УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Макарчука М.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення боргу,

за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» в особі представника
за довіреністю Шуліки Аліни
Володимирівни на рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від
23 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської
області від 05 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_4, в якому просило
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором від 03 жовтня 2006
року б/н у розмірі 25 565 грн 69 коп.

На обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» посилалося на те, що 03
жовтня 2006 року між ним та відповідачем
було укладено кредитний договір,
оформлений заявою позивальника, за
умовами якого відповідач отримав
кредит у розмірі 250 грн у виді
встановленого ліміту на платіжну
картку зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Позивач вказав, що відповідач належним
чином не виконує взяті на себе
зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 31
серпня 2013 року утворилась
заборгованість у розмірі 25 565 грн 69 коп.

Посилаючись на вищевикладене, просило
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 23 грудня 2013 року
в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 05 березня
2014 року з урахуванням ухвали
цього ж суду про виправлення описки від
17 березня 2014 року апеляційну
скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено,
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 23 грудня 2013 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» - Шуліка А.В., посилаючись
на неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій і ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини, і
дійшли обґрунтованого висновку про
пропуск позивачем строку позовної
давності, встановленого ст. 257 ЦК
України; посилання судів попередніх
інстанцій на Закон України «Про захист
прав споживачів» є помилковим, проте
зазначена помилка не впливає на
законність ухвалених рішень, оскільки
ОСОБА_4, заперечуючи проти позову,
просив застосувати строк позовної
давності (а. с. 43).

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами попередніх
інстанцій були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки та не спростовують
висновків судів попередніх інстанцій,
обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваних
рішень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» в особі представника
за довіреністю Шуліки Аліни
Володимирівни відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 23 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 05 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Л.М. Мазур М.А. Макарчук Т.О. Писана