Машівський районний суд Полтавської
Справа № 540/1599/13-ц
Номер провадження 2/540/23/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року. Машівський районний
суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді
Кравець С.В.

за участю: секретаря
Кольвашенко А.В.

відповідача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Машівка цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в и в :

у грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом, посилаючись
на те, що 04.08.2011р. між ним та
відповідачем був укладений кредитний
договір за умовами якого банк надав
позичальнику кредит в розмірі 11600 грн.
зі сплатою 12 % річних на суму залишку
заборгованості. В порушення умов
договору відповідач належним чином
його не виконує, а тому станом на
22.11.2013р. має заборгованість. У зв'язку з
наведеним позивач просить стягнути з
відповідача заборгованість по
кредитному договору в розмірі 36448, 86
грн. та судовий збір.

Відповідач направив до суду
заперечення в якому просить в
задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування своїх доводів
зазначив, що 04.08.2011р. між ним та
позивачем дійсно був укладений
кредитний договір на отримання 11600 грн.
Разом з тим, вважає, що позовні вимоги в
частині стягнення пені, фіксованого
штрафу, процентної складової та
комісії за користування кредитом
необхідно задоволити частково на
підставі ч.3 ст. 551 ЦК України, оскільки
вони більше ніж в три рази перевищують
розмір основної заборгованості. При
цьому, відповідач просить взяти до
уваги, що він не працює, перебуває на
обліку в центрі зайнятості і державна
допомога у зв'язку з безробіттям є
єдиним джерелом існування. Крім цього,
з нього стягуються аліменти на двох
неповнолітніх дітей, а тому стягнення
такої суми заборгованості поставить
його у скрутне матеріальне становище.

У судове засідання представник
позивача не з'явився направив заяву про
розгляд справи без його участі, просить
позов задоволити повністю.

Відповідач в засіданні позов визнав
частково з підстав викладених у
запереченні та зазначив, що за
кредитним договором щомісячний платіж
складав 556 грн. та автоматично
стягувався з його зарплатної картки.
Останній платіж здійснив десь у серпні
2012 року хоча і працював до березня 2013
року. Це було пов'язано з тим, що з нього
стягувалися аліменти на дітей, а також
ділилося майно подружжя.

Суд, заслухавши пояснення відповідача
та дослідивши надані докази, прийшов до
наступного висновку.

Судом установлено, що 04.08.2011р. між
публічним акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 укладений кредитний договір №
РLМWСС9ЕРD0146, за умовами якого банк надав
позичальнику кредит у розмірі 11600 грн.,
зі сплатою 0, 01% на місяць на суму
залишку заборгованості, щомісячної
винагороди в розмірі 232 грн., терміном
до 03.08.2014р. Погашення заборгованості
здійснюється з 10 по 20 число кожного
місяця в сумі 554, 83 грн. згідно з Умовами
та Правилами (а.с. 5-7, 11).

Відповідно до п. 5.1. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам, у
випадку несвоєчасного погашення
заборгованості по кредиту, позичальник
сплачує пеню в розмірі 1, 25 % від суми
простроченої заборгованості за кожен
день прострочки, але не менше 1 грн.

Пунктом 5.3 Умов передбачено, що при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань більше ніж на 30 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми
позову.

З наданого позивачем розрахунку
вбачається, що станом на 22.11.2013р.
відповідач має заборгованість за
кредитним договором перед банком в
розмірі 36448, 86 грн. з яких: 7791, 76 грн. -
заборгованість за кредитом;
заборгованість за відсотками - 8, 91 грн.;
заборгованість з комісії - 2942, 47 грн.;
заборгованість з пені - 23493, 87 грн.; штраф
(фіксована частина) - 500 грн., штраф
(відсоток від суми заборгованості) - 1711,
85 грн. (а.с. 3-4).

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а якщо
у зобов'язанні встановлений термін
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей термін.

Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Даючи оцінку доводам відповідача про
зменшення розміру заборгованості у
зв'язку з його тяжким матеріальним
станом, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Частиною 1 ст. 549 цього Кодексу
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Виходячи з зазначеної норми
безпідставними є посилання
відповідача про зменшення наряду з
пенею та штрафом також розміру комісії.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
істотними обставинами в розумінні ч.3
ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Так, судом установлено, що відповідач в
даний час перебуває на обліку у
Машівському районному центрі
зайнятості, що підтверджується
довідкою № 1 від 08.01.2014р. та отримує
допомогу в розмірі 1307, 71 грн., з якої 1/3
частки сплачує аліменти на 2х дітей (а.с.
32, 38). Разом з тим, суд також бере до
уваги той факт, що відповідач з липня 2012
року систематично почав допускати
прострочення заборгованості, хоча і
працював в той час інженером з
постачання в ТОВ «Приват Альянс», але в
термін до лютого 2013 року погашав
частково заборгованість в т.ч. і
сплачував пеню, що вбачається з
розрахунку заборгованості.

Виходячи з викладеного, суд враховує
майновий стан відповідача, ступінь
виконання ним зобов'язань, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання, а тому враховуючи те, що
неустойка більше ніж у два рази
перевищує розмір основної
заборгованості, приходить до висновку,
що вона з урахуванням викладених
обставин підлягає зменшенню, зокрема
розмір пені з 23493, 87 грн. до 2000 грн., а
розмір штрафів до 500 грн.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідач не виконав свої
зобов'язання щодо погашення
заборгованості за кредитним договором
в установлені договором строки, що
призвело до порушення прав позивача на
отримання кредитних коштів та
відсотків за користування кредитом, на
що він розраховував при укладенні
договору, а тому суд приходить до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню у зв'язку з чим з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути заборгованість за
кредитним договором № РLМWСС9ЕРD0146 від
04.08.2011р., яка виникла станом на 22.11.2013р. в
розмірі 13243, 14 грн., що складається з: 7791,
76 грн. - заборгованість за кредитом;
заборгованість за відсотками - 8, 91 грн.;
заборгованість з комісії - 2942, 47 грн.;
заборгованість з пені - 2000 грн., штрафи
(фіксована частина та відсоток від суми
заборгованості) 500 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
оскільки позов задоволено частково, а
тому з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сплачений останнім
судовий збір в розмірі 131, 22 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст.
526, 530, 551, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № РLМWСС9ЕРD0146 від
04.08.2011р. в розмірі 13243, 14 грн. та
сплачений позивачем судовий збір в
розмірі 131, 22 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Машівський районний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги, а
особою, яка не була присутньою під час
проголошення рішення в той же строк з
дня отримання його копії.

Суддя: