РІШЕННЯ

Іменем України

16.06.2014 року Франківський
районний суд м.Львова

в складі : головуючого судді
-Ванівського Ю.М.

при секретарі - Радченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Львові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3
про визнання права на частку у
спадковому майні, та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
права на прийняття спадщини, -

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом в якому просить
визнати за ним право на успадкування ?
частини квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що в грудні 2010р.
померла ОСОБА_4, яка проживала за
адресою АДРЕСА_1. та була сестрою
покійної бабці Позивача ОСОБА_5.

Заповіту покійна ОСОБА_4 не складала.

Позивач має підстави успадкувати
належне покійній ОСОБА_4 майно як
спадкоємець п'ятої черги за законом.
Позивач зазначає, що прийняв спадщину,
в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки на
момент відкриття спадщини був
малолітньою особою. Серед спадкового
майна є квартира АДРЕСА_1. Однак, на
спадкове майно претендує Відповідач,
яка проживала з покійною в останні роки
її життя, доглядала за нею, оплачувала
житлово-комунальні послуги, та
оскільки проживала з покійною на
момент відкриття спадщини, відповідно
- також вважається такою, що прийняла
все належне їй майно.

Позивач зазначає, що відповідач є чужою
людиною для спадкодавця та немає
письмових документів, згідно яких вона
поселялася до покійної ОСОБА_4. За таких
умов Позивач намагався спір між
сторонами, шляхом поділу спадкового
майна, однак згоди досягнуто не було.
За таких умов звертається до суду з
даним позовом.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду
зустрічну позовну заяву, у якій просить
відмовити в задоволенні первісного
позову, встановити факту спільного
постійного проживання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім'єю з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2001 року по час її смерті у
грудні 2010року, та визнання за ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 права власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
спільно більше десяти років постійно
однією сім'єю проживала з ОСОБА_4 в
квартирі АДРЕСА_1, яка належала
останній на праві власності, вела
спільне господарство, була пов'язана
спільним побутом, мала взаємні права та
обов'язки, спільно оплачувала за
житлово-комунальні послуги, проводила
ремонтні роботи в зазначеній квартирі
з метою покращення житлових умов .

ОСОБА_4 у грудні 2010р. померла, та
захоронена на Голосківському
кладовищі. Після її смерті Позивачка і
надалі проживає в АДРЕСА_1 та несе
витрати на її утримання. Оскільки
ОСОБА_4 заповіту не складала відкрилась
спадщина на належне їй майно для його
успадкування спадкоємцями за законом.
Відповідач зазначає, що є спадкоємцем
четвертої черги та фактично в силу
закону прийняла все успадковане майно.
Проти задоволення первісного позову
заперечує, оскільки позивач ОСОБА_2 є
спадкоємцем п'ятої черги та відповідно
міг успадкувати майно у випадку
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття.

Оскільки відповідач прийняла у
спадщину спірну квартиру, у позивача
немає підстав на її успадкування. З
врахуванням того, що позивач за
первісним позовом ставить під сумнів
наявність у ОСОБА_3 прав на спадкування,
її проживання з спадкодавцем більше
п'яти років до часу відкриття спадщини,
заперечує прийняття нею спадщини,
ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним
позовом.

У судове засіданні представник
позивача не зявилась однак надіслала
заяву про розгляд справи у її
відсутність, проти заочного рішення не
заперечує, первісний позов підтримала
проти задоволення зустрічного позову
заперечує.

Відповідач в судове засідання не
зявивлась, однак надіслала на адресу
суду заяву про розгляд справи у її
відсутність, проти первісного позову
заперечує, а зустрічний позов просить
задоволити. Крім того надала суду
письмові пояснення щодо позову.

Дослідивши подані сторонами докази суд
встановив:

Згідно свідоцтва про право власності
на квартиру ОСОБА_4 належала квартира
АДРЕСА_1. Ухвалою Львівської міської
ради № 3300 від 10.04.2014р. «Про
перейменування вулиці Гвардійської на
вулицю Героїв Майдану» вулицю
«Гвардійська» перейменовано на вулицю
«Героїв Майдану».

Витягом з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян щодо
актового запису про смерть №1,
підтверджується, що ОСОБА_4 у грудні 2010
року померла.

Згідно довідки ЛКП
"Виробничо-реставраційний комбінат
обрядових послуг" ОСОБА_4 захоронена на
Голосківському кладовищі.

Згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_8, виданого 27.11.1963р., його матір'ю
була ОСОБА_5. З свідоцтв про народженя
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 випливає, що такі були
рідними сестрами.

Згідно письмових пояснень свідків
ОСОБА_10 та ОСОБА_11, зазначені особи
повідомили, що знають ОСОБА_3 та добре
знала ОСОБА_4 Підтверджують проживання
ОСОБА_3 з ОСОБА_4 однією сім'єю понад
десять років з 2001-го року в квартирі
АДРЕСА_1, ведення спільного
господарства. Повідомляють, що ОСОБА_4
була людиною похилого віку та часто
хворіла, відповідно всі роботи по
господарству, проведенню ремонтів
квартири, придбанню продуктів,
здійснювала ОСОБА_3 Свідки зазначили,
що ОСОБА_4 вважала ОСОБА_3 членом своє
сім'ї, була про неї доброю думки та
вдячна за те, що вона допомагає як
рідна, забезпечує належну старість. за
що вона їй безмежно вдячна. Свідки
підтверджують подальше проживання
ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 в квартирі
АДРЕСА_1.

Долученими до справи квитанціями
підтверджується оплата
житлово-комунальних послуг.

Наявними в справі фотографіями
підтверджується встановлення
пам'ятника ОСОБА_4.

Долученими ОСОБА_3 фіскальними чеками
та рахунками підтверджується
придбання будівельних матеріалів для
ремонту у квартирі.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
від 14.12.2012р., виданого державним
нотаріусом П'ятої Львівської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_3
успадкувала квартиру АДРЕСА_1. Витягом
про державну реєстрацію прав від
17.12.2012р. підтверджується реєстрація за
ОСОБА_3 права власності на квартиру
АДРЕСА_1.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Стаття 124 Конституції України
передбачає, що до юрисдикції судів
віднесено всі правові відносини, що
виникають у державі. Відповідно до ч.1
ст.15 ЦПК України, суди розглядають в
порядку цивільного судочинства справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Оцінивши в сукупності наявні в справі
докази та заслухавши показання
свідків, суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
зустрічного позову та відмову в
задоволенні первісного позову,
виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу
України - спадкуванням є перехід прав
та обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1220
ЦК України - спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою.

В силу ст. 1217 ЦК України, спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

В силу ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1264 ЦК України - у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1265 ЦК України - у п'яту чергу
право на спадкування за законом мають
інші родичі спадкодавця до шостого
ступеня споріднення включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України -
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку на її
прийняття, він не заявив про відмову
від неї.

Доведено в матеріалах справи
проживання відповідача більше десяти
років з ОСОБА_4 по день смерті
останньої в грудні 2010 року.

Суд приймає до уваги положення п. 2
Постанови Пленуму Верховного суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» - справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення, які можуть
вплинути на спадкові права й
обов'язки інших осіб та (або) за
наявності інших спадкоємців і спору
між ними. Згідно роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України в Постанові № 5
від 31.03.1995р. «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» - в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо
встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи наведені вище положення
чинного законодавства, суд приходить
до висновку про законність
успадкування ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу
України, право власності є непорушним.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

В первісній позовній заяві порушується
питання про визнання права на
спадкування ? квартири АДРЕСА_1, що на
думку суду порушує право власності
відповідача, зокрема таке право не
визнається та заперечується позивачем.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом
захисту права та інтересів судом є
визнання права.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 158, 209, 212, 214, 215,
218, 224, 225, 226 ЦПК України, на підставі ст.
ст. 15, 16, 321, 392, 1216, 1217, 1220, 1223, 1258, 1264, 1265, 1268
ЦК України, суд

вирішив:

У задоволенні первісного позову
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволити.

Встановити факт спільного постійного
проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 однією
сім'єю з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2001 року
по час її смерті у грудні 2010 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Франківський районний суд м. Львова
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги або в порядку ч.1 ст.294 ЦПК
України.

Суддя:
Ванівський Юрій Михайлович