У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В.,
Мазур Л.М.,

Колодійчука В.М.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Оргтехбуд», ОСОБА_4, третя особа -
Акціонерно-комерційний банк
соціального розвитку «Укрсоцбанк», про
визнання права власності, визнання
недійсним договору купівлі-продажу
майнових прав, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 27
листопада 2013 року та рішення
апеляційного суду Харківської області
від 13 лютого 2014 року та касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду Харківської області від 13 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Оргтехбуд» (далі - ТОВ «Оргтехбуд»),
ОСОБА_4, третя особа -
Акціонерно-комерційний банк
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(далі - АКБСР «Укрсоцбанк»), про
визнання права власності та визнання
недійсним договору купівлі-продажу
майнових прав.

Позивачка посилалася на те, що 09 січня
2006 року між нею та ТОВ
«Оргтехбуд» був укладений договір на
дольову участь у будівництві. За
умовами укладеного договору ОСОБА_3
зобов'язалася здійснити дольову участь
у будівництві 17-ти поверхового
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, у формі часткового
фінансування будівництва шляхом
внесення дольових коштів у розмірі
суми, еквівалентної 69 821,25 дол. США за
курсом НБУ з урахуванням ПДВ на момент
здійснення платежу.

У свою чергу після закінчення
будівництва та введення будинку в
експлуатацію ТОВ «Оргтехбуд» взяло на
себе зобов'язання передати за актом
прийому-передачі у власність ОСОБА_3
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
розташовану на 11 поверсі будинку,
загальною площею 64,95 кв. м, житловою
площею 31,11 кв. м згідно з проектом, в
строк і на умовах даного договору.

Позивачка зазначала, що зі свого боку
вона виконала всі умови даного
договору, а відповідач ухиляється від
виконання даного договору, після
закінчення будівництва будинку та
введення його в експлуатацію не
передає у власність ОСОБА_3 дану
квартиру.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 27 листопада 2013 року
позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу майнових прав від
08 листопада 2012 року № 08/11,
укладений між ТОВ «Оргтехбуд» та
ОСОБА_4

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 13 лютого 2014
року рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 27 листопада 2013 року
змінено, скасовано його в частині
задоволення позовних вимог про
визнання за ОСОБА_3 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, та в цій частині у
задоволенні позовних вимог відмовлено.
В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та рішення
апеляційного суду, ухвалити нове
рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду в частині скасування
рішення суду першої інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Обговоривши доводи касаційних скарг,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що 09 січня 2006 року
між ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_3 був
укладений договір № 9.01/18-1 дольової
участі у будівництві, згідно з умовами
якого ОСОБА_3 зобов'язалась здійснити
дольову участь у будівництві 17-ти
поверхового житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
у формі часткового фінансування
будівництва шляхом внесення дольових
коштів у розмірі суми, еквівалентної 69
821,25 дол. США за курсом НБУ з урахуванням
ПДВ на момент здійснення платежу. Після
закінчення будівництва і введення
будинку в експлуатацію ТОВ «Оргтехбуд»
зобов'язалось передати за актом
прийому-передачі у власність ОСОБА_3
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею згідно з проектом 64,95
кв. м, житловою площею 31,11 кв. м згідно з
проектом у строк і на умовах даного
договору.

Згідно з пп. 3.1.3 та пп. 3.1.4 п. 3.1 вказаного
договору ТОВ «Оргтехбуд» зобов'язалось
не пізніше ніж за 30 календарних днів до
здачі квартири в експлуатацію письмово
та по телефону повідомити пайовика -
ОСОБА_3 про передбачувану дату здачі
будинку та передати пайовику за актом
прийому-передачі вищезазначену
квартиру.

Відповідно до пп. 4.1 п. 4 зазначеного
договору за умови повного виконання
пайовиком зобов'язань, передбачених
даним договором, забудовник
зобов'язався передати за актом
прийому-передачі не пізніше 10 днів
після отримання затвердженого акта
державної комісії по введену об'єкта до
експлуатації і отримання рішення про
присвоєння поштової адреси пайовику
вищезазначену квартиру. Закінчення
будівництва - III квартал 2008 року. Строк
введення будинку до експлуатації - IV
квартал 2008 року.

Згідно з пп. 4.5 п. 4 вказаного договору
право власності на квартиру, зазначену
в п. 1.2 даного договору, переходить до
пайовика з моменту її державної
реєстрації. Оформлення права власності
на квартиру та її державна реєстрація
здійснюються забудовником згідно з
чинним законодавством України
протягом 2 календарних місяців з
моменту отримання пайовиком
вищезазначеної квартири.

22 січня 2008 року між ТОВ «Оргтехбуд» та
ОСОБА_3 була укладена додаткова угода №
1 до договору від 09 січня 2006 року №
9.01/18-1.

05 лютого 2008 року між ТОВ «Оргтехбуд» та
ОСОБА_3 була укладена додаткова угода №
2 до договору від 09 січня 2006 року №
9.01/18-1.

Підпунктом 2.3.2 пункту 2.3. договору та п. 1
додаткової угоди від 05 лютого
2008 року № 2 до цього договору сторони
визначили строк внесення авансової
суми дольової участі у розмірі 27 тис.
дол. США - до 01 березня 2008 року.
Остаточну суму - протягом 14 календарних
днів з моменту внесення авансу
пайовиком (ОСОБА_3).

Відповідно до квитанції від 22 лютого 2008
року № 2490 ОСОБА_3 перерахувала ТОВ
«Оргтехбуд» 150 тис. грн оплати за
дольову участь у будівництві за
договором від 09 січня 2006 року № 9.01/18-1.

04 березня 2008 року між ОСОБА_3 та АКБСР
«Укрсоцбанк» був укладений договір
кредиту № 831/3/27/31/8-111, згідно з умовами
якого АКБСР «Укрсоцбанк»
надав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 202 590
грн зі сплатою 13,5 % річних.

04 березня 2008 року між ОСОБА_3 та АКБСР
«Укрсоцбанк» був укладений іпотечний
договір № 831/3/27/31/8-080, згідно з умовами
якого ОСОБА_3 передала в іпотеку АКБСР
«Укрсоцбанк» у якості забезпечення
виконання зобов'язань за договором
кредиту від 04 березня 2008 року
№ 831/3/27/31/8-111 майнові права на
незакінчену будівництвом двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

04 березня 2008 року між ОСОБА_3, АКБСР
«Укрсоцбанк» та ТОВ «Оргтехбуд» був
укладений договір поруки № 831/4/27/31/8-081,
згідно з умовами якого поручитель - ТОВ
«Оргтехбуд» зобов'язується перед
кредитором - АКБСР «Укрсоцбанк» у
повному обсязі солідарно відповідати
за виконання позичальником зобов'язань
щодо повернення суми кредиту та сплати
процентів за користування кредитом, у
розмірі, в строки та в порядку,
передбачених договором кредиту від 04
березня 2008 року № 831/3/27/31/8-111.

Відповідно до меморіального ордера від
04 березня 2008 року № IS154148 ОСОБА_3
перерахувала ТОВ «Оргтехбуд» пайовий
внесок в будівництво за договором від 09
січня 2006 року № 9.01/18-1 у сумі 202 590 грн.

24 вересня 2008 року між ОСОБА_3 та
АКБСР «Укрсоцбанк» була укладена
додаткова угода № 1 до договору кредиту
від 04 березня 2008 року № 831/3/27/31/8-111,
згідно з якою було внесено зміни до п. 1.1
кредитного договору, а саме: збільшено
розмір процентної ставки з 13,5 % річних
до 20 % річних.

08 вересня 2010 року по справі № Б-39/112-10 вх.
№ 8004/2-39 суддею господарського суду
Харківської області Швидкіним А. О.
порушено провадження у справі про
визнання банкрутом ТОВ «Оргтехбуд».

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 25 червня 2011
року затверджено план санації ТОВ
«Оргтехбуд».

08 листопада 2012 року між ТОВ «Оргтехбуд»
та ОСОБА_4 укладено договір
купівлі-продажу майнових прав, згідно з
яким ТОВ «Оргтехбуд» продав, а ОСОБА_4
купив майнові права на об'єкт
нерухомості: квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Харківської міської ради
Харківської області від 12 грудня 2012
року № 798 присвоєно 17-ти поверховому
житловому будинку літ. «А-17» по АДРЕСА_1
адресу: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14 березня 2013
року продовжено строк судової санації
ТОВ «Оргтехбуд» до 24 серпня 2013 року.

16 травня 2013 року між ТОВ «Оргтехбуд» та
ОСОБА_4 укладений акт прийому-передачі,
за яким ТОВ «Оргтехбуд» передало, а
ОСОБА_4 прийняв ізольовану квартиру
АДРЕСА_1.

