Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №279/7461/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді Павицької
Т.М.

суддів Заполовського В.Й.,
Шевчук А.М.,

при секретарі Ходаківській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до державного
територіального- галузевого об'єднання
„Південно- Західна залізниця" про
відшкодування моральної шкоди за
апеляційними скаргами представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, державного
територіального- галузевого об'єднання
„Південно- Західна залізниця" на
рішення Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 26 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ДТГО „Південно-
Західна залізниця" про відшкодування
моральної шкоди в сумі 100 000 грн.,
посилаючись на те, що знаходився в
трудових відносинах ДТГО „Південно-
Західна залізниця". При виконання
трудових обов'язків захворів на
професійне захворювання, а згідно з
висновком МСЕК від 16.01.2012 року йому
встановлено 25 % втрати професійної
працездатності. Виявлені захворювання
спричиняють йому фізичні та моральні
страждання.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 26 листопада 2013 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з
ДТГО „Південно- Західна залізниця" на
користь ОСОБА_1 10 000 грн. моральної шкоди
та 229 грн. 40 коп. судового збору на
користь держави.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позов. Апелянт
вважає, що висновки суду викладені в
рішенні не відповідають фактичним
обставинам справи, не надана належна
оцінка встановленим фактам.

В поданій апеляційній скарзі
державне територіальне- галузеве
об'єднання „Південно- Західна
залізниця" просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову позивачу в задоволенні позову.
Рішення суду вважає незаконним та
необґрунтованим, оскільки вина
відповідача в заподіянні ОСОБА_1
моральної шкоди не доведена.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Встановлено судом та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_1
тривалий час перебував у трудових
відносинах з відповідачем. Згідно
довідки обласної МСЕК від 16.01.2012 року
йому встановлено безстроково 25 % втрати
професійної працездатності без
встановлення групи інвалідності.

Позивач в зв'язку з професійним
захворюванням отримав одноразову
матеріальну допомогу, а також отримує
щомісячні страхові виплати від Фонду
соціального страхування.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Отже, суд законно і обгрутовано,
виходячи з дійсних обставин справи і
чинного законодавства, стягнув з
відповідача на користь позивача
моральну шкоду.

Моральну шкоду, зважаючи на її
сутність, не можна відшкодувати в
повному обсязі, оскільки немає (і не
може бути) точних критеріїв майнового
виразу душевного болю. Зважаючи на це,
будь-яка компенсація моральної шкоди
не є (не може бути) адекватною дійсним
стражданням, тому будь-який її розмір
може мати суто умовний вираз.

При визначенні розміру моральної
шкоди, судом першої інстанції
враховувались фізичні страждання та
хвилювання позивача, які вивели його із
рівноваги, заподіяння тілесних
ушкоджень середнього ступеня тяжкості,
які не є небезпечними для життя, але
призвели до довготривалого розладу
здоров'я.

З урахуванням характеру, обсягу та
глибини заподіяних ОСОБА_1 моральних
страждань, їх негативних наслідків,
враховуючи вимоги розумності та
справедливості, колегія суддів
погоджується з визначеним судом першої
інстанції розміром морального
відшкодування.

Враховуючи встановлені обставини
справи та вимоги закону, суд першої
інстанції обґрунтовано частково
задовольнив позов ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, суд першої інстанції
ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, дійшов вказаного
висновку при повному, всебічному та
об'єктивному з'ясуванні обставин
справи, прав і обов'язків сторін у даних
правовідносинах, перевірив належним
чином доводи сторін, з'ясував характер
та суть заявлених позивачем вимог, норм
права, якими вони регулюються, дав
належну правову оцінку зібраним у
справі доказам.

Тому, колегія суддів приходить до
переконання, що доводи апеляційних
скарг не спростовують висновки суду та
не впливають на правильність
прийнятого рішення, оскільки суду не
було надано інших доказів, на які
апелянти посилаються на підтвердження
обставин, крім тих, на які суд послався
в своєму рішенні.

Рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2, державного територіального-
галузевого об'єднання „Південно-
Західна залізниця" відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 26
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді