Єдиний унікальний номер 2-616/11
Номер провадження 22-ц/775/3206/2014
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді: Санікової О.С.,

суддів: Барсукової О.І., Канурної О.Д.,

при секретарі: Хохулі М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом Приватного акціонерного
товариства «Горлівськтепломережа» до
ОСОБА_1 про розірвання договору,
стягнення заборгованості за договором
реструктуризації

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 19 квітня 2012 року, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2010 року закрите акціонерне
товариство «Горлівськтепломережа»,
правонаступником якого є приватне
акціонерне товариство
«Горлівськтепломережа» (далі - ПрАТ
«Горлівськтепломережа») звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання
договору, стягнення заборгованості за
договором реструктуризації.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 11
вересня 2003 року між ним та ОСОБА_1
укладений договір про
реструктуризацію заборгованості за
надані послуги з теплопостачання в
розмірі 2 337,47 грн. на період з 1 жовтня 2003
року до 31 липня 2013 року, умови якого
відповідач не виконує.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд розірвати договір про
реструктуризацію заборгованості від 11
вересня 2003 року, стягнути з ОСОБА_1 на
його користь заборгованість за послуги
з теплопостачання в розмірі 8 275,40 грн.
та пеню в розмірі 35,57 грн.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки від 19 квітня
2012 року позовні вимоги ПрАТ
«Горлівськтепломережа» задоволено.
Розірвано договір про
реструктуризацію заборгованості від 11
вересня 2003 року, укладений між ПрАТ
«Горлівськтепломережа» та ОСОБА_1,
стягнуто з останньої заборгованість за
договором у розмірі 8 275,40 грн. та пеню в
розмірі 35,57 грн. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
ПрАТ «Горлівськтепломережа»,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що вона достроково, до
закінчення строку на який була
розстрочена сплата заборгованості,
повністю сплатила визначену в договорі
реструктуризації суму заборгованості
та станом на 12 жовтня 2005 року у неї
заборгованості перед ПрАТ
«Горлівськтепломережа» за послуги з
теплопостачання не було: як щодо
заборгованості так і щодо поточних
платежів, що на думку апелянта було
підставою для припинення дії договору
та його розірвання. Судом першої
інстанції не враховано того, що
починаючи з 2007 року споживач ОСОБА_1 не
отримує послуг з теплопостачання в
квартирі АДРЕСА_1 через те, що сталося
аварійне відключення, здійснене
виконавцем послуг комунальним
підприємством, зумовлене неналежним
технічним станом системи
теплопостачання. В порушення норм
процесуального права суд вийшов за
межі позовних вимог та розглянув спір з
приводу поточних платежів, сплата яких
не була віднесена до предмету договору.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_1 не з'явилась, про розгляд справи
повідомлена телефонограмою,
зареєстрованою в журналі телефонограм
№2 15.04.2014 року за № 6077 відповідно до
вимог ч.6 ст.74 ЦПК України.

Представник ПрАТ
«Горлівськтепломережа» Михайлова О.О.,
яка діє на підставі довіреності, проти
задоволення апеляційної скарги
заперечувала, просила її відхилити.

Згідно з ч.2 ст.305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи. За таких обставин апеляційний
суд вважає можливим розглянути
апеляційну скаргу за відсутності
відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
наведені у скарзі доводи, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ПрАТ «Горлівськтепломережа»,
суд першої інстанції виходив із того,
що ОСОБА_1 не виконала умови договору
про реструктуризацію заборгованості
за послуги з теплопостачання від 11
вересня 2003 року, що суперечить нормам
діючого законодавства, у зв'язку з чим
суд розірвав договір та стягнув з неї
заборгованість та пеню.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
реструктуризацію заборгованості з
квартирної плати, плати за
житлово-комунальні послуги, спожиті
газ та електроенергію» заборгованість
з квартирної плати (плати за утримання
житла) та плати за комунальні послуги
(водо-, тепло-, газопостачання, послуги
водовідведення, електроенергія,
вивезення побутового сміття та рідких
нечистот) (далі - житлово-комунальні
послуги) наймачів жилих приміщень та
власників жилих будинків або квартир
(далі - громадяни), яка склалася на дату
набрання чинності цим Законом перед
надавачами житлово-комунальних послуг,
реструктуризується на термін до 60
місяців залежно від суми боргу та рівня
доходів громадян на дату
реструктуризації.

Для реструктуризації заборгованості
громадяни укладають з
підприємствами-надавачами
житлово-комунальних послуг договори
про щомісячне рівномірне погашення
реструктуризованої заборгованості та
своєчасну сплату поточних платежів за
житлово-комунальні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 червня 2003 року затверджено
порядок погашення реструктуризованої
заборгованості та внесення поточних
платежів за житлово-комунальні послуги
та типовий договір про
реструктуризацію заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна
або розірвання договору вчиняється в
такій самій формі, що й договір, що
змінюється або розривається, якщо інше
не встановлено договором чи законом.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 мешкає в
квартирі АДРЕСА_2 та є споживачем
послуг з теплопостачання, за які
сплачувала не в повному розмірі, у
зв'язку з чим станом на 1 липня 2003 року
заборгованість склала 2337 грн. 47 коп.
Відповідно до договору про
реструктуризацію від 11 вересня 2003 року,
сплата заборгованості розстрочена на
період з 1 жовтня 2003 року до 31 липня 2013
року.

У п. 1 договору про реструктуризацію
заборгованості від 11 вересня 2003 року
визначено надання ЗАТ
«Горлівськтепломережа» ОСОБА_1
розстрочки на погашення
заборгованості за послуги з
теплопостачання за адресою: АДРЕСА_3.

Пунктом 5 указаного договору
встановлено строки сплати
заборгованості - до 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 2 договору про
реструктуризацію заборгованості за
послуги з теплопостачання №1051430 від 11
вересня 2003 року, обов'язковою умовою
надання розстрочки у погашенні
заборгованості з послуг
теплопостачання є своєчасна сплата
поточних платежів за теплову енергію.

Згідно п. 4 вказаного договору, загальна
сума щомісячного обов'язкового платежу
складається з суми щомісячного платежу
реструктуризованої заборгованості з
плати за послуги теплопостачання,
вказаного в п. 1 цього договору та суми
щомісячного платежу з послуг по
теплопостачанню, визначеного згідно з
п.п. 2, 3 цього договору.

Відповідно до п. 5 договору про
реструктуризацію заборгованості
громадянин сплачує встановлені п. 4
цього договору платежі щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за
розрахунковим.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачка у порушення вказаних умов
договору несвоєчасно та не в повному
обсязі сплачувала щомісячні платежі,
що складаються з суми щомісячного
платежу реструктуризованої
заборгованості з плати за послуги
теплопостачання та суми щомісячного
платежу з послуг по теплопостачанню.

Вказані обставини відповідачкою не
спростовані.

Згідно п.п. 9, 9.1 громадянин
зобов'язується забезпечити своєчасну
сплату поточних платежів та погашення
реструктуризованого боргу за послуги
теплопостачання. Згідно п. 11 договору
про реструктуризацію заборгованості, у
разі несвоєчасного внесення плати за
цим договором нараховується пеня в
розмірі 0,01 відсотка від суми
простроченого платежу, яка
нараховується за кожен день
прострочення.

Згідно з п. 12 договору про
реструктуризацію заборгованості
термін дії договору визначено до 31
липня 2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з розрахунком ПрАТ
«Горлівськтепломережа» від 29 червня 2010
року № 1, борг за договором про
реструктуризацію заборгованості
станом на 25 червня 2010 року склав 8 275 грн.
40 коп.

Таким чином, борг за договором про
реструктуризацію заборгованості виник
за період з жовтня 2003 року до травня 2010
року, а саме за 2006 - 2010 роки, тобто під
час дії договору.

Разом з тим у п. 7.2 договору про
реструктуризацію заборгованості
передбачено, що у разі дострокового
погашення боргу, ПрАТ
«Горлівськтепломережа» зобов'язується
прийняти рішення про дострокове
припинення договору.

Про автоматичне розірвання договору не
йдеться, а відповідачка не зверталась
до позивача з письмовою заявою про
дострокове припинення договору.

Не впливають на правильність висновків
суду першої інстанції і доводи
апеляції щодо неотримання ОСОБА_1 з 2007
року послуг з теплопостачання в
квартирі АДРЕСА_1, оскільки вказані
обставини відповідачкою не доведені та
спростовані іншими доказами по справі,
а саме актами про включення опалення у
будинку АДРЕСА_1 за період з 2006 по 2010 рр.
( а.с.40-42).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Строк виконання договору про
реструктуризацію заборгованості,
тобто термін його дії, до 31 липня 2013
року. Таким чином, перебіг позовної
давності починається з цієї дати, а не з
моменту укладення договору.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції повно, всебічно та правильно
встановив обставини справи і
відповідні їм правовідносини, з'ясував
доводи і заперечення сторін,
встановленим обставинам та доказам дав
належну оцінку та дійшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не дають
підстав вважати, що судом першої
інстанції були допущено неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
19 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді: