САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
Справа № 726/536/14-ц
Провадження №2/726/232/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2014
м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у
складі: головуючого судді Мілінчук С.
В., при секретарі Руснак Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток
в спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою про визначення часток в
спільній сумісній власності в якому
вказує, що вона зареєстрована та
постійно проживає в АДРЕСА_1.

03 березня 1988 року вона уклала шлюб з
ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловік ОСОБА_3 помер,
проте при житті він, на випадок своєї
смерті, виготовив заповіт на ім'я
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказує, що вона являється
непрацездатною вдовою спадкодавця, а
тому як спадкоємець першої черги за
законом подала заяву про прийняття
спадщини за законом протягом шести
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини. В другій
Чернівецькій державній конторі було
прийнято заяву про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_3 та до спадкового
реєстру внесено реєстраційний запис
про реєстрацію спадкової справи за №
55695217.

Частиною спадкового майна після смерті
ОСОБА_3 є частина земельної ділянки по
вулиці Луговій в м. Чернівці, площею 0.1000
га, цільового призначення для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд. Державний акт на
право власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 видано на підставі рішення №
1027 43 сесії 5 скликання від 27.08.2009 року
Чернівецької міської ради за її
письмовою згодою на ім'я ОСОБА_3,
оскільки вона являється співвласником
житлового будинку АДРЕСА_1, який
знаходиться на даній земельній
ділянці. Земельна ділянка була
передана у спільну сумісну власність
власникам житлового будинку з цільовим
призначенням - для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Позивач зазначає, що вона звернулася до
другої Чернівецької державної
нотаріальної контори за консультацією
щодо отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом. Нотаріус надав їй
консультацію і роз'яснив, що для
отримання свідоцтва про право на
спадщину на земельну ділянку слід в
судовому порядку визначити частки
співвласників.

Позивач вважає, що що частки
співвласників є рівними, а тому просить
суд ухвалити рішення, яким визначити
частки ОСОБА_3 та ОСОБА_1, як
співвласників земельної ділянки по
АДРЕСА_1, рівними і визначити, що їх
частки складають по 12 ідеальній
частини земельної ділянки.

Позивач в судове засідання не з'явився,
проте надіслала до суду заяву з
проханням справу розглянути у її
відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, але скерував до суду заяву про
визнання позову та з проханням справу
розглянути у його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб
30.03.1988 року, що підтверджується копією
свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1.
(а.с.7)

На підставі рішення № 1027, 43 сесії 5
скликання від 27.08.2009 року Чернівецької
міської ради, на ім'я ОСОБА_3, було
видано державний акт серії ЯЕ № 18277 на
право власності на земельну ділянку з
цільовим призначенням - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд розміром 0,1000 га. У
акті вказано, що співвласниками
земельної ділянки є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.
(а.с.10)

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у
власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 ЗК України
земельна ділянка може знаходитись у
спільній власності з визначенням
частки кожного з учасників спільної
власності (спільна часткова власність)
або без визначення часток учасників
спільної власності (спільна сумісна
власність).

Встановлено, що за життя, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, склав заповіт, який
посвідчений 05 листопада 2009 року
державним нотаріусом другої
Чернівецької державної нотаріальної
контори Суружіу Н.Д. У заповіті вказано,
що на випадок смерті спадкодавця, все
його майно, де б воно не було і з чого б
не складалось, і взагалі все, що на день
смерті буде належати йому, він
заповідає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження. (а.с.11)

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач
може призначити своїми спадкоємцями
одну або кілька фізичних осіб,
незалежно від наявності у нього з цими
особами сімейних, родинних відносин, а
також інших учасників цивільних
відносин.

У відповідності до ч. 2 ст. 1226 ЦК України
суб'єкт права спільної сумісної
власності має право заповідати свою
частку у праві спільної сумісної
власності до її визначення та виділу
внатурі.

Як встановлено із копії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.8)

Після смерті ОСОБА_3 другою
Чернівецькою державною нотаріальною
конторою була відкрита спадкова
справа, та до складу спадкового майна
увійшла земельна ділянка по АДРЕСА_1,
яка належала спадкодавцю на праві
спільної сумісної власності.

Згідно ч 4, 5 ст. 89 ЗК України
співвласники земельної ділянки, що
перебуває у спільній сумісній
власності, мають право на її поділ або
на виділення з неї окремої частки.
Поділ земельної ділянки, яка є у
спільній сумісній власності, з
виділенням частки співвласника, може
бути здійснено за умови попереднього
визначення розміру земельних часток,
які є рівними, якщо інше не передбачено
законом або не встановлено судом.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України
право спільної часткової власності на
земельну ділянку виникає за рішенням
суду.

У відповідності до ст. 370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду. Виділ частки із майна, що
є у спільній сумісній власності,
здійснюється у порядку, встановленому
статтею 364 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. У разі виділу
співвласником у натурі частки із
спільного майна для співвласника, який
здійснив такий виділ, право спільної
часткової власності на це майно
припиняється. Така особа набуває право
власності на виділене майно, і у
випадку, встановленому законом, таке
право підлягає державній реєстрації.

За встановлених умов законного
перебування вказаної земельної
ділянки у набувачів на праві спільної
сумісної власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
такому праві власності є рівними,
оскільки інше не передбачено законом
та не встановлено судом. У такому
випадку, суд не вбачає перешкод у
визначенні часток співвласників як
рівні, а саме як такі, що складають по 1/2
частині.

Керуючись ст.ст. 364, 355, 368, 370 ЦК України,
86, 87, 89 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 174, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визначити частки ОСОБА_3 та ОСОБА_1, як
співвласників земельної ділянки по
АДРЕСА_1 рівними і визначити, що їх
частки складають по 12 ідеальній
частини земельної ділянки, кадастровий
номер 85, по АДРЕСА_1, яка передана у
власність відповідно до державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЕ № 182774 від 17.11.2009 року,
який видано на підставі рішення № 1027, 43
сесії 5 скликання від 27.08.2009 року
Чернівецької міської ради.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернівецької
області шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий суддя С. В.
Мілінчук