Справа № 750/2148/14 Провадження № 22-ц/795/1497/2014 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Литвиненко І. В. Доповідач - Острянський В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:Горобець т.В., ОСОБА_2,
при секретарі:ОСОБА_3,
за участю:ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду

апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про вселення, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 червня 2014 року та про постановлення нового рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі, а у вимогах зустрічного позову ОСОБА_5 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що суд помилково прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимог первісного позову, оскільки з часу укладення договору піднайму житла ОСОБА_5 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_7 жодного дня не проживали у спірному житлі. Тому, на думку апелянта, за рішенням суду відповідачі за первісним позовом мають бути визнані такими, що втратили право користування квартирою 21 в будинку № 101 по вул.Пухова в м.Чернігові. Вказує, що задовольняючи зустрічний позов, суд виходив з того, що квартиронаймач ОСОБА_4 чинить перешкоди у користуванні спірним житлом для ОСОБА_5 та її малолітньої дочки ОСОБА_7, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази про дані обставини. Тому, вважає апелянт, такий висновок суду є необгрунтованим та незаконним.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 червня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням було відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_7 про вселення і про зобовязання вчинити певні дії було задоволено та вселено ОСОБА_5 і ОСОБА_7 у квартиру АДРЕСА_1. Зобовязано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_7 у користуванні житлом квартирою 21 будинку 101 по вул.Пухова в м.Чернігові та надати їй ключі від квартири. Також було стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 243 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору у справі.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить апеляційний суд відхилити апеляційну скаргу та залишити оскаржуване рішення суду без змін, вважаючи, що місцевий суд постановив його з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, враховуючи наступне.

Постановивши рішення, місцевий суд виходив з того, що в квартирі АДРЕСА_1 на час розгляду справи в суді були зареєстровані: квартиронаймач ОСОБА_4, його дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, піднаймач ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2; що відповідачка разом зі своєю мамою 19 квітня 2001 року знялась з реєстрації і вибула на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, а через 10 років, 06 травня 2011 року нею з ОСОБА_4, як квартиронаймачем спірного житла було укладено безстроковий договір піднайму квартири, який є чинним до сьогоднішнього дня. Суд вважав, що дані обставини виключають підстави зустрічного позову про наявність прав члена сімї наймача спірної квартири у ОСОБА_5 та що підстави припинення договору піднайму передбачені ст.97 ЖК України, а на підставі ст.ст. 71,72 ЖК України можна визнати таким, що втратив право користування житлом наймача чи члена сімї наймача, якими не є ОСОБА_5 і її малолітня дочка та що позивачем не доведено, що ОСОБА_5К не проживає в квартирі без поважних причин, тому суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні первісного позову.

Задовольняючи зустрічний позов, місцевий суд вважав, що договір піднайму житла між сторонами від 06 травня 2011 року є чинним та обовязковим для виконання сторонами, за яким ОСОБА_5 набула права користування спірною квартирою і в звязку з відсутністю у неї вільного доступу до квартири через ненадання ОСОБА_4 позивачці за зустрічним позовом ключа від вхідних дверей, ОСОБА_5 позбавлена можливості виконувати умови договору піднайму житла, тому суд, оцінивши наведені обставини в сукупності прийшов до висновку про задоволення вимог за зустрічним позовом.

Такий висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі за первісним позовом жодного дня не проживали у спірній квартирі після укладення договору піднайму житла у травні 2011 року і це є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування квартирою та що висновок суду про те, що ОСОБА_4 чинить перешкоди ОСОБА_5 і малолітній ОСОБА_7 у користуванні спірним житлом не грунтуються на матеріалах справи, оскільки такі відсутні не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду і не знайшли свого підтвердження на нормах чинного законодавства в засіданні апеляційного суду.

Крім того, в засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 не заперечував, що він дійсно не видавав ОСОБА_5 ключі від вхідних дверей спірної квартири.

За таких обставин місцевий суд постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: