Справа №442/3277/14-ц
Провадження №2/442/1309/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.,

за участю секретаря - Галин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Летнянської сільської ради
Дрогобицького району Львівської
області про визнання права власності
на нерухоме майно по спадкуванню за
заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, покликаючись на те, що його
бабці - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, належало будинковолодіння
АДРЕСА_1. Після смерті бабці для нього
відкрилась спадщина на все належне їй
майно за заповітом від 06.11.2009 року.
Зазначає, що звернувшись в нотаріальну
контору з заявою про прийняття
спадщини, отримав відмову у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки на вказане будинковолодіння
належним чином не оформлено право
власності. Просить ухвалити рішення,
яким визнати за ним право власності на
спірне спадкове майно.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав, просить його задоволити.

Представник відповідача не заперечив з
приводу задоволення позову, оскільки
наявні матеріали справи вказують на
його підставність.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позов є підставним та
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Згідно вимог ст. 1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи і
часом її відкриття є день її смерті.

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинялися внаслідок смерті.

У відповідності до вимог статей 1222, 1261
ЦК України право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті, а в разі
його відсутності, право на спадкування
за законом одержують в рівних частках
діти спадкодавця, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
була бабусею для ОСОБА_1 і при житті
склала заповіт, який 06.11.2006 року було
посвідчено секретарем виконкому
Летнянської сільської ради і згідно
якого все своє майно, де б воно не було і
з чого б воно не складалось, і взагалі
все те, на що вона за законом матиме
право заповіла - позивачу ОСОБА_1

Як вбачається з копії технічного
паспорту на індивідуальний житловий
будинок, довідки КП ЛОР Дрогобицьке
МБТІ та ЕО №626 від 06.05.2014 року, ОСОБА_2
належало будинковолодіння АДРЕСА_1 яке
не зареєстровано в органах державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно.

Відповідно до довідки Летнянської
сільської ради Дрогобицького району за
№524 від 27.03.2014 року, згідно даних по
господарських книг, що зберігаються у
виконкомі сільської ради, за ОСОБА_2
рахується будинковолодіння на АДРЕСА_1
будинок побудований у 1964 році.

Підстави набуття права власності на
житловий будинок, споруди та
належність цього майна особі
визначаються законодавством, чинним на
час набуття права власності.
Законодавством, яке діє на час
відкриття спадщини, врегульовано
питання спадкування цього майна, а не
його належність спадкодавцю.

Отже, при вирішенні спору про визнання
права власності на спадкове майно суду
слід керуватися законодавством, яке
регулювало виникнення права власності
у самого спадкодавця на момент
закінчення будівництва будинків, а
також положеннями ЦК Української РСР
1963 року, Законом України "Про
власність", Законом України "Про
місцеві Ради народних депутатів та
місцеве і регіональне самоврядування в
Україні", постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 11
березня 1985 року №105 "Про порядок обліку
житлового фонду в Українській РСР".

Відповідно до п. 62 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами
Української РСР, затвердженої наказом
Міністра юстиції Української РСР №45/5
від 31 жовтня 1975 року, п. 45 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
виконавчими комітетами міських,
селищних, сільських Рад депутатів
трудящих, затвердженої наказом
Міністра юстиції Української РСР № 1/5
від 19 січня 1976 року, підтвердженням
належності будинку може служити
відповідна довідка виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, в якій, крім підтвердження
належності жилого будинку (частини
будинку) відчужувачу на підставі
запису в погосподарській книзі,
повинно бути також зазначено: дані про
склад будинку; розмір загальної жилої
площі і розмір земельної ділянки.

Виходячи з наведеного, підтвердженням
належності жилого будинку (його
частини) певній особі є запис в
погосподарських книгах, ведення яких
на той час передбачалось наказами
Центрального статистичного управління
СРСР і було обов'язковим. Виникнення
права власності на жилі будинки,
споруди не залежало від державної
реєстрації цього права чи від
прийняття його до експлуатації.

З огляду на те, що покійна ОСОБА_2 при
житті не отримала свідоцтва про право
власності на будинковолодіння на
АДРЕСА_1 виникнення такого права
власності не залежало від його
державної реєстрації, належність
спадкодавцю житлового будинку
підтверджується записом в
погосподарських книгах Летнянської
сільської ради, позивач звернувся в
нотаріальну контору з заявою про
видачу свідоцтва про право власності
на спадкове майно, однак у видачі
такого йому було відмовлено, а тому суд
доходить висновку, що позов є
підставним та підлягає задоволенню.

Враховуючи вище наведене та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст. ст. 331, 1234, 1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
будинковолодіння, яке знаходиться на
АДРЕСА_1 по спадкуванню за заповітом
від 06.11.2006 року після смерті ОСОБА_2, яка
сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції.

Суддя