Справа № 738/1510/14-ц
№ провадження 2/738/280/2014
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 липня 2014 року
м. Мена

Менський районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого судді Волошиної Н.В.

з участю секретаря Костюка І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мена справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, зняття з
реєстраційного обліку,-,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, в якому просила визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування житловим будинком по
АДРЕСА_1 та зобов'язати останніх
знятись з реєстрації у вказаному
будинку. Свої позовні вимоги мотивує
тим, що вона є власником будинку
АДРЕСА_1, з 2005 року по 2008 рік її син -
ОСОБА_4 співмешкав із ОСОБА_2, в зв'язку з
чим остання та її син - ОСОБА_3 в липні 2005
року вселилися та зареєструвалися в її
будинку. З 2008 року відповідачі не
проживають у вказаному будинку, не
оплачують комунальні послуги, не
несуть інших витрат по його утриманню,
що призводить до порушення її прав
власника.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, надала суду заяву з
проханням розглянути справу без її
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та не заперечує проти
ухвалення заочного рішення у разі
неявки в судове засідання
відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення поштового
відправлення, про причини неявки не
повідомили, клопотань про розгляд
справи тільки з їх участю не надходило.
У зв'язку з цим суд згідно вимог ст.ст.
224-225 ЦПК України вважає необхідним
провести заочний розгляд справи, проти
чого не заперечувала і позивач у
письмовій заяві.

Представник третьої особи - Управління
Державної міграційної служби України в
Чернігівській області в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі, при вирішенні спору поклався на
розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані позивачем і долучені
до матеріалів справи письмові докази,
суд приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником житлового будинку АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу №54
від 26 червня 1987 року, що вбачається із
Витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності (а.с.6).

Відповідно до довідки №1227 від 03
червня 2014 року Березнянської селищної
ради Менського району Чернігівської
області АДРЕСА_1 перейменована на
АДРЕСА_1 на підставі рішення сесії
Березнянської селищної ради від 27
грудня 2001 року.

Згідно із записами, зробленими в
будинковій книзі, відповідачі ОСОБА_2
та ОСОБА_3 зареєстровані по АДРЕСА_1 з 01
липня 2005 року (а.с. 14-24).

Про факт непроживання відповідачів в
зазначеному вище будинку та про
відсутність в будинку їх майна
депутатом та секретарем Березнянської
селищної ради складений акт
обстеження умов проживання від 12
травня 2014 року (а.с. 25).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Приписами ч.2 ст. 405 ЦК України
визначено, що член сім'ї власника житла
втрачає право на користування житлом у
разі відсутності члена сім'ї без
поважних причин понад один рік, якщо
інше не встановлено домовленістю між
ним і власником житла або законом.

Виходячи з викладеного вище, суд
вважає, що позивач довела той факт, що
відповідачі понад один рік не
проживають за місцем реєстрації в
житловому будинку по АДРЕСА_1 без
поважних причин, а тому ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 необхідно визнати такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням, яке належить позивачу.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону
України від 11 грудня 2003 року «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної
норми, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про:
1) позбавлення права власності на
житлове приміщення; 2) позбавлення
права користування житловим
приміщенням; 3) визнання особи безвісно
відсутньою; 4) оголошення фізичної
особи померлою. Отже, вимога про зняття
з реєстрації є у даному випадку зайвою,
оскільки зняття особи з реєстрації
відбувається на підставі рішення суду
про позбавлення права користування
житловим приміщенням при зверненні
зацікавленої особи до відповідних
органів в передбаченому законом
порядку.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
необхідно стягнути судові витрати,
понесені останньою при подачі позову -
243,60 грн. (а.с.1 ).

Керуючись ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК
України, ст.ст. 3, 10-11, 88, 158-160, 209, 212-215, 218,
224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстраційного обліку -
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 по 121 грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана позивачем протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
Н. В. Волошина