франшизи та ринкової вартості
залишків, придатних для подальшого
використання, на момент настання
страхового випадку. В цьому випадку
залишки ТЗ залишаються страхувальнику.

У випадку, коли страховик приймає
рішення про виплату страхового
відшкодування в межах ринкової
вартості ТЗ на момент страхового
випадку за вирахуванням франшизи,
страхувальник зобов'язаний передати
представнику страховика залишки ТЗ.

Відповідно до п.п. 12.1.1 договору, при
порушенні термінів здійснення виплати
страхового відшкодування страховик
зобов'язаний сплатити страхувальнику
пеню у розмірі 0,05% від суми, що підлягає
сплаті.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи апеляційної
скарги про недоведеність позивачем
наявності страхового випадку, які
спростовуються доказами в справі,
зокрема, співставленими судом
матеріалами перевірки обставин ДТП з
іншими доказами щодо послідуючих
після ДТП обставин, які враховані
судом на підставі їх об'єктивної
оцінки.

Суд прийшов до вірного висновку про
доведеність вимог позивача в цій
частині та критично оцінив доводи
відповідача як такі, що ґрунтуються на
припущеннях, щодо наявності підстав,
передбачених законом та договором
страхування, для відмови у виплаті
страхового відшкодування та
пов'язаних з цим інших нарахувань,
передбачених законом.

Зокрема, суд обґрунтовано послався на
матеріали перевірки за фактом ДТП, за
результатами яких була винесена
постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи від 5 вересня 2009
року, не спростована іншими, належними
доками в справі. Згідно вказаної
постанови та матеріалів перевірки, на
підставі яких вона винесена,
встановлено, що 7 серпня 2009 року
близько 00.30 години ночі позивач
рухався на застрахованому автомобілі в
м. Дніпропетровськ по вул. Космічна з
боку вул. Набережна Перемоги в
напрямку вул. Запорізьке Шосе, і
приблизно в районі будинку № 30
раптово відчув удар в лівий бік
автомобіля, після чого з'їхав з
проїжджої частини дороги на бордюр, в
результаті чого зіткнувся з деревом,
отримавши тілесні ушкодження у вигляді
розбитої губи. Після цього позивач був
доставлений до лікарні, внаслідок ДТП
був пошкоджений автомобіль (т. 1, а. с. 11,
141-146, 266, т. 2 а.с.75-92).

Суд обґрунтовано врахував ту
обставину, що позивач надав страховій
компанії довідку № 001699 від 7 серпня 2009
року інспектора ДАІ, згідно з якою 7
серпня 2009 року по вул. Космічній у м.
Дніпропетровськ близько 1 год. 30 хв.
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю застрахованого автомобіля
під керуванням позивача, з зазначенням
переліку пошкоджень автомобіля (т. 1,
а.с.10).

Те, що автомобіль позивача був
пошкоджений у дорожньо-транспортній
пригоді, сторонами не оспорюється,
доведено матеріалами справи, зокрема,
протоколом огляду транспортного
засобу, з якого вбачається наявність
пошкоджень автомобіля, характерних для
дорожньо-транспортної пригоди.

Та обставина, що вказана
дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини позивача, в тому числі з
посиланням на недоведеність того, що за
кермом автомобіля міг перебувати не
він, або він перебував в нетверезому
стані, не підтверджена доказами в
справі.

Факт отримання позивачем 7 серпня 2009
року травми при дорожньо-транспортній
пригоді підтверджується медичними
документами, в тому числі витягом з
епікрізу про лікування позивача в
нейрохірургічному відділенні № 2
обласної клінічної лікарні ім.
Мечникова м. Дніпропетровська 7 по 10
серпня 2009 року, де зазначено, що
алкоголю в крові не виявлено (т.1, а.с.12,
52, 112).

Посилання відповідача на
суперечливість відомостей про час
лікування та час роботи позивача,
зокрема, на довідку з його місця роботи
(а.с.49, т.1) висновків суду не
спростовують, оскільки факт
перебування його в лікарні після ДТП у
вказаний період належними доказами не
спростований.

Таким чином, суд обгрунтовано прийшов
до висновку про те, що відповідач не
довів належними доказами наявність
жодної з передбачених ст. 991 ЦК України
підстав для відмови у здійсненні
страхової виплати.

Посилання відповідача на довідку ЦБДР
та АС МВС України № 8448801 про
дорожньо-транспортну пригоду,
постанову інспектора з дізнання
відділення по оформленню ДТП та
дізнання відділу ДАІ з обслуговування
адміністративної території м.
Дніпропетроська та автотехнічної
інспекції, підпорядкованого УДАІ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області про відмову в порушенні
кримінальної справи від 17 серпня 2009
року та матеріали перевірки, на
підставі яких вони складені, суд
обґрунтовано не взяв до уваги як доказ,
яким спростовуються вимоги позивача (т.
1. а.с. 111, 144, т. 2, а.с. 104-149).

Не спростовують висновків суду і
посилання відповідача на невірний
розрахунок стягнених з нього сум. Суд
обґрунтовано суму страхового
відшкодування зменшив на суму
страхової виплати 24116, 75 гр., яку отримав
позивач 4 березня 2009 року на підставі
договору страхування за результатами
першої ДТП - страхова подія 20 грудня 2008
року, і після цього не дострахував
автомобіль відповідно до п. 2.1 договору
(а.с.236-237, т.2).

Також суд врахував при визначенні суми
страхового відшкодування ту обставину,
що 3 вересня 2011 року позивач продав
автомобіль за 29717, 39 гр.

Відповідач, заперечуючи проти позову
взагалі, не навів альтернативних
розрахунків суми відшкодування.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про те, що суд невірно обрахував спірні
суми, застосувавши різні страхові суми
до різних періодів, колегія суддів
вважає необгрунтованими, оскільки
такий розрахунок, наведений позивачем,
з яким суд обґрунтовано погодився,
відповідає умовам договору та вимогам
закону.

Та обставина, що позивач звернувся за
захистом свого порушеного права в
серпні 2010 року і протягом тривалого
часу - до продажу позивачем
застрахованого автомобіля відповідач
не сплачував йому страхову суму,
давало підстави для стягнення за цей
період сум нарахувань з врахуванням
всієї суми страхового відшкодування,
передбаченої договором, а після
отримання першої страхової виплати та
продажу автомобіля - з врахуванням
зменшеної страхової суми.

Судом врахована і та обставина, що ПАТ
«ОТП Банк» не заперечує проти сплати
страхового відшкодування позивачеві (
т. 2, а.с. 64).

Таким чином, рішення суду узгоджується
і з положеннями ст. 625 ЦК України, яка
передбачає відповідальність за
порушення грошових зобов'язань.

Доводи скарги про те, що суд
безпідставно застосував до спірних
правовідносин ст. 625 ЦК України та
нарахував пеню, оскільки відповідач
використав своє право на відмову у
виплаті, передбачене законом, є
безпідставними, оскільки
недоведеність позиції відповідача за
позовом є підставою для застосування
до нього відповідальності за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання.

Посилаючись на те, що розмір неустойки
може бути зменшений судом на підставі
ч. 3 ст. 551 ЦК України, якщо він значно
перевищує розмір збитків або за інших
наявності обставин, що мають істотне
значення, відповідач не навів доказів
та фактів, які б могли бути підставою
для такого зменшення.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом..

За таких обставин оскаржуване рішення
суду першої інстанції є законним і
обґрунтованим, підстави для його
зміни чи скасування відсутні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

у
х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 03 лютого 2014 року в даній
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -