Справа № 451/413/14
Головуючий у 1 інстанції: Семенишин
Провадження № 22-ц/783/3911/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ПАТ
«Радехівський ремонтно-механічний
завод» - Герасимчук О.П., представника
відповідача РС Радехівського РУЮ
Львівської області - Ковалишишна Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Радехівського районного
суду Львівської області від 17 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Радехівський ремонтно-механічний
завод», Реєстраційної служби
Радехівського районного управління
юстиції Львівської області про зняття
обтяжень з майна та зобов'язання внести
відповідний запис,-

в с т а н о в и л а :

рішенням Радехівського районного суду
Львівської області від 17 квітня 2014 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Радехівський ремонтно-механічний
завод», Реєстраційної служби
Радехівського районного управління
юстиції Львівської області про зняття
обтяжень із житлового будинку і
надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1
та зобов'язання внести запис про зняття
обтяжень з майна - відмовлено.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задоволити.
Вважає, що судом неправильно
застосовані норми матеріального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи. Зазначає, що він є
власником будинку та господарських
споруд та земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1, що стверджується договором
дарування, реєстраційним посвідченням
та Державним актом на право власності
на земельну ділянку серія ЯГ№514611. Як
йому стало відомо у державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
міститься заборона на житловий
будинок. Підставою для накладення
такої заборони від 19.06.2013 року є
повідомлення б/н від 11.05.1972, в якому не
міститься підстав для обтяження і
вказано, що дане повідомлення вніс
Радехівський ремзавод. В судовому
засіданні чітко встановлено факт, але
він не відображений в рішенні, про те,
що ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_2 не є в реєстрі
дебіторів ні в реєстрі кредиторів
підприємства. Також зазначає, що відділ
реєстрації при перенесенні даних чітко
міг ідентифікувати, що обмеження
внесені власне у 1972 році та він немає
жодного відношення до обтяжень, які
накладені були щодо майна колишнього
власника, та підстави яких давно
відпали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача на підтримання апеляційної
скарги, представників відповідачів, що
поклались при вирішенні справи на
розсуд суду, дослідивши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Як вбачається із позовної заяви та
пояснень позивача останній звернувся в
суд з даним позовом до згаданих
відповідачів у якому, вважаючи, що саме
згаданими особами (відповідачами)
порушено його права просив зобов'язати:
відповідача Публічне акціонерне
товариство «Радехівський
ремонтно-механічний завод» зняти
обтяження з житлового будинку і
надвірних будівель за адресою АДРЕСА_1;
відповідача Реєстраційну службу
Радехівського районного управління
юстиції Львівської області внести
запис про зняття обтяження з житлового
будинку і надвірних будівель а адресою
АДРЕСА_1, а саме запис - Підстава
обтяження: повідомлення, б/н, 11.05.1972, Не
вказано, радех.ремзавод., Додаткові
дані: Архівний номер: 2795796LVOV131, Архівна
дата: 17.05.2001, 12:43, Дата виникнення: 11.05.1972,
№ реєстру 419746-120, внутр.. №8C01783226F24C2D232A,
комментарий: 12-106/1972.

В обґрунтування позову вказував, що він
є власником будинку та земельної
ділянки за згаданою адресою. Як йому
стало відомо у державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
міститься запис про державну
реєстрацію обтяження на його житловий
будинок. Такий запис внесений
державним нотаріусом за повідомленням
ще за 1972 рік Радехівського рем заводу,
правонаступником якого є відповідач
ПАТ «РРМЗ». Обтяження накладено на
будинок, який ще тоді належав його
батькові, який на даний час помер. На
даний час у нього немає жодних
зобов'язань, які б могли бути підставою
внесення запису про обтяження на його
будинок. Зважаючи на те, що його
повідомили у реєстраційній службі, що
зможуть зняти обтяження лише за заявою
ПАТ, а у нього підстав для звернення до
ПАТ немає, так як жодних правовідносин
між ними не виникало, а крім цього
жодних зобов'язань він перед ними
немає, просив задовольнити його
позовні вимоги.

Суд, відмовляючи в позові виходив з
того, що позивачем не доведено
заявлених ним вимог. Так, без участі
нотаріуса неможливо встановити на
підставі чого внесена заборона
відчуження на будинок позивача, та чи
існувала вона на час набуття будинку
позивачем за договором дарування у 1993
році, а позивач категорично відмовився
від залучення до участі у справі
державного нотаріуса, вважаючи, що
такий жодного відношення до спору не
має.

Колегія суддів вважає такі висновки
суду достатньо обґрунтованими та
такими, що відповідають обставинам
справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.
15 ЦК України кожна особа має право на
звернення до суду за захистом та захист
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідачами за позовами відповідно є
особи якими порушено, не визнано або
оспорено права, свободи чи інтереси
позивача.

Як вбачається із матеріалів справи та
не оспорювалось сторонами позивач є
власником житлового будинку,
господарських будівель та земельної
ділянки для обслуговування житлового
будинку і господарських будівель за
адресою Львівська область, АДРЕСА_1.
Право власності на будинок набуто
позивачем згідно договору дарування
від 27.07.1993 року, посвідченого у
встановленому законом порядку. Право
власності на будинок позивача
зареєстроване у встановленому законом
порядку.

Крім цього, як було з'ясовано позивачем
та вбачається із витягів з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
(а.с. 4, 5) 6.12.2006 року Радехівською
державною нотаріальною конторою у
Єдиний реєстр заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна було внесено
заборону відчуження вказаного
житлового будинку. Така заборона 19.06.2013
року державним реєстратором Ференс І.І.
РС Радехівського РУЮ Львівської
області перенесена у державний реєстр
речових прав на нерухоме майно та на
даний час запис про таку заборону -
дійсний. Вказаний запис про заборону
відчуження житлового будинку внесений
державним нотаріусом на підставі
повідомлення без номеру, від 11.05.1972
року. На даний час згаданий запис є
перешкодою для позивача у реалізації
його прав власника згаданого житлового
будинку та таким, на думку позивача,
порушено його права.

З наведеного вбачається, що особою,
якою саме внесено запис заборони
відчуження будинку позивача (Державною
нотаріальною конторою) можуть бути
порушені згадані права позивача.
Вказана особа до участі у справі в
якості відповідача не залучена та
позивач категорично заперечив проти
залучення такої до участі у справі як у
суді першої інстанції так і у суді
апеляційної інстанції таку свою
позицію підтримав, оскільки незважаючи
на роз'яснення йому судом згаданих
обставин вважає, що державною
нотаріальною конторою його прав не
порушено, натомість вважає, що такі
порушені саме вказаними ним
відповідачами, а тому вимоги заявлені
ним саме до них та такі він змінювати не
бажає.

Колегія суддів вважає, що зазначеними
позивачем відповідачами жодних його
прав у вказаних правовідносинах не
порушено та не оспорюється, що визнали
представники відповідачів у судовому
засіданні та доказів цього позивачем
не представлено.

Так, відповідачем ПАТ «РРМЗ» у даному
випадку жодних прав не порушено,
оскільки припущення про те, що запис
внесений за їх повідомленням та у
зв'язку із певними правовідносинами
між вказаним заводом та батьком
позивача, власником будинку (на час
внесення повідомлення 1972 рік) не можна
вважати обґрунтованими доводами
порушення прав позивача. Більше того,
навіть у випадку надання такого
повідомлення вказаною особою, що
слугувало б підставою внесення запису
про заборону відчуження майна, саме
повідомлення не порушує згаданих прав
позивача, натомість, порушення
випливають із внесеного запису
обтяження, а такий, як вказано вище,
внесений державною нотаріальною
конторою.

Що стосується РС Радехівського РУЮ
Львівської області, то такою
аналогічно згаданих прав позивача
порушено бути не може, оскільки у
даному випадку вказаною службою лише
виконано технічну функцію по
перенесенню згаданого запису із одного
реєстру у інший, відповідно до змін
законодавства, однак рішення про
внесення запису прийнято та внесено
такий іншою особою, згаданою державною
нотаріальною конторою.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

Однак, у даному випадку суд першої
інстанції був позбавлений можливості
залучення до участі як співвідповідача
державної нотаріальної контори чи
заміну наявних відповідачів на
вказаного належного, оскільки
клопотання про це позивачем заявлено
не було. Більше того, позивач
категорично заперечив проти залучення
як співвідповідача до участі у справі
державної нотаріальної контори та
пояснив, що його прав такою не порушено
та наміру змінювати свої вимоги він не
бажає, що підтвердив і у суді
апеляційної інстанції. Зважаючи на
вказане суд першої інстанції був
позбавлений можливості залучити як
співвідповідача державну нотаріальну
контору, оскільки суд не може
підміняючи собою позивача вирішувати
без його згоди, тим більше із
запереченнями питання про порушення
його прав тією чи іншою особою у
конкретних правовідносинах та навіть
встановивши порушення його прав такою
особою не вправі зобов'язувати її зі
своєї ініціативи вчиняти ті чи інші дії
на відновлення прав позивача без
заявлення ним певних вимог, без його
згоди та із наявними запереченнями
стосовно цього.

Враховуючи вказане суд першої
інстанції вірно відмовив у позові
з'ясувавши, що вказаними позивачем
відповідачами його прав не порушено, а
пред'явлення позову до неналежного
відповідача є самостійною підставою
для відмови в позові.

Крім цього, статтею 50 Закону України
«Про нотаріат» передбачено можливість
оскарження в судовому порядку
нотаріальної дії або відмови у її
вчиненні, нотаріального акту.

Вказаний Закон поділяє об'єкти
судового оскарження в межах
нотаріального процесу на три групи:
нотаріальні дії, відмова у вчиненні
нотаріальних дій, нотаріальні акти.

Згідно ч.1. ст. 1 Закону нотаріальними
діями є посвідчення права, а також
фактів, що мають юридичне значення, та
інші дії, передбачені цим Законом, з
метою надання їм юридичної
вірогідності.

Враховуючи норми згаданої статті 50
Закону України «Про нотаріат» та норми
Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного процесуального кодексу
(ЦПК), справи щодо оскарження
нотаріальних дій або відмови в їх
вчиненні повинні розглядатись в
порядку позовного провадження як спір
про право.

Враховуючи вказане позивач при бажанні
не позбавлений права на звернення до
суду з позовом до належного
відповідача, а саме державної
нотаріальної контори про вилучення
неправомірного на його думку запису
заборони стосовно його майна. Таке
звернення може мати місце і після
звернення як самого позивача до
нотаріальної контори про вилучення
такого запису із поданням відповідних
для цього документів, або після
звернення до нотаріуса особи, якою
подано повідомлення з проханням про
накладення такої заборони. Зняття
заборони відчуження житлового будинку
позивача у даному випадку буде
належним та відповідним закону
предметом розгляду у справі.

Зважаючи на вказане рішення суд першої
інстанції слід залишити в силі, а
доводи апеляційної скарги слід визнати
необґрунтованими та таку відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 316, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Радехівського районного суду
Львівської області від 17 квітня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А. Левик

Судді:
В.Я.
Бакус

Т.А. Гірник