Справа № 500/3287/14-ц
Провадження № 2/500/1825/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 липня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді:
Бальжик О.І.

при секретарі:
Івановій Ю.П.

за участю представника відповідача:
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїлі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно,-

В С Т А Н О В И В:

27.05.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визнання за ним,
як спадкоємцем за законом, права
власності на спадкове майно, яке
залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
року матері ОСОБА_4, та складається із 1/2
частки земельної ділянки площею 3,00 га,
розташованої на території Кам'янської
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що нотаріальною
конторою йому відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, у зв'язку із тим, що відсутній
Державний акт на право власності на
земельну ділянку на ім'я спадкодавця.

Сторони, будучи своєчасно та
належним чином повідомленими про дату,
час та місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явилися. Позивач
звернувся із заявою про підтримання
позову та розгляд справи у його
відсутність (а.с.28, 29). Відповідач
направила представника з належним
чином посвідченими повноваженнями.

Представник відповідача, не обмежена у
повноваженнях, позов та обставини
позову визнала в повному обсязі.
Наслідки визнання позову їй роз'яснено
відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд, на підставі фактів,
встановлених у судовому засіданні,
дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що земельна ділянка площею 3,00 га,
розташована на території Кам'янської
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області, передана для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, належала ОСОБА_5 на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ОД №011959, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю 22.08.2000
року за ОД №10-05-553 (а.с.15, 55).

19.08.2005 року державним нотаріусом
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори ОСОБА_4 та ОСОБА_2 видано
свідоцтво про право на спадщину після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 на
вищезазначену земельну ділянку, по 1/2
частині за кожним (а.с.17, 18).

Відповідно до повторного свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 13.03.2012 року,
виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області,
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру
№37327371 від 08.05.2014 року ОСОБА_4 залишила
наступні заповіти:

посвідчений Каланчацькою сільською
радою Ізмаїльського району Одеської
області 18.04.2011 року за №72, яким заповіла
ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 3,00 га,
розташовану на території Кам'янської
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області, належну на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ОД №011960;

посвідчений Каланчацькою сільською
радою Ізмаїльського району Одеської
області 18.04.2011 року за №73, яким заповіла
ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1.

За змістом ч.2 ст.1223 ЦК України у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги
відповідно до ст.1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_2, що
підтверджено повторним свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 виданим
Ізмаїльським районним відділом ЗАГС
Одеської області 20.03.1975 року, та дочка
ОСОБА_3., що підтверджено повторним
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_5, виданим відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по
Ізмаїльському району Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області 06.02.2007 року, та
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_3 виданим Каланчацькою сільською
радою Ізмаїльського району Одеської
області 15.12.1974 року (а.с.12-14).

Інших спадкоємців, які заявили свої
права на спадкове майно, а також осіб,
які мають право на обов'язкову частку у
спадщині, немає.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

На час відкриття спадщини ОСОБА_2
проживав разом із спадкодавцем
ОСОБА_4, що підтверджується довідкою
Кам'янської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області
за вих.№697 від 11.04.2014 року та копією
паспорту серії НОМЕР_4, виданого
Ізмаїльським РВ УМВС України в
Одеській області 18.03.2002 року (а.с.4, 5, 10).

Відповідачка ОСОБА_3 відмовилася від
прийняття спадщини на вказану частину
спадкової земельної ділянки на користь
ОСОБА_2

Письмовою відповіддю Ізмаїльської
державної нотаріальної контори від
08.05.2014 року за №1040/02-14 позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, у зв'язку
з тим, що відсутній державний акт на
право власності на земельну ділянку на
ім'я спадкодавця (а.с.19).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст.1225 ЦК України встановлено,
що право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
воно належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч.3
ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися за
свідоцтвом про право на спадщину на
нерухоме майно. Проте нормами цієї
статті, так само як й іншими нормами
цивільного права, не визначено
правових наслідків недотримання
такого обов'язку у виді втрати права на
спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на
спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, майнового права зумовлює
входження права на неї до складу
спадщини після смерті спадкоємця, який
не одержав свідоцтво про право на
спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та
здійснив його державної реєстрації
(ст.1299 ЦК України).

Аналогічна позиція викладена Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в листі «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування» за №324-753/0/4-13 від 15.05.2013
року.

Приймаючи до уваги, що іншого способу
захисту права на спадкове майно
позивач не має, а також враховуючи ту
обставину, що відповідач, безумовно
визнав позов і його визнання не
суперечить закону й не порушує права
свободи чи інтереси інших осіб, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 61, 88, 174, 197, 209, 212-215, 218
ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
спадкове майно, яке залишилося після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, та
складається із 1/2 частки земельної
ділянки площею 3,00 га, розташованої на
території Кам'янської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області,
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ОД №011959, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю 22.08.2000
року за ОД №10-05-553.

Копію рішення надіслати для відома
сторонам.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, особи, які
брали участь у справі, але не були
присутніми у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: