2/258/1852/13 258/5207/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 25» грудня 2013 р. Кіровський районний
суд м. Донецька в складі:

судді Юр’євої Т.І.

при секретарі Власенко Н.М.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку справу за
позовом ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за
кредитним договором, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2009 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому вказує, що 14
травня 2008 року між Відкритим
акціонерним товариством «ОСОБА_3
Аваль» (у зв'язку із прийняттям
статуту у новій редакції,
затвердженого 04.11.2009р. НБУ - Публічне
акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль»)
в особі Донецької обласної дирекції
(надалі за текстом - «Банк Кредитор») та
ОСОБА_2 (надалі за текстом - «Відповідач
1) був укладений кредитний договір
№07-208/57-160 (надалі за текстом -
«кредитний договір»). Згідно умов
кредитного договору, Відповідачу 1
надані кредитні кошти у сумі 226 900
доларів США строком погашення до
11.05.2018 р., зі сплатою 14% річних за
користування кредитними коштами.
Станом на 05.08.2009 року відповідач свої
зобов’язання щодо погашення кредиту
та відсотків за кредитом не виконував і
заборгованість перед банком склалося
у сумі 236 335 доларів США, що в
перерахунку по курсу НБУ на вказану
дату складає 1 815 408,53 грн., з яких:

-          Заборгованість за кредитом
- 228 831,99 доларів США, що складає 1 757 772,93
грн.

-          Прострочені відсотки – 5
052,03 доларів США, що складає - 38 807, 17 грн.

-          Пеня за кредитом -
2451, 14 доларів США, що складає - 18828, 43
грн.

З метою забезпечення повернення
кредиту, 14 травня 2008 року між Позивачем
та Відповідачем 2 ОСОБА_4 укладений
договір поруки №07-208/58-59 ( надалі
договір поруки). Згідно з умовами
договору поруки Відповідач 2 взяв на
добровільних засадах на себе
зобов'язання перед Банком відповідати
в повному обсязі по зобов'язанням
Відповідача 1, які виникають з умов
кредитного договору. Відповідно до
п.п.1,2 ст. 554 Цивільного Кодексу України
та п.п. 2.1 договору поруки, Поручитель –
ОСОБА_4 несе солідарну
відповідальність перед Банком нарівні
з Боржником – ОСОБА_2, за повернення
сум кредиту, нарахованих відсотків за
користування кредитом та штрафних
санкцій.

15.06.2009 року на адресу відповідачів були
надіслані листи - попередження, але
ними не було здійснено жодних дій щодо
погашення заборгованості за кредитом.

Позивач просить стягнути з
відповідачів в солідарному порядку –
236 335,16 доларів США, що у перерахунку по
курсу НБУ на 05.08.2009 року складає 1 815 408, 53
грн.

20 листопада 2008 року Кіровським
районним судом м. Донецька було
постановлено заочне рішення про
стягнення з відповідачів у солідарному
порядку вищезазначеної суми
заборгованості за кредитом.

Ухвалою Кіровського райсуду м.
Донецька від 14 травня 2013 року заочне
рішення Кіровського райсуду м.
Донецька від 20 листопада 2009 року було
скасовано, справа призначена для
розгляду у загальному порядку.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
суду пояснив, що дійсно 14 травня 2008
року між Відкритим акціонерним
товариством «ОСОБА_3 Аваль» та ним
був укладений кредитний договір
№07-208/57-160. Згідно умов кредитного
договору, йому були надані кредитні
кошти у сумі 226 900 доларів США, строком
погашення до 11.05.2018 р., зі сплатою 14%
річних за користування кредитними
коштами. Свої зобов’язання щодо
погашення кредиту та відсотків за
кредитом він не виконував і у нього
склалося заборгованість перед банком.
Позивачем було проведено процедуру
позасудового врегулювання спору
шляхом продажу предмету іпотеки
відповідно до ст. 38 Закону України «Про
іпотеку» за іпотечним договором, який
забезпечував виконання кредитного
договору. 14.12.2012 року на підставі ст. 38
Закону України «Про іпотеку» між ПАТ
«ОСОБА_3 банк Аваль» та ОСОБА_5 і ОСОБА_6
було укладено договір купівлі-продажу,
згідно якого позивач продав предмет
іпотеки, який виступав забезпеченням
виконання вищевказаного кредитного
договору, таким чином сума боргу
фактично була погашена. Оскільки,
відповідно до ст. 36 Закону України «Про
іпотеку», після завершення
позасудового врегулювання спору
будь-які наступні вимоги іпотеко
держателя щодо виконання боржником
основного зобов’язання є недійсними,
тому вимоги позивача про стягнення
заборгованості за кредитним договором
не підлягають задоволенню. Відповідач
просить відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з’явилась, письмово просить
розглянути справу за її відсутністю.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги, не підлягають
задоволенню з наступних підстав:

Встановлено, що між сторонами
виникли договорні відносини. 14 травня
2008 року між Відкритим акціонерним
товариством "ОСОБА_3 Аваль» (у зв'язку
із прийняттям статуту у новій
редакції, затвердженого 04.11.2009р. НБУ -
Публічне акціонерне товариство
«ОСОБА_3 Аваль») в особі Донецької
обласної дирекції та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №07-208/57-160.
Згідно умов кредитного договору,
Відповідачу ОСОБА_2 надані кредитні
кошти у сумі 226 900 доларів США, зі
строком погашення до 11.05.2018 р., зі
сплатою 14% річних за користування
кредитними коштами. Станом на 05.08.2009
року відповідач свої зобов’язання
щодо погашення кредиту та відсотків за
кредитом не виконував і заборгованість
перед банком склалося у сумі 236 335
доларів США, що в перерахунку по курсу
НБУ на вказану дату складає 1 815 408,53 грн.

З метою забезпечення повернення
кредиту, 14 травня 2008 року між Позивачем
та Відповідачем ОСОБА_4 укладений
договір поруки №07-208/58-59. Згідно з
умовами договору поруки Відповідач
ОСОБА_4 взяла на добровільних засадах
на себе зобов'язання перед Банком
відповідати в повному обсязі по
зобов'язанням Відповідача 1, які
виникають з умов кредитного договору.
Відповідно до п.п.1,2 ст. 554 Цивільного
Кодексу України та п.п. 2.1 договору
поруки, Поручитель – ОСОБА_4 несе
солідарну відповідальність перед
Банком нарівні з Боржником – ОСОБА_2,
за повернення сум кредиту, нарахованих
відсотків за користування кредитом та
штрафних санкцій.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Станом на 05.08.2009 року ОСОБА_2 свої
зобов’язання по погашенню кредитної
заборгованості не виконав, у зв’язку з
чим склалося вищевказана
заборгованість, що дало позивачу
підстави для звернення до суду з даним
позовом про стягнення заборгованості
з відповідачів у солідарному порядку.

20 листопада 2008 року Кіровським
районним судом м. Донецька було
постановлено заочне рішення про
стягнення з відповідачів у солідарному
порядку вищезазначеної суми
заборгованості за кредитом.

Ухвалою Кіровського райсуду м.
Донецька від 14 травня 2013 року заочне
рішення Кіровського райсуду м.
Донецька від 20 листопада 2009 року було
скасовано, справа призначена для
розгляду у загальному порядку.

При розгляді справи було
встановлено, що відповідно до ч.1 ст. 232
ЦК України заочне рішення було
скасовано, тому, що відповідачі не
з’явились в судове засідання і не
повідомили про причини неявки з
поважних причин і докази, на які вони
посилаються, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Зараз встановлено, що Позивачем
14.12.2012 року було проведено процедуру
позасудового врегулювання спору
шляхом продажу предмету іпотеки
відповідно до ст. 38 Закону України «Про
іпотеку» за іпотечним договором, який
забезпечував виконання кредитного
договору. 14.12.2012 року на підставі ст. 38
Закону України «Про іпотеку» між ПАТ
«ОСОБА_3 банк Аваль» та ОСОБА_5 і ОСОБА_6
було укладено договір купівлі-продажу
будинку, згідно якого позивач продав
предмет іпотеки, який виступав
забезпеченням виконання
вищевказаного кредитного договору,
таким чином сума боргу фактично була
погашена, що підтверджується наданої
суду копії договору купівлі-продажу.

Оскільки, відповідно до ст. 36 Закону
України «Про іпотеку», після
завершення позасудового врегулювання
спору будь-які наступні вимоги іпотеко
держателя щодо виконання боржником
основного зобов’язання є недійсними,
тому вимоги позивача про стягнення
заборгованості за кредитним договором
не підлягають задоволенню.

Оцінюючі зібрані докази, суд вважає,
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного й
керуючись ст. ст. 526, 554, 610, 1048, 1049, 1050, 1054
ЦК України, ст.ст. 36, 38 Закону України
«Про іпотеку», ст.ст. 213, 215 ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

У позові ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» до
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 про стягнення суми
боргу за кредитним договором №07-208/57-160
від 14 травня 2008 року, укладеним між ПАТ
«ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_2, відмовити.

Рішення може бути оскаржене
протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя: