АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/320/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Черновський Г.В. Доповідач -
Варенко О.П.Категорія 5
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Григорченка Е.І., Городничої
В.С.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою Прокурора
Жовтневого району м. Дніпропетровська
Скрипніка М.В., який діє в інтересах
Дніпропетровської міської ради

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 08 листопада 2012
року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерсервісбуд» про
визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року позивачка звернулася
до суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
„Інтерсервісбуд", яким, після
уточнення вимог, просила визнати за нею
право власності на домоволодіння, яке
складається з: житловий будинок літ. А-4,
А`-3, а-1, а`-1, а 2-1, житловою площею 348,0 кв.
м., загальною площею 662,9 кв. м., ганки а,
а`, огорожа №1-4, мостіння І,ІІ, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 - без
додаткової реєстрації в інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації; зареєструвати в
Комунальному підприємстві
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради за нею
право власності на домоволодіння, а
саме: житловий будинок літ. А-4, А`-3, а-1,
а`-1, а2-1, житловою площею 348,0 кв. м.,
загальною площею 662,9 кв. м., ганки а, а`,
огорожа №1-4, мостіння І,ІІ, розташоване
за адресою: АДРЕСА_1 - без додаткової
реєстрації в інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області декларації
про готовність об'єкта до експлуатації;
стягнути з відповідача судові витрати
по справі.

В обґрунтування уточнених позовних
вимог посилалася на те, що 01 січня 2012
року між нею та відповідачем було
укладено договір оренди громадського
будинку (будівлі офісу з автосервісним
комплексом) літ. А-3 з мансардою,
прибудовою А`-3, прибудовою а-1,
прибудовою а`-1, прибудовою а2-1, ганком а,
ганком а`, огорожами №1,2,3,4, мостінням
І,ІІ, загальною площею 667,5 кв. м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до п. 8.6 якого здійснені нею
за згодою відповідача витрати на
реконструкцію чи проведення ремонтних
робіт (перебудову‚ добудову та
перепланування) об'єкта‚ що
орендується, за власний рахунок,
підлягають відшкодуванню
відповідачем. Згідно з п. 8.7 договору
сторони узгодили, що сума вартості
проведених робіт Орендарем з
перебудови‚ добудови та
перепланування об'єкта‚ що
орендується, за власний рахунок
Орендаря, і яка підлягає відшкодуванню
Орендодавцем, не може бути більшою, ніж
сума вартості будівлі, що буде
визначена згідно експертному висновку.
Відповідно до п. 8.8 договору домовилися
про те, що у разі невиконання свого
обов'язку або ухилення від виконання
такого обов'язку Орендодавцем, який
повинен згідно з цим Договором
відшкодувати Орендарю вартість
здійснених ним витрат на ремонтні
роботи (перебудову‚ добудову та
перепланування) об'єкта‚ що
орендується, Орендар набуває право
власності на об'єкт‚ що орендується, на
підставі ст. 778 Цивільного кодексу
України. У цьому випадку вартість
виконаних Орендарем поліпшень, які
неможливо відокремити від об'єкта, що
орендується, без заподіяння йому шкоди,
зараховується Орендодавцем до
вартості викупу об'єкта, що
орендується, Орендарем згідно чинного
законодавства України та з умовою
відшкодування Орендодавцю різниці
суми між вартістю будівлі та вартістю
здійснених поліпшень. При цьому така
сплата має бути здійснена протягом 10
календарних днів з моменту реєстрації
права власності на об'єкт оренди за
Орендарем. Сторони також домовились, що
кінцева вартість будівлі буде
визначена згідно експертному висновку.
Кінцева вартість будівлі була
визначена згідно експертному висновку.
Відповідач відшкодувати вартість
здійснених робіт відмовився. Вважає, що
за таких обставин вона повинна набути
право власності на об'єкт‚ що
орендується.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 08 листопада 2012
року визнано за ОСОБА_3 право власності
на домоволодіння, а саме: житловий
будинок літ. А-4, А`-3,а-1, а`-1, а2-1, житловою
площею 348,0 кв. м., загальною площею 662,9
кв. м., ганки а, а`, огорожа №1-4, мостіння
І,ІІ, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 -
без додаткової реєстрації в інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації; зареєструвати в
Комунальному підприємстві
„Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Дніпропетровської обласної ради за
ОСОБА_3 право власності на
домоволодіння, а саме: житловий будинок
літ. А-4, А`-3, а-1, а`-1, а2-1 житловою площею
348,0 кв. м., загальною площею 662,9 кв. м.,
ганки а, а`, огорожа №1-4, мостіння І,ІІ,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 - без
додаткової реєстрації в інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації; вирішено питання про
судові витрати.