Відповідно до інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого
майна від 25 вересня 2013 року № 9934028
ОСОБА_4 є власником двокімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
зміст договору купівлі-продажу
майнових прав від 08 листопада 2012 року
не відповідає Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
і суттєво порушує права ОСОБА_3, яка
набула майнові права на спірну
квартиру після виконання умов договору
про дольову участь у будівництві,
сплативши повну вартість зазначеної
квартири, а тому дійшов висновку про
визнання вказаного договору недійсним
та визнав на ОСОБА_3 право власності
на спірну квартиру.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог про визнання за ОСОБА_3
право власності на квартиру АДРЕСА_1, та
відмовляючи у задоволенні вказаних
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не
порушувала питання щодо визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на спірну квартиру, виданого
на ім'я ОСОБА_4, а тому останній
залишається власником квартири.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог ч. 1 ст. 203 ЦК
України є підставою недійсності
правочину.

Згідно з ч. 2 ст. 656 ЦК України предметом
договору купівлі-продажу можуть бути
майнові права. До договору
купівлі-продажу майнових прав
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не випливає
із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до п. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, їх
правочинів.

Згідно зі ст. 658 ЦК України право
продажу товару, крім випадків
примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить
власникові товару. При цьому, якщо
продавець товару не є його власником,
покупець набуває право власності лише
у випадку, якщо власник не має права
вимагати його повернення.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на 04 березня 2008 року ОСОБА_3
повністю виконала умови договору та
набула майнові права на спірну
квартиру на умовах, передбачених
договором дольової участі у
будівництві.

Отже, ТОВ «Оргтехбуд» на момент
укладення договору купівлі-продажу від
08 листопада 2012 року не було власником
майнових прав на спірну квартиру
АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
вбачається, що кредитор - це юридична
або фізична особа, яка має у
встановленому порядку підтверджені
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника, а грошове
зобов'язання - це зобов'язання боржника
заплатити кредитору певну грошову
суму, відповідно до цивільно-правового
договору та на інших підставах,
передбачених цивільним
законодавством.

При проведенні та затвердженні плану
санації не було встановлено на
підставі доказів, які вимоги щодо
грошових зобов'язань боржника мала до
нього позивачка.

Крім того, в плані санації мають
міститися умови про задоволення вимог
кредиторів лише у спосіб, передбачений
законом. А при затвердженні плану
санації повинна бути надана оцінка
всім істотним умовам, передбаченим
ст. 18 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
а саме: відповідність закону заходів
відновлення платоспроможності
боржника.

Відповідно до п. 3.1 договору майнові
права на об'єкт нерухомості за цим
договором передаються продавцем
покупцю шляхом підписання акта
прийому-передачі майнових прав на
об'єкт нерухомості.

Суди попередніх інстанцій правильно
виходили з того, що майнові права на
спірну квартиру на час укладення
договору купівлі-продажу належали
ОСОБА_3, а тому ТОВ «Оргтехбуд» не було
власником майнових прав та у нього було
відсутнє право розпорядження ними.

Визнаючи недійсним договір
купівлі-продажу майнових прав від
08 листопада 2012 року № 08/11,
укладений між ТОВ «Оргтехбуд» та
ОСОБА_4, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
правильного висновку про те, що зміст
вказаного договору не відповідає
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» і суттєво
порушує права ОСОБА_3, яка набула
майнові права на спірну квартиру після
виконання умов договору про дольову
участь у будівництві, сплативши повну
вартість зазначеної квартири.

Як вбачається з матеріалів справи, 16
травня 2013 року на підставі акта
прийому-передачі керуючий санацією
Шкулов І.С. передав, а ОСОБА_4 прийняв
спірну квартиру.

04 червня 2013 року на ім'я ОСОБА_4 виданий
технічний паспорт на спірну квартиру, а
06 серпня 2013 року видано свідоцтво про
право власності на нерухоме майно,
згідно з яким власником двокімнатної
квартири загальною площею 61,7 кв. м,
житловою площею 31,1 кв. м, розташованої
по АДРЕСА_1, став ОСОБА_4

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3
просила визнати недійсним договір
купівлі-продажу майнових прав від 08
листопада 2012 року № 08/11, укладений між
ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_4, та визнати
за нею право власності на спірну
квартиру.

Разом із цим ОСОБА_3 не порушувала
питання про визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
спірну квартиру, виданого на ім'я
ОСОБА_4

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог про визнання за ОСОБА_3 права
власності на квартиру, оскільки право
власності на спірну квартиру
зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право власності, а
позивачка не порушувала питання про
визнання вказаного свідоцтва
недійсним.

З урахуванням вказаних норм колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ не знаходить
підстав для задоволення касаційних
скарг та вважає, що рішення суду першої
інстанції в незміненій апеляційним
судом частині та рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи касаційних скарг про
неправильне застосування норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 27 листопада 2013 року в
незміненій апеляційний судом частині
та рішення апеляційного суду
Харківської області від 13 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді: О.В.
Кафідова

В.М. Колодійчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк