Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/9213/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Колупаєв
Доповідач Забродський М. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Забродського М.І.

суддів: Шевчук А.М.,
Заполовського В.Й.

з участю секретаря

судового засідання
Гукової О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання дій протиправними,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, усунення перешкод в
користуванні майном, яке належить на
праві власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 27 листопада 2013
року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним
позовом та просив визнати
протиправними дії ОСОБА_4 щодо
проникнення в гараж НОМЕР_1 та
привласнення майна, яке належить на
праві приватної власності ОСОБА_3 в м.
Житомирі по АДРЕСА_1 в кооперативі
«Оріон».

Крім того, просив стягнути з
відповідача матеріальну шкоду в
розмірі 4555 грн., моральну шкоду в
розмірі 3 000 грн., судові витрати та
витрати за надані юридичні послуги.

В обґрунтування позову зазначав, що
відповідач своїми діями незаконно на
горищі гаража ОСОБА_5 10 липня 2013 року
пошкодив стінку, яка зроблена з блоків
з ніздрюватого бетону та зробив
дверний прохід.

14 липня 2013 року ОСОБА_4 шляхом
пошкодження перегородки на горищному
приміщенні проник у гараж та викрав
перфоратор РБ 450 НМ вартістю 750 грн. та
Фен марки BOSCH- 2.0 кв вартістю 680 грн.

У зв'язку з періодичними протипраними
діями відповідача з приводу
незаконного проникнення в гараж
ОСОБА_5, останній неодноразово, а саме 14
липня 2013 року та 26 липня 2013 року
змушений був звертатися до
правоохоронних органів для
відповідного реагування.

В результаті зазначених подій, ОСОБА_3
зазнав суттєвих моральних страждань,
оскільки були істотно порушені його
нормальні життєві зв'язки, затрата
додаткових зусиль для організації
свого життя та професійної діяльності.
Крім того, підвищилася дратівливість,
яка зумовлена психологічним
навантаженням через постійні
конфлікти.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 27 листопада 2013
року позов задоволено.

Визнано протиправними дії ОСОБА_4
щодо проникнення та привласнення
майна, яке належить ОСОБА_3 на праві
власності - гаражу АДРЕСА_1

Заборонено ОСОБА_4 чинити будь-які
перешкоди ОСОБА_3 в користування майном
- гаражем АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 4555
грн. матеріальної шкоди, 3000 грн.
моральної шкоди, 229,4 грн. сплаченого
судового збору та 1832 грн. понесених
витрат на правову допомогу та на
користь держави 229,4 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Посилається на те, що судове рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
на неповно та неправильно встановлених
обставинах справи.

Під час розгляду справи ОСОБА_3
приховав і не повідомим суд про те, що
гараж АДРЕСА_1 в м. Житомирі є
результатом їх спільного вкладення
коштів у будівництво, які вони
використовували в спільній
підприємницькій діяльності від
обслуговування автомобілів гаражного
кооперативу. Зазначені гаражі є
суміжними, а горищне приміщення згідно
проекту є спільним і не може входити до
права власності у комплекс гаражу
НОМЕР_1.

Суд першої інстанції при розгляді
справи не врахував того, що у ОСОБА_3
відсутні будь-які документи чи докази
щодо належності йому на праві
власності другого поверху гаража
НОМЕР_1. Згідно проекту вхід на другий
поверх було заплановано саме з гаражу
НОМЕР_2. Проте ОСОБА_3 самовільно і без
будь-яких перемовин заклав вхідні
двері на другий поверх чим фактично
привласнив собі це приміщення.

Крім того, суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що жодного доказу
про наявність його вини у викраденні
майна позивача в матеріалах справи
немає.

ОСОБА_3 не надав суду жодного доказу
з приводу заподіяння йому моральної
шкоди.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга є обґрунтованою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що 10
липня 2013 року ОСОБА_4 самовільно пробив
у стіні отвір та проник до горищного
приміщення гаражу НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_3, викрав електроінструменти, чим
завдав останньому майнової та
моральної шкоди.

Проте з таким висновком суду колегія
суддів не погоджується.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦПК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи, а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України
визначено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Пленум Верховного Суду України в п. 2
постанови №6 від 27 березня 1992 року , з
послідуючими змінами, «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»
роз'яснив, що шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяна, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначено
особи.

В пункті 5 постанови № 4 від 31 березня 1995
року Пленуму Верховного Суду України
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» роз'яснено, що відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішення спору про
відшкодування моральної (немайнової
шкоди) підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Статтею11 ЦПК України передбачено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненнями фізичних осіб,
поданими відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Частиною першої статті 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 належить на праві приватної
власності гараж АДРЕСА_1 в м. Житомирі
(а.с.12-13).

В цьому ж кооперативі належить на праві
приватної власності гараж НОМЕР_2
площею 74,1 кв.м. ОСОБА_4, що стверджується
свідоцтвом про право власності від
11 червня 2012 року та технічним
