Справа №266/4384/14-ц
Провадження№ 4-с/266/43/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року

м.
Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області в складі головуючого
судді Шишиліна О.Г., при секретарі
Маросіній Є.М., за участі представника
скаржника ОСОБА_1, представника
Жовтневого ВДВС ОСОБА_2 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Маріуполі скаргу ОСОБА_3 на
дії державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із
скаргою на дії державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції, вказуючи
на те, що 27.12.2014 р. Приморський районний
суд м. Маріуполя видав виконавчий лист
№ 0541/5308/2012 (2/266/63/2013 р.) про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судові
витрати пов’язані з оплатою послуг
експерта по проведенню експертизи у
розмірі 1000,00 грн.. Після цього
виконавчий документ було одразу
пред'явлено до примусового виконання
до Жовтневого ВДВС Маріупольського
МУЮ. 12 лютого 2014 р. ОСОБА_6 стягувач по
виконавчому провадженню помер. Після
смерті ОСОБА_6 заявник, як спадкоємець
першої черги в встановлений строк
звернулася до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини та 18.08.2014 р. отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті її чоловіка
ОСОБА_6. 12 липня 2014 року державний
виконавець зазначеної виконавчої
служби ОСОБА_7 винесла постанову про
закінчення виконавчого провадження
№41984986 у зв’язку зі смертю боржника
який на цей час є живим, а навпаки помер
її чоловік ОСОБА_6 який був стягувачем
у зазначеному виконавчому провадженні.
Постанову вона отримала 10.10.2014 р. з
порушенням вимог ч. 1 ст. 31 ЗУ « Про
виконавче провадження». Окрім цього
вважає, що у діях державного виконавця
вбачаються порушення ст. 8 Закону
України "Про виконавче провадження", де
зазначено, що у разі вибуття однієї із
сторін державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив. Однак
державний виконавець маючи достовірні
відомості про спадкоємців після смерті
стягувача не викликав її до себе не
роз’яснив її права та обов’язки у
існуючих правовідношеннях, а виніс
постанову про закінчення виконавчого
провадження. Просить суд, визнати дії
державного виконавця Жовтневого ВДВС
Маріупольського міського управління
юстиції ОСОБА_7 які виявилися у
винесенні постанови про закінчення
виконавчого провадження
неправомірними, скасувати постанову
про закриття виконавчого провадження
41984986 і зобов'язати виконати виконавчий
документ.

В судове засідання скаржник не
з'явився, приймав участь у справі через
свого представника.

Представник скаржника підтримав
доводи викладені в скарзі та просив їх
задовольнити.

Представник Жовтневого ВДВС
Маріупольського МУЮ в судовому
засідання вказав, що не визнає доводів
скаржника. В постанові про закриття
провадження в мотивувальній частіні
помилково вказано підставу закриття
провадження як «смерть боржника». Всі
інші данні вказані про стягувача.
Виконавче провадження за ухвалою
надати не може.

Суд, вислухав учасників провадження,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 383 ЦПК
України,сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Ухвалою суду від 20.10.2014р. по справі
витребувано для огляду в судовому
засіданні ВП 41984986, однак в судовому
засіданні представник ВДВС вказав, що
витребувані матеріали не може подати,
так як вони здані до архіву.
Представник скаржника не наполягав на
витребуванні матеріалів виконавчого
провадження, у зв’язку із чим судом
прийнято рішення про продовження
розгляду скарги за наявними доказами,
що залучені по скарзі.

Судом встановлено, що 27.01.2014 р.
Приморського районного суду м.
Маріуполя було видано виконавчий лист
№ 0541/5308/2012 (2/266/63/2013 р.) про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 судових
витрат пов’язані з оплатою послуг
експерта по проведенню експертизи у
розмірі 1000 грн. (а.с. 7).

Згідно з свідоцтвом про смерть
виданого Приморським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області 12.06.2014 р.
стягувач ОСОБА_6 помер, про що зроблено
відповідний актовий запис №142 (а.с. 4).

Як вбачається зі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 18.08.2014 р. яке
зареєстроване в Спадковому реєстрі
посвідченого приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_8
спадкоємцем зазначеного у цьому
свідоцтві майна ОСОБА_6 є його дружина
ОСОБА_3 (а.с. 5).

З витяга про реєстрацію в Спадковому
реєстрі вбачається, що спадкова справа
після смерті ОСОБА_5 зареєстрована
05.04.2014р. спадкоємцем першої черги за
законом зазначено ОСОБА_3 (а.с. 6).

12 червня 2014 року на підставі пункту 3
частини 1 статті 49, статті 50 Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем Жовтневого ВДВС
Маріупольського МУЮ було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження №41984986 у зв’язку зі смертю
боржника яка підтверджується актовим
записом Приморським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області від 12.12.2014
р. №142 (а.с. 8).

Таким чином судом з’ясовано, що на час
закінчення ВП були відомості про
правонаступника у вказаному ВП.

Відповідно до ст.ст. 6, 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених
законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закриттю у разі
смерті або оголошення померлим
стягувача чи боржника, визнання
безвісно відсутнім боржника або
стягувача, ліквідації юридичної особи
- сторони виконавчого провадження,
якщо виконання їх обов'язків чи вимог
у виконавчому провадженні не допускає
правонаступництва.

Між тим, постановляючи оскаржувану
постанову з вказаних підстав,
державний виконавець не врахував
положень пункту 1 частини першої
статті 37 Закону України «Про
виконавче провадження» щодо
обов'язкового зупинення виконавчого
провадження у разі смерті стягувача,
якщо встановлені судом правовідносини
допускають правонаступництво.

У даному випадку, спірні
правовідносини допускають
правонаступництво, оскільки права та
обов'язки стягувача безпосередньо не
пов'язані з його особою як
спадкодавцем, не мають суто особистого
характеру, а тому положення статті 1219
ЦК України, не поширюється на спірні
правовідносини.

За такого, враховуючи не дотримання
державним виконавцем вимог Закон
України «Про виконавче провадження»
щодо обов'язкового зупинення
виконавчого провадження для з'ясування
правонаступництва у спірних
правовідносинах, що призвело до
порушення прав стягувача, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість скарги, у зв’язку із
чим вона підлягає задоволенню
шляхом визнання постанови про
закінчення виконавчого провадження
неправомірною тазобов'язання
державного виконавця поновлення прав
скаржника.

Крім того слід зазначити, що за змістом
постанови не вірно відображені
обставини на які посилається
держвиконавець, а саме неправильно
вказана підстава, як смерть боржника,
що за змістом суперечить з рішенням
цієї постанови про виділення в окреме
провадження стягнення з боржника
витрат виконавчих дій. Та внесені
невірні відомості про час смерті
боржника – зазначено як 12.12.2014р.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 383-389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на дії державного
виконавця Близнюк О.М. - задовольнити.

Визнати незаконними дії державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції ОСОБА_7 при винесенні постанови
про закінчення виконавчого
провадження № 41984986 від 12.06.2014 року.

Зобов’язати державного виконавця
(уповноважену керівником ДВС особу)
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції ОСОБА_7
прийняти заходи по скасуванню
вищезазначеної постанови та
відновлення виконавчого провадження.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано до Апеляційного суду
Донецької області через Приморський
районний суд міста Маріуполя Донецької
області протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя:

Шишилін О.
Г.