В апеляційній скарзі прокурор
Жовтневого району м.Дніпропетровська,
який діє в інтересах держави в особі
Дніпропетровської міської ради,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити у
повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції посилався на те, що
згідно п.6.3 договору оренди, укладеного
між сторонами 01 січня 2012 року,
відповідач надав позивачу право на
здійсння перебудови, добудови чи
перепланування спірного об'єкту,
здійснивши які, позивачка звернулась
до відповідача з вимогою про
відшкодування коштів у сумі 480 000 грн.
Оскільки відповідач проігнорував
вимогу, то виникають підстави
застосування положень ч.4 ст. 778 ЦК
України та визнання за ОСОБА_3 права
власності на спірне майно.

Однак, з таким висновком та рішенням
суду погодитись неможливо з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове
рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 01 січня 2012 року
між сторонами укладено договір оренди
нежитлового будинку, за умовами якого
відповідач надає, а позивач приймає в
строкове платне користування
громадський будинок (будівлю офісу з
автосервісним комплексом) літ. А-3 з
мансардою над А-3, прибудовою А`-3,
прибудовою а-1, прибудовою а`-1,
прибудовою а2-1, ганком а, ганком а`,
огорожами №1-4, мостінням І,ІІ загальною
площею 667,5 кв. м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. (а.с.5-8).

Відповідно до Акту приймання-передачі
офісної будівлі від 01 січня 2012 року
орендодавець передав, а орендар
прийняв об'єкт оренди, визначений у
пункті 1.1. договору оренди. При цьому в
акті зазначається, що станом на 01 січня
2012 року об'єкт, що орендується,
знаходиться в стані, потребуючому
ремонту (а.с.9).

Відповідно до п.2.1 і п.3.1 договору
оренди, укладеного між сторонами 01
січня 2012 року, вказана нежитлова
будівля була передана позивачу в
оренду для здійснення будь-якої
діяльності, що не суперечить чинному
законодавству України на строк два
роки.

Згідно з п.6.3 даного договору
відповідач надав право позивачу
здійснити перебудову‚ добудову чи
перепланування об'єкта‚ що
орендується за власний рахунок з
правом на повне відшкодування
відповідачем вартості таких витрат.

Пунктом 8.6 вказаного договору
передбачено, що здійснені орендарем за
згодою орендодавця витрати на
перебудову‚ добудову та
перепланування об'єкта‚ що
орендується, за власний рахунок,
підлягають відшкодуванню
орендодавцем.

Згідно до п. 8.7, 8.8 цього ж договору
сторони узгодили, що сума вартості
проведених робіт орендарем з
перебудови‚ добудови та
перепланування об'єкта‚ що
орендується, за власний рахунок
орендаря, і яка підлягає відшкодуванню
орендодавцем, не може бути більшою, ніж
сума вартості будівлі, що буде
визначена згідно експертному висновку;
крім того, сторони домовилися про те, що
у разі невиконання свого обов'язку або
ухилення від виконання такого
обов'язку орендодавцем, який повинен
згідно з цим договором відшкодувати
орендарю вартість здійснених ним
витрат на ремонтні роботи (перебудову‚
добудову та перепланування) об'єкта‚
що орендується, орендар набуває право
власності на об'єкт‚ що орендується, на
підставі ст.778 Цивільного кодексу
України. У цьому випадку вартість
виконаних орендарем поліпшень, які
неможливо відокремити від об'єкта, що
орендується, без заподіяння йому шкоди,
зараховується орендодавцем до
вартості викупу об'єкта, що
орендується, орендарем згідно чинного
законодавства України та з умовою
відшкодування орендодавцю різниці
суми між вартістю будівлі та вартістю
здійснених поліпшень. При цьому така
сплата має бути здійснена протягом 10
календарних днів з моменту реєстрації
права власності на об'єкт оренди за
орендарем. Сторони також домовились, що
кінцева вартість будівлі буде
визначена згідно експертному висновку.

Технічним паспортом на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
станом на 29 лютого 2012 року встановлено,
що будівля площею 662,9 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є
садибним (індивідуальним) житловим
будинком літ. А-4 з мансардним поверхом,
прибудовою А`-3, прибудовою а-1,
прибудовою а`-1, прибудовою а2-1, ганками
а, а`, огорожами №1-4, мостінням І,ІІ.

Згідно з висновком
будівельно-технічного експертного
дослідження № 914-09 за
листом-замовленням від 26 вересня 2012
року № 914-09, складеним 28 вересня 2012 року
судовим експертом МЮУ Івченко
Володимиром Володимировичем, дійсна
(ринкова) вартість будівлі житлового
будинку літ. „А-4" (після реконструкції)
з мансардним поверхом, будівлі
прибудови літ. „А`-3", будівлі прибудови
літ. „а`-1", будівлі прибудови літ. „а``-1",
споруди ганку літ. „а", споруди ганку
літ. „а`" по АДРЕСА_1 станом на „28"
вересня 2012 року становить 1 078 020,00 грн.
(а.с.27-113).

29 вересня 2012 ОСОБА_3 року звернулась до
відповідача з письмовою вимогою про
відшкодування вартості виконаних
ремонтних робіт з переобладнання
орендованого об'єкта у сумі 480 000 грн.
(а.с.114)

Згідно листу від 01 жовтня 2012 року, ТОВ
„Інтерсервісбуд" повідомив ОСОБА_3, що
протягом минулого місяця відбулися
деякі зміни у господарській діяльності
відповідача, через що відповідач не має
змоги відшкодувати позивачу вартість
переобладнання об'єкта, що орендується,
у сумі, яка складає 480 000 грн.(а.с.118).

Дійсно, згідно ч.4 ст.778 ЦК України, якщо
в результаті поліпшення, зробленого за
згодою наймодавця, створена нова річ,
наймач стає її співвласником. Частка
наймача у праві власності відповідає
вартості його витрат на поліпшення
речі, якщо інше не встановлено
договором або законом. Проте, законом
України «Про основи містобудування»
передбачено, що при здійсненні
містобудівної діяльності повинні бути
забезпечені розробка містобудівної
документації, проектів конкретних
об'єктів згідно з вихідними даними на
проектування, з дотриманням державних
стандартів, норм і правил, регіональних
і місцевих правил забудови.

Відповідно до п. 34, 42 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються питання
регулювання земельних відносин,
затвердження в установленому порядку
місцевих містобудівних програм,
генеральних планів забудови
відповідних населених пунктів, іншої
містобудівної документації.

Статтею 31 цього закону передбачено, що
до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить підготовка і подання на
затвердження ради відповідних
місцевих містобудівних програм,
генеральних планів забудови населених
пунктів, іншої містобудівної
документації; встановлення на
відповідній території режиму
використання та забудови земель, на
яких передбачена перспективна
містобудівна діяльність; делеговані
повноваження: участь у прийнятті в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у порядку та у випадках,
встановлених законом.

Питання прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
врегульовані Постановою КМУ від 13
квітня 2011 р. N 461.

Пунктом 2 цього порядку встановлено, що
прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до І - III категорії складності,
та об'єктів, будівництво яких здійснено
на підставі будівельного паспорта,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами (далі - Інспекція) поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації (далі -
декларація).

Пункт 10 порядку передбачає, що у разі
коли на самочинно збудоване нерухоме
майно визнано право власності за
рішенням суду, воно приймається в
експлуатацію згідно з цим Порядком.
Експлуатація об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію, забороняється.

Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України, право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, споруди тощо)
виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна). Якщо
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації.

Відповідно до статті 376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

В матеріалах справи відсутні докази
щодо звернення позивачки до Державної
архітектурно-будівельної інспекції та
її територіальних органів, що
підтверджувало б досудовий та
законодавчо передбачений порядок
врегулювання спору, з метою перевірки
дотримання всіх необхідних вимог до
об'єкту нерухомості, наявність яких
можуть встановити лише компетентні
органи.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції від 08 листопада 2012 року не
може залишатися в силі і підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову ОСОБА_3 у задоволенні її
позовних вимог до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтерсервісбуд» про визнання права
власності.

Керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Прокурора
Жовтневого району м. Дніпропетровська
Скрипніка М.В., який діє в інтересах
Дніпропетровської міської ради -
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 08 листопада 2012
року - скасувати і ухвалити нове
рішення.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її
позовних вимог до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтерсервісбуд» про визнання права
власності.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий

Судді