АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/5872/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Трещов В. В. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року м.
Дніпропетровськ

колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» на
рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 15 травня 2014 року
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
звернення стягнення, -

В с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
«Приватбанк» звернулось з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення
стягнення(а.с.2-3).

Позивач зазначав, що відповідно до
укладеного договору DNZ0GA00000053 від 20.12.2006
року ОСОБА_3 отримала 20.12.2006 року кредит
у розмірі 25 000 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 10,08% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 21.12.2010 року.

Згідно умов договору погашення
заборгованості повинно здійснюватися
в наступному порядку: щомісяця в період
сплати, позичальник повинен надати
банку грошові кошти(щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати.

У порушення умов договору відповідач
зобов'язання за договором належним
чином не виконав, що призвело до
збитків, які мають вираз у залученні
позивачем вільних коштів до страхового
резерву, створеного в забезпечення
простроченої заборгованості
позичальника та нести витрати по
сплаті податків та інших обов'язкових
платежів з цих коштів.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 10.02.2014 року має
заборгованість 50347,75 доларів США, що за
курсом 8,52 відповідно до службового
розпорядження НБУ від 10.02.2014 року
становить 428962,83 грн., яка складається із
наступного: 13130,37 доларів США -
заборгованість за кредитом; 15081,71
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
1150,00 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом: 20985,67
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ Комерційний
Банк «Приватбанк» та відповідачі
уклали договір іпотеки № DNZ0GA00000053 від
20.12.2006 року, за яким останні надали в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,80
кв.м, житловою площею 33,60 кв.м, що
належить їм на праві власності на
підставі свідоцтва про право
власності. Сторонами договору ціна
предмету іпотеки обумовлена у розмірі
40000 доларів США.

Посилаючись на викладені обставини,
позивач просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
DNZ0GA00000053 від 20.12.2006 року в розмірі 50347,75
доларів США, що за курсом 8,52 відповідно
до службового розпорядження НБУ від
10.02.2014 року становить 428962,83 грн.
звернути стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 54,80 кв.м,
житловою площею 33,60 кв.м, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки на підставі
договір іпотеки № DNZ0GA00000053 від 20.12.2006
року ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк»
з укладанням від імені відповідачів
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державного реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установаї,
підприємствах або організаціях,
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
хдійснення ПАТ Комерційний Банк
«Приватбанк»всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки; виселити відповідачів та
інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають в квартирі, що є предметом
іпотеки, розташованої за адресою:
м.Дніпропетровськ, пр.Героїв, буд.46,
кв.461; стягнути з відповідачів судові
витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 15 травня 2014 року
в задоволенні позову
відмовлено(а.с.65-68).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права(а.с.71-75).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтями 526, 527 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) - ст.610 ЦК України.

За змістом ст.612 ЦК України одним із
видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

За положеннями ст.627 ЦК України
відповідно до ст.6 цього Кодексу,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Частиною 1 ст.628 ЦК України визначено,
що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

По справі встановлено, що 20.12.2006 року
між Приватбанком, правонаступником
якого є ПАТ КБ «Приватбанк»(22-23), та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір
DNZ0GA00000053 від 20.12.2006 року, за умовами
якого позичальник отримала кредит у
розмірі 25 000 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 10,08% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 21.12.2010 року(а.с.13-14).

Факт отримання кредитних коштів
підтверджується ордером про надання
кредиту від 20.12.2006 року(а.с.15).

Відповідно до п.1.1 кредитного
договору № DNZ0GA00000053 від 20.12.2006 року
позичальник повинен надавати банку
кошти(щомісячний платіж) у сумі 686,71
доларів США для погашення
заборгованості за кредитом, що
складається із заборгованості по
кредиту, відсоткам, винагороди,
комісії(а.с.13).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором DNZ0GA00000053 від 20.12.2006 року, між
ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4
укладено 20.12.2006 року іпотечний договір
№DNZ0GA00000053, предметом якого значиться
нерухоме майно: квартира
АДРЕСА_1(а.с.16-18).

Відповідно до п.16.7.1 іпотечного
договору № DNZ0GA00000053 від 20 грудня 2006 року
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки у випадку,
якщо в момент настання термінів
якого-небудь із зобов'язань
передбачених кредитним договором, вони
не будуть виконані(а.с.16-18).

Зобов'язання за кредитним договором
ОСОБА_3 належним чином не виконувала, у
зв'язку з чим станом на 10.02.2014 року
позивач визначив заборгованість у сумі
50 347,75 доларів США, що за курсом 8,52 грн.
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 10.02.2014 року
становить 428962,83 гривень(а.с.5-7), яка
складається з наступного:
заборгованість за кредитом - 13130,37
доларів США; заборгованість по
процентам за користування кредитом -
15081,71 доларів США; заборгованість по
комісії за користування кредитом - 11520
доларів США; пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором -
20985,67 доларів США.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами - ст.629 ЦК України.

Разом з тим відповідно до ст.256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

За правилами ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг
позовної давності починається з дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила - ч.1
ст.261 ЦК України.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що наведені у
ст.ст.252-255 ЦК України. При цьому початок
перебігу позовної давності
пов'язується не стільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами (фактами), які свідчать про
порушення прав особи - ст.261 ЦК України,
за змістом якої початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Відповідно до ст.267 ЦК України особа,
яка виконала зобов'язання після спливу
позовної давності, не має права
вимагати повернення виконаного, навіть
якщо вона у момент виконання не знала
про сплив позовної давності. Заява про
захист цивільного права або інтересу
має бути прийнята судом до розгляду
незалежно від спливу позовної
давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Із змісту кредитного договору №
DNZ0GA00000053 від 20.12.2006 року вбачається, що
сторонами договору передбачено
порядок погашення заборгованості, а
саме: щомісячними платежами, що
складається із заборгованості по
кредиту, відсоткам, винагороди,
комісії. Кінцевий термін повернення
кредиту - 21.12.2010 року(а.с.13-14).

Таким чином, за умовами кредитного
договору позичальник зобов'язаний
здійснювати повернення кредиту
частинами - щомісячними платежами в
розмірі та в строки, визначені
договором, а відтак право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу і
початок перебігу позовної давності у
зв'язку з цим починається з моменту
порушення строку його погашення, тобто
з моменту(місяця, дня) невиконання
позичальником зобов'язання щодо
погашення чергового платежу.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Із справи видно, що з позовом до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення
стягнення на предмет іпотеки: квартиру
АДРЕСА_1, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
DNZ0GA00000053 від 20.12.2006 року, кінцевий термін
повернення кредиту за яким 21.12.2010 року,
останній платіж за яким внесено 28.01.2009
року(а.с.5-7), позивач звернувся до суду 27
лютого 2014 року(а.с.2-3), тобто з пропуском
позовної давності.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 просила застосувати наслідки
спливу позовної давності(а.с.57-59).

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
- ч.4 ст.267 ЦК України.

Таким чином, встановивши зазначені
обставини, суд прийшов до правильного
висновку, що зі спливом строку позовної
давності до основної вимоги,
вважається, що позовна давність
спливла й до додаткової вимоги, а саме
до вимоги про звернення стягнення на
предмет іпотеки, а тому суд
обгрунтовано відмовив ПАТ Комерційний
Банк «Приватбанк» в задоволенні позову
за спливом позовної давності.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що судом неправильно застосована
позовна давність, не можуть бути взяті
до уваги, оскільки висновок суду про
відмову в задоволенні позову з підстав
спливу позовної давності грунтується
на матеріалах справи та нормах діючого
законодавства, що регулює встановлені
правовідносини. Підстав для скасування
судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 15 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -