АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц/791/1805/14
Головуючий в суді І інстанції:
Доповідач: Чиркова К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 24 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової
Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3, яка діє від імені ОСОБА_4 на
рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 08 квітня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про виселення із жилого
приміщення і за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання квартири
спільною сумісною власністю подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_5 про
виселення із жилого приміщення
посилаючись на те, що з 01 березня 2003
року по 17.07.2007 року перебував з
відповідачкою у зареєстрованому шлюбі.
У лютому 2004 року за власні кошти
придбав однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

17.07.2007 року рішенням
Генічеського районного суду шлюб між
ним та ОСОБА_5 розірвано, свідоцтво про
розірвання шлюбу отримано ним 05.06.2013
року.

Після розірвання шлюбу відповідачка у
справі не бажає в добровільному
порядку звільнити належну йому
квартиру, у зв'язку із цим він не має
змоги забрати із лікарні хворого сина,
якого ОСОБА_5 провокує на сварки, що
призводить до погіршення стану його
здоров'я.

З огляду на те, що відповідачка має на
праві власності інше житло просив суд
виселити відповідачку з належної йому
однокімнатної квартири АДРЕСА_1 до
належної їй двокімнатної квартири
АДРЕСА_2.

ОСОБА_5 звернулася до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_4 про
визнання квартири спільною сумісною
власністю подружжя, зазначаючи про те,
що квартира АДРЕСА_1 придбана в період
їх шлюбу за спільні кошти, а тому є
спільною сумісною власністю подружжя.

З огляду на те, що іншого житла вона не
має, квартира до якої просить виселити
її позивач належить на праві власності
ОСОБА_6, просила суд визнати квартиру
АДРЕСА_1 житловою площею 20,1кв.м.,
загальною площею 35,3кв.м. спільною
сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Рішенням Генічеського районного суду
Херсонської області від 08 квітня 2014
року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
виселення із жилого приміщення
залишено без задоволення, зустрічний
позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання
квартири спільною сумісною власністю
подружжя задоволено.

Судом визнано квартиру АДРЕСА_1
житловою площею 20,1кв.м., загальною
площею 35,3кв.м. спільною сумісною
власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка діє
від імені ОСОБА_4, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
про задоволення позовних вимог ОСОБА_4
та про відмову в задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_5

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_5 її доводів не визнала,
рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно до ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Судом установлено та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому
шлюбі з 01 березня 2003 року по 17.07.2007 року.

За час перебування сторін у шлюбі ними
було набуто право власності на
нерухоме майно, а саме, однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується
договором купівлі - продажу від 06.02.2004
року та свідоцтвом про реєстрацію прав
власності на нерухоме майно від 19.03.2004
року, виданого на ім'я ОСОБА_4 (а.с. 7-8).

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 іншого житла, крім спірної
квартири не має.

Відповідно до ст. 63 СК України
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Враховуючи характер і суть
правовідносин, що склалися між
сторонами, як це вбачається із
наведених вище і встановлених судом
обставин, і зважаючи на те, що за
обставинами справи, спірна квартира
придбана в період шлюбу сторін, а
ОСОБА_4 заперечуючи проти позову не
надав належних та допустимих доказів
на підтвердження того, що спірна
квартира придбана за його особисті
кошті, а не спільні кошти подружжя,
колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції про
наявність правових підстав для
визнання спірної квартири об'єктом
спільної сумісної власності подружжя.

Правильним є також висновок суду
відносно відсутності правових підстав
для задоволення первісного позову про
виселення ОСОБА_5, оскільки обставини,
якими позивач обґрунтовує заявлені
вимоги не знайшли свого підтвердження,
ОСОБА_5 не має іншого житла, а виселення
власника житла з підстав зазначених
позивачем, не передбачено чинним
законодавством.

Висновки суду відповідають обставинам
справи в межах наданих доказів та
нормам матеріального права, які
регулюють спірні правовідносини.

Доводи апелянта щодо неправильної
оцінки судом зібраних у справі доказів
та невідповідність покладених в основу
рішення висновків суду фактичним
обставинам справи, позбавлені
правового обґрунтування і не були
підтверджені при розгляді справи, як
судом першої інстанції так і в ході
розгляду справи в апеляційному
порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування з урахуванням предмету
спору та доводів апеляційної скарги не
має.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє від
імені ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 08 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: