АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/1994/14
Головуючий у 1-й інстанції Савічев В. О.
Доповідач Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Дряниці Ю.В.
Суддів: Кривчун Т.О.; Карнауха П.М.
при секретарі: Ткаченко Т.І. з участю
адвоката ОСОБА_1 представника позивача
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Автозаводського районного
суду м.Кременчука Полтавської області
від 17 квітня 2014 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк Кіпру» до ОСОБА_3,
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Монолітбудкомплект» про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області Дряниці Ю.В., -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Автозаводського
районного суду м.Кременчука
Полтавської області від 17 квітня 2014
року позов ПАТ «Банк Кіпру» до ОСОБА_3,
ТОВ «Монолітбудкомплект» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та
ТОВ «Монолітбудкомплект»
заборгованість за кредитним договором
№ 14-299/2010 від 29.06.2010р. в сумі 9291 346,90 грн., з
яких заборгованість за кредитом 6475339, 30
грн., заборгованість за просроченими
процентами 908000,00 грн., нараховані
проценти - 1860379,32 грн., пеня за
просрочення сплати процентів- 47628, 58
грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ТОВ
«Монолітбудкомплект» в дольовому
порядку судові витрати з кожного по 1720,
50 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог банку. При цьому апелянт послався
на неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, зокрема, на те, що
банк повинен довести факт надання
товариству грошових коштів, а також
відсутність у справі доказів, що ТОВ
«Монолітбудкомплект» отримав за
кредитним договором саме таку суму
грошових коштів.

В суді апеляційної інстанції
сторони підтримали свої доводи.

Перевіривши матеріали
справи,з'ясувавши межі апеляційного
оскарження, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з підстав, визначених ст.308 ЦК України.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 29.06.2010р. між сторонами
по справі було укладено кредитний
договір № 14-299/2010 із подальшими змінами
та доповненнями.

Відповідно до умов
Кредитного договору банк надав
позичальникові грошові кошти в межах
відновлюваної кредитної лінії в сумі
6475339, 00 грн. на строк до 27.12.2017р. зі
сплатою процентної ставки за
користування кредитом в розмірі 20,5%
річних. За порушення строків
повернення кредиту (в тому числі
частково), сплати нарахованих
процентів, інших платежів, що
передбачені умовами Кредитного
договору, а також за порушення умов
Кредитного договору, розмір процентної
ставки за користування кредитними
коштами становить 23,5% річних.

Позивачем зобов'язання за
Кредитним договором було виконано в
повному обсязі - відкрито позичальнику
позичковий рахунок для надання
кредиту та надано кредит в межах
відкритої кредитної лінії, проте, умови
Кредитного договору в частині
дотримання графіку та погашення
заборгованості позичальником
систематично не виконувались, в зв'язку
з чим утворилась заборгованість на
загальну суму 9243718,32 грн.

За результатами апеляційного
розгляду колегія суддів приходить до
висновку, що вищезазначені обставини
місцевим судом були встановлені вірно
і їм дано належну правову оцінку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК
України зобов»язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору.

Згідно вимог ст.ст. 553 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником і у відповідності до
положень ст. 554 ЦК України така
відповідальність має бути солідарною,
якщо договором поруки не встановлено
субсидіарну відповідальність.

Таким, чином, є вірним висновок
місцевого суду про солідарну
відповідальність ТОВ
«Монолітбудкомплект» та ОСОБА_3, як
поручителя.

В судовому засіданні суду
апеляційної інстанції не здобуто
доказів того, що боржником кредитні
кошти від банку не були отримані, тому
доводи апеляційної скарги

ОСОБА_3, в цій частині, на увагу не
заслуговують, в тому рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим, тому скасуванню не
підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 17 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: (підпис)
Дряниця Ю.В.

Суддя: (підпис)
Кривчун Т.О.

Суддя: (підпис)
Карнаух П.М.

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Дряниця Ю.В.