АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1-й інстанції: Гончарук В.П.
Доповідач: Українець Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Оніщука
М.І.

- Шебуєвої
В.А.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дніпровського районного
суду м. Києва від 01 серпня 2014 року в
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року позивач звернувся в
суд із позовом до відповідача про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

У мотивування вимог посилався на те, що
15.08.2006 року між ним та відповідачем
укладено кредитний договір № б/н,
відповідно до якого відповідачу надано
кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Зауважував, що він виконав свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином, а відповідач взяті на
себе зобов'язання не виконав, у зв'язку
з чим утворилася заборгованість по
кредитному договору в розмірі 40039,78
грн., у тому числі: 9955 грн. 40 коп. -
заборгованість за кредитом; 27701,53 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1882,85 грн. - штраф
(процентна складова).

Враховуючи наведене просив суд
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором
в сумі 40039,78 грн. та судові витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 01 серпня 2014 року позов ПАТ
КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 40039,78 грн.
та судовий збір у розмірі 400,40 грн., а
всього стягнуто 40440,18 грн.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що судом необґрунтовано
відмовлено в задоволенні його
клопотання про застосування строку
позовної давності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з"явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 15.08.2006 року між
позивачем та відповідачем укладено
кредитний договір № б/н, який
складається з заяви, Умов надання
банківських послуг, Правил
користування платіжною картою і
Тарифів.

За умовами зазначеного договору банк
надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 2 000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки, а відповідач, в свою
чергу, зобов'язався виплачувати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його користування, перевищення
платіжного ліміту, а також виплачувати
комісію на умовах, передбачених
вказаним договором (а.с.14-18).

Сторонами не заперечується, що позивач
виконав свої зобов'язання за кредитним
договором в повному обсязі.

Разом з тим, ОСОБА_2 свої зобов'язання
щодо своєчасного погашення
заборгованості за кредитом та сплати
відсотків не виконав, у зв'язку з чим
станом на 31.08.2013 року у нього виникла
заборгованість у розмірі 40039,78 грн., яка
включає в 9955 грн. 40 коп. - заборгованість
за кредитом; 27701,53 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
500 грн. - штраф (фіксована частина); 1882,85
грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-13).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з їх
доведеності та обґрунтованості, а
також з того, що договір є
пролонгований, оскільки жодна сторона
не проінформувала іншу сторону про
припинення дії цього договору, як те
передбачено п.9.12 Умов та правил надання
банківських послуг, згідно якого
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін.

Проте з таким висновком суду
погодитися неможливо з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач заявив клопотання про
застосування строку позовної давності
(а.с.62-63).

Згідно п.3.1 Умов і правил надання
банківських послуг (а.с.15) датою
укладення договору є дата відкриття
рахунку, зазначена в розділі «Відмітки
Банку» Заява (а.с.14)

З наданої Заяви (а.с.14) вбачається, що
датою відкриття рахунку є 01.08.2006 pоку і
відповідно є датою укладення сторонами
кредитного договору № б/н.

Пунктом 9.12 Умов і правил надання
банківських послуг обумовлено, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін.

З заяви також вбачається, що строк дії
кредитного ліміту відповідає строку
дії картки. Порядок погашення
заборгованості : щомісячними платежами
в розмірі 7% від суми заборгованості(
а.с.14)

В свою чергу картка діяла до 01.08.2007 року.

Згідно п. 3.1.3 Правил користування
платіжною карткою по закінченню строку
дії відповідна карта продовжується
банком на новий строк (шляхом надання
клієнту карти з новим строком дії), якщо
раніше не надійшла письмова заява
держателя про закриття карткового
рахунку, а також при умові наявності
коштів на рахунку для оплати послуг по
виконанню розрахункових операцій по
картковому рахунку (в останній день
місяця закінчення строку дії) і при
дотриманні інших умов продовження,
передбачених договором.

В силу ст. 256 ЦК України особа може
звернутись до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу в
межах строку позовної давності.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Отже, початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно ст.266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил
користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Таким чином, відповідно до Правил
користування платіжною карткою, які є
складовою частиною кредитного
договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінчення строку дії договору.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка згідно зі
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

З матеріалів справи вбачається, що дія
картки закінчилась в серпні 2007 року.

Позивачем не надано доказів
продовження строку дії карти шляхом
надання клієнту картки з новим строком
дії.

Ураховуючи наведене колегія суддів
вважає, що у позивача виникло право
вимагати повернення кредиту згідно
умов договору до серпня 2010 року.

Проте, як убачається з матеріалів
справи, позивач звернувся до суду із
відповідним позовом про захист свого
порушеного права лише у жовтні 2013 року
й не просив про поновлення пропущеного
строку позовної давності.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про те, що позовна давність
не сплинула, оскільки строк договору не
закінчився, а строк дії картки
відповідає строку дії договору, не
ґрунтується на умовах договору та
обставинах справи.

Таким чином, судом безпідставно було
відхилено клопотання відповідача про
застосування строків позовної
давності, яке відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК
України є підставою для відмови у
позові.

З наведеного вбачається, що суд дійшов
хибного висновку про стягнення з
відповідача на користь позивача суми
заборгованості в розмірі 40039,78 грн.,
оскільки позивачем пропущено строк
позовної давності й не надано доказів
поважності причин пропуску такого
строку.

За таких обставин, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову в задоволенні
позову в повному обсязі, у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст..256,257,261,266,267 ЦК України,
ст.ст. 303, 304,307,309, 313. 314,316 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 01 серпня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення наступного
змісту.

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене протягом двадцяти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги до цього суду.

Головуючий:

Судді: