16 грудня 2014 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Бородіної О.В.
при секретарі Алімурадовій Т.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Ленінський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зобовязання зняти з реєстрації місця проживання, -
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартира АДРЕСА_1, та зобовязання Ленінського районного відділу у місті Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 22, кв. 137.
Позивач та його представник у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи та просять винести судове рішення на сьогоднішньому судовому засіданні.
Представник третьої особи до судового засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Суд вважає, що у даному випадку можливий заочний розгляд справи згідно з вимогами ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач та представник позивача не заперечують проти цього, а у справі достатньо матеріалів для заочного розгляду.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, та вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що 22 листопада 1979 року на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської районного Ради народних депутатів м. Харкова № 289 від 21.11.1979 року, громадянці ОСОБА_1 було видано ордер № 024992 на право зайняття трьох кімнат загальною житловою площею 45, 5 кв.м. в квартирі АДРЕСА_2.
Згідно з вказаним ордером, до складу сімї позивача належали: ОСОБА_3 чоловік позивача, ОСОБА_4 син позивача, та ОСОБА_5 мати позивача.
18 серпня 1992 року у сина позивачки та його дружини народилася донька ОСОБА_6, яка позивачці доводиться онукою. Через деякий час, шлюб сина позивачки та його дружини було розірвано.
27 серпня 2009 року, місце проживання ОСОБА_2 було зареєстроване в квартирі, наймачем якої була позивач.
Згідно довідки № 1615 від 26.09.2014 року, виданої Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» дільниця № 29, станом на 26 вересня 2014 року до складу сімї позивача належать та зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 син позивача та ОСОБА_2 онука позивача.
Однак, з дня реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 до часу подачі позову до суду, відповідачка у вказаній квартирі № 137 жодного дня не мешкала, будь-які особисті речі відповідача в квартирі відсутні, ніяких стосунків та звязків відповідач не підтримує з позивачкою, наміру ослитися в квартирі не виявляє.
Актом опису сусідів від 10.10.2014 року, підписи яких засвідчено Начальником дільниці № 29 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» ОСОБА_8, підтверджуються факти не проживання відповідача у квартирі № 137 у період з 1999 по 2014 рік, відсутність особистих речей відповідача у вказаній квартирі, відсутність перешкод для проживання відповідача у квартирі.
Отже, станом на 31 жовтня 2014 року термін відсутності відповідача у спірній квартирі перевищує пять років, при цьому, зазначений термін протягом свого перебігу не переривався.
Також, факт не проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 підтвердив допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка пояснила, що з 2002 року вона постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 22АДРЕСА_3, і за весь час її проживання, вона жодного разу не бачила відповідачку в квартирі № 137, яка розташована по сусідству з її квартирою.
Відповідно ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Тобто вказана квартира № 137 вже не є місцем проживання відповідача, адже відповідачка ОСОБА_2 в ній не проживає, витрат по утриманню житла не несе, однак залишається зареєстрованою у ній.
З наведеного вбачається, що реєстрація місця проживання відповідача у квартирі № 137 має виключно формальний характер, що між тим, створює певні труднощі для позивача у користуванні даним приміщенням, адже відповідач участі у сплаті комунальних послуг не приймає, спільного господарства з позивачем не веде, квартирою не користується, про збереження в ній майна не дбає.
Слід зазначити, що позивач досяг пенсійного віку, не працює, отримує дохід від пенсії, змушений утримувати квартиру з розрахунку за кожну особу зареєстровані в квартирі, в тому числі і за відповідача.
Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 відсутня за зареєстрованим місцем її проживання без поважних причин понад передбачені законом строки, суд вбачає підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування квартирою.
У звязку з вищевикладеним, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 137 в будинку № 22 по вул. Золочівській в м. Харкові.
Зобовязати Ленінський районний відділ у місті Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 22, кв. 137.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Бородіна