Справа № 2/381/1277/13 Головуючий у І
інстанції Соловей Г.В.Провадження №
22-ц/780/203/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 4
УХВАЛА

Іменем України

14 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Малорода О.І., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 04 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дмитрівської
сільської ради про визнання права
забудовника будинку, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду із зазначеним
позовом, який згодом уточнила і
просила скасувати свідоцтво про право
власності САЕ № 78137, видане 16.08.2013 року
реєстраційною службою Фастівського
міськрайонного управління юстиції
Київської області на ім.'я ОСОБА_2,
виключити дане свідоцтво з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності та
визнати за нею право забудовника
будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог,
зазначала, що їй на праві особистої
власності належить будинок,
розташований в АДРЕСА_1, в якому вона
проживала. В 2004 році тяжко захворіла і
переїхала проживати до доньки в
м.Боярку. В 2010 році їй стало відомо, що
вказаний будинок вона подарувала
відповідачці. Вказаний договір
дарування за рішенням апеляційного
суду визнано недійсним. В зв'язку з тим,
що будинок був не новий вона разом з
доньками вирішила побудувати новий.
Оформлення дозволів та організацію
будівельних робіт доручила дочці. В 2010
році дізналась, що дозвіл видано на
відповідачку. На даний час новий
будинок майже побудовано, на що були
витрачені кошти позивачки та її доньок.
При зверненні до сільської ради з
заявою про визнання її забудовником їй
було відмовлено. Вважає, що її права
були порушені незаконними діями
відповідачки.

Рішенням Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 04 листопада
2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити,
посилаючись на те, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи, рішення суду ухвалене з
порушенням норм матеріального права.

Зокрема в доводах апеляційної скарги
зазначає про те, що суд
безпідставно не взяв до уваги покази
свідків, які підтвердили факт
будівництва спірного будинку за
кошти позивача і її доньок та
письмові документи про придбання
будівельних матеріалів на їм'я
доньки позивача ОСОБА_3

Також апелянт зазначає про те, що
відповідно до рішення апеляційного
суду Київської області від 16 липня
2012 року залишено без змін рішення
суду першої інстанції, яким визнано
недійсним договір дарування
будинку, проте їй не повернуто у
власність «старий будинок».

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає із слідуючих підстав.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що позивачем не було надано
належних доказів на підтвердження
своїх позовних вимог та тих фактів, на
які вона посилалась в позовній заяві.

Крім цього, суд врахував, що рішенням
апеляційного суду, яке набрало
законної сили, ОСОБА_1 відмовлено у
визнанні за нею права власності на
спірний житловий будинок.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, крім
випадків, передбачених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 16 ЦК України визначено
способи захисту цивільних прав.

1. Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

2. Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна); якщо договором або законом
передбачено прийняти нерухомого майна
до експлуатації з моменту прийняття
його до експлуатації; коли ж право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації з моменту такої реєстрації.

Судом першої інстанції встановлено,
що рішенням № 3.1 від 24 квітня 2008 року
виконавчого комітету Дмитрівської
сільської ради Фастівського району
Київської області надано дозвіл ОСОБА_2
на будівництво житлового будинку,
господарських будівель та літньої
кухні на земельній ділянці, яка
належить їй на праві власності згідно
державного акту серії ЯГ №169918 від
07.06.2007 року, та пунктом 5 цього рішення
зобов'язано її знести старий будинок.

Рішенням №5.4.4.2 від 27 травня 2010 року
виконавчим комітетом Дмитрівської
сільської ради Фастівського району
Київської області ОСОБА_2 надано дозвіл
на оформлення права власності на
житловий будинок АДРЕСА_1.

16 серпня 2013 року реєстраційною
службою Фастівського міськрайонного
управління юстиції на ім.'я ОСОБА_2
видано свідоцтво про право
власності, згідно з яким їй на праві
приватної власності належить
житловий будинок по АДРЕСА_1
загальною площею 145, кв.метрів
житловою площею 56,8 кв.метрів та
проведена державна реєстрація права
власності. (а.с.63-64).

