№2/263/1830/2014
№263/3447/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Жовтневий районний суд міста Маріуполя
Донецької області у складі:
головуючого судді Ковтуненка В.О.,
при секретарі Орловій Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
10.04.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про стягнення
на його користь: суми боргу за
договором позики у розмірі 386369 гривень
10 копійок, процентів за користування
51 копійка, суми інфляції у розмірі 4246
гривень 20 копійок, трьох процентів
сплаченого судового збору у розмірі 3654
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 28.04.2011 року між ним та
ОСОБА_2 був укладений договір позики,
відповідно до якого він надав позику
відповідачу у сумі 264184 гривні, що
підтвердження укладання договору
позики, ОСОБА_2 було видано йому
розписку, відповідно до якої він
зобов'язався повернути борг у строк до
10 травня 2013 року. На теперішній час сума
боргу не повернута. Просить стягнути з
відповідача на свою користь суми боргу
за договором позики, крім того,
проценти за користування грошовими
коштами, індекс інфляції та три
відсотки річних від простроченої суми
за весь період прострочки повернення
боргу, а всього у розмірі 424758 гривень 68
копійок та судовий збір.
Позивач надав суду заяву в якій просить
розглянути справу у його відсутність,
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, про день та час розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку.
Суд вважає, що причини неявки
відповідача, належним чином
повідомленого про час та місце
розгляду справи, не є поважними, в
зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно розписки від 28 квітня 2011 року
ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 грошові
кошти у розмірі 264184 гривні, що
еквівалентно 33023 доларам США, які
зобов'язався повернути по курсу
продажу доларів США АТ «УкрЕксімБанк»
у строк до 10 травня 2013 року.
Документальне підтвердження виконання
відповідачем зобов'язань по поверненню
суми боргу відсутнє.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Згідно ст.1049, ст.1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та у
порядку, що встановлені договором. Якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього
Кодексу.

Відповідно з вимогами ч.2 ст.625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивач просить стягнути суму боргу за
договором позики у розмірі 386369 гривень
10 копійок, оскільки еквівалент суми
позики складав 33023 долари США, а станом
на дату подачі позову 08.04.2014 року курсу
продажу доларів США АТ «УкрЕксімБанк»
складає 11,70 гривень за 1 долар США.

Суд не погоджується з доводами
позивача, оскільки предметом договору
позики була грошова сума визначена не в
іноземній валюті, а в гривнях України у
розмірі 264184 гривні, яка підлягає
стягненню з відповідача.

Неповернута сума позики становить 264184
гривні, а відповідно сума інфляційних
виплат за період з червня 2013 року по
лютий 2014 року (включно) становить 2903,38
гривень, оскільки загальний індекс
інфляції в цей період складає 1,099%.

Таким чином, сума неповернутою позики з
урахуванням встановленого індексу
інфляції становить 267087,38 гривень.

Позивач, посилаючись на ст.1048 ЦК
України, вважає, що на його користь з
відповідача необхідно стягнути
проценти за користування кредитом. У
зв'язку с тим, що договором розмір
процентів не встановлено, то він
повинен визначатися на рівні облікової
ставки Нацбанку України.

Позивач надав суду розрахунок суми
відсотків у сумі 23568,51 гривень за
користування грошовими коштами в
період з 11.05.2013 року по 08.04.2014 року, з
урахуванням того, що розмір відсотків
визначений на рівні облікової ставки
Національного банку України, яка
складала: 7,5% в період з 23.03.2012 року по
09.06.2013 року; 7,0% в період з 10.06.2013 року по
12.08.2013 року; 6,5% в період з 13.08.2013 року по
08.04.2014 року. Одночасно просив стягнути
три проценти річних у розмірі 10574
гривні 87 копійок.

Суд вважає, що в цій частині позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

У відповідності з вимогами ст.1048 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Судом встановлено, що договором позики
від 28 квітня 2011 року не передбачене
право позивача на отримання процентів
від відповідача, а тому сума процентів
з цих підстав стягненню не підлягає.

Проте, на користь позивача з
відповідача повинні бути стягнути
проценти, передбачені ст.625 ЦК України.

На час звернення позивача до суду
період прострочення становить 333 дні, а
тому розмір процентів, передбачених
ст.625 ЦК України, становить 7230,68 гривень
(264181 гривень х 3% / 365 днів х 333 дні).

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_1 підлягають
стягненню сума боргу з врахуванням
встановленого індексу інфляції 267087,38
гривень, три проценти річних у сумі 7230,68
гривень, а всього 274318,06 гривень.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судовий збір у
сумі 3654 гривні.

На підставі ст.ст. 536, 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК
України, керуючись ст.ст.10, 88, 213, 215, 224
ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів, задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (посвідка на постійне
проживання серії НОМЕР_1 видана СГІРФО
Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС
України в Донецькій області від 30.12.2008
року) на користь ОСОБА_1 (посвідка на
постійне проживання серії НОМЕР_2
видана ВГІРФО Маріупольського МУ УМВС
України в Донецькій області від 12.06.2006
року) суму боргу за договором позики
від 28.04.2011 року з врахуванням
встановленого індексу інфляції 267087,38
гривень, три проценти річних у сумі 7230,68
гривень, судовий збір у сумі 3654 гривні,
а всього 277972 (двісті сімдесят сім тисяч
дев'ятсот сімдесят дві) гривні 06
копійок.

Рішення суду може бути переглянуто
Жовтневим районним судом м. Маріуполя
за письмовою заявою відповідача, яка
може бути подана до суду протягом 10
днів з дня отримання копії рішення
суду.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Позивач,
який брав участь у справі, але не був
присутнім у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, може
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.О. Ковтуненко