Справа № 513/676/14-ц
Провадження № 2/513/320/14
Саратський районний суд Одеської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року Саратський районний
суд Одеської області у складі: судді
Кожокар Т.Я., при секретарі Златової
Н.П., за участю представника позивачки
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Сарата в залі
суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: Фараонівська сільська
рада Саратського району Одеської
області, приватний нотаріус
Саратського районного нотаріального
округу Одеської області про визнання
права власності на 1/2 частку
нежитлової будівлі у приватній
спільній сумісній власності,

В С Т А Н
О В И В:

позивачка звернулася з даним позовом
до суду вказуючи, що з 19 липня 2002 року по
05 серпня 2011 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Під
час шлюбу, 27 лютого 2009 року вони з
чоловіком придбали нежитлову будівлю
«Гостиниця», яка розташована по
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина на
зазначену нежитлову будівлю. Мати
покійного, відповідачка ОСОБА_3, як
спадкоємець за законом першої черги
подала заяву нотаріусу про прийняття
спадщини та отримала свідоцтво про
право на спадщину за законом на 1/2
частку нежитлової будівлі «Гостиниця».
Позивачка вирішила продати свою 1/2
частку нежитлової будівлі, однак
нотаріус відмовив їй у посвідченні
договору купівлі-продажу, оскільки
нерухомість була набута нею у період
перебування у шлюбі та є у спільній
сумісній власності подружжя.

Позивачка просила визнати за нею
право власності на 1/2 частку у
приватній спільній сумісній власності
нежитлової будівлі «Гостиниця», що
розташована по АДРЕСА_1.

Під час розгляду справи представник
позивачки ОСОБА_1, яка діє на підставі
довіреності в інтересах позивачки
підтримала позов, просила його
задовольнити, надавши пояснення
відповідно до поданої заяви.

Представник відповідачки ОСОБА_5 у
дане судове засідання не з'явився,
подав заяву про розгляд справи за його
відсутності. У попередньому судовому
засіданні позов визнав, не заперечував
проти його задоволення.

Представники третіх осіб у судове
засідання не з'явилися, подали заяви
про розгляд справи за їх відсутності,
не заперечували проти задоволення
позову.

Заслухавши представника позивачки,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
повністю з таких підстав.

Ст. 60 Сімейного Кодексу України
визначає, що кожна річ набута під час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 368 ЦК України,
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю. Майно набуте подружжям за
час шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю.

Згідно ст. 372 ЦК України, у разі
поділу майна, що є у спільній сумісній
власності вважається, що частини
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними. У разі
поділу майна між співвласниками право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Ч.1 ст. 69, ст. 70 Сімейного кодексу
України встановлено, що дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності. У разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним контрактом.

Нежитлова будівля «Гостиниця», яка
розташована по АДРЕСА_1 придбана ОСОБА_4
та ОСОБА_2 за час шлюбу, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 27 лютого 2009 року,
витягом з державного реєстру
правочинів від 27 лютого 2009 року (а.с. 6-7).

На підставі ст. 368 ЦК України, ст. 60
Сімейного кодексу України, вказане
майно належить позивачці та її
чоловікові на праві спільної сумісної
власності, частки позивачки та її
чоловіка у зазначеному майні є рівними
і кожному з них належить право
власності на 1/2 частку вказаного майна.

Відповідно до копії свідоцтва про
смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Пунктом 12 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30.05.2008 року передбачено, що у разі
смерті співвласника частки кожного з
них у спільній власності є рівними якщо
інше не було встановлено договором між
ними.

Судом встановлено, що спірна
нежитлова будівля «Гостиниця» була
придбана позивачкою та її колишнім
чоловіком під час шлюбу, кожному з них
належить право власності на 1/2 частку
даного майна.

Як вбачається з копії свідоцтва про
право на спадщину за законом, витягу з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності, відповідачка ОСОБА_3
успадкувала 1/2 часту нежитлової
будівлі «Гостиниця», яка належала її
синові ОСОБА_6 (а.с.10,11).

Враховуючи наведене суд вважає, що
позов підлягає задоволенню, позивачці
слід виділити у власність 1/2 частку
зазначеної нежитлової будівлі на
загальну суму 32574 гривні.

Керуючись ст.ст. 60, 69, 70 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 367, 368, 370, 372 ЦК
України, ст.ст. 3-8, 10, 11, 60, 88, 212-215, 294 ЦПК
України,

суд

В
И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Виділити ОСОБА_2
у власність 1/2 частку нежитлової
будівлі «Гостиниця» під номером сто
тридцять два, яка розташована по
АДРЕСА_1, на суму 32574 гривні та визнати
за нею право власності на виділене
майно.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного
суду Одеської області, через
Саратський районний суд Одеської
області.

Суддя
Т. Я. Кожокар