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 16 липня 2012 року
скасовано рішення Фастівського
районного суду Київської області від
5 червня 2012 року в частині визнання
за ОСОБА_1 права власності на
будинок, розташований по АДРЕСА_1 і в
цій частині ухвалено нове рішення
про відмову в позові (а.с.7-9).

Позивачем в установленому законом
порядку не доведено, що житловий
будинок АДРЕСА_1, власником якого є
ОСОБА_2, збудований за кошти
позивача та її доньок

Встановивши вказані обставини
справи, з врахуванням доказів,
наданих сторонами на підтвердження -
заперечення позову, суд прийшов до
законного і обґрунтованого висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи
та підтверджується належними і
допустимими доказами ОСОБА_2 у
встановленому законом порядку набула
право власності на спірний житловий
будинок.

Рішення № 3.1 виконавчого комітету
Дмитрівської сільської ради
Фастівського району Київської області
від 24 квітня 2008 року про надання
дозволу ОСОБА_2 на будівництво
житлового будинку, господарських
будівель та літньої кухні та рішення
цього-ж виконкому сільської ради
№5.4.4.2 від 27 травня 2010 року про надання
дозволу ОСОБА_2 на оформлення права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
на час вирішення спору не оспорені
і є чинними.

Крім цього, колегія суддів вважає, що
права позивача на захист порушеного
права в обраний нею у даній справі
спосіб не підлягають захисту,
оскільки такий спосіб захисту
цивільного права - визнання
забудовником житлового будинку не
передбачений нормами Цивільного
кодексу України.

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і передбачених законом
підстав для його скасування при
апеляційному розгляді не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд безпідставно не взяв до уваги
покази свідків, які підтвердили факт
будівництва спірного будинку за
кошти позивача і її доньок та
письмові документи про придбання
будівельних матеріалів на їм'я
доньки позивача ОСОБА_3 є
необґрунтованими і підлягають
відхиленню.

Судом встановлено, що позивачем на
підтвердження позову не надано
належних доказів підтвердження факту
будівництва спірного будинку за її
кошти та кошти її доньок, а з доданих
до позовної заяви копій чеків,
квитанцій, договорів встановити і
підтвердити обставини, на які
посилається позивач, неможливо.

Надані позивачем ксерокопії
видаткових накладних,
рахунків-фактур, накладних на ім.'я
ОСОБА_3 та договорів між ОСОБА_3 і ТОВ
«Гідропошук» не можна вважати
належними доказами підтвердження
витрат позивача на будівництво
будинку.

Інші доводи апеляційної скарги на те,
що ОСОБА_1 не повернуто у власність
«старий будинок» відповідно до
рішення апеляційного суду Київської
області від 16 липня 2012 року, яким
залишено без змін рішення суду
першої інстанції про визнання
недійсним договору дарування будинку
АДРЕСА_1, не заслуговують на увагу із
наступних підстав.

Рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 5 червня 2012
року, яким визнано недійсним договір
дарування будинку АДРЕСА_1, яке
залишене в цій частині без змін
ухвалою колегії суддів апеляційного
суду Київської області від 16 липня
2012 року, підлягає зверненню до
виконання місцевим судом, який
розглянув справу відповідно до вимог
ЦПК України та Закону України «Про
виконавче провадження».

Крім цього, цим-же рішенням
апеляційного суду Київської області
від 16 липня 2012 року ОСОБА_1
відмовлено в позові про визнання за
нею права власності на будинок,
розташований в АДРЕСА_1.

Також є чинним і рішення виконкому
Дмитрівської сільської ради
Фастівського району Київської області
від 24 квітня 2008 року про надання
дозволу ОСОБА_2 на будівництво
житлового будинку, господарських
будівель та літньої кухні на земельній
ділянці, яка належить їй на праві
власності згідно державного акту серії
ЯГ №169918 від 07.06.2007 року, та пунктом 5
цього рішення зобов'язано її знести
старий будинок.

Інших доводів незаконності і
необґрунтованості рішення суду
апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 04 листопада
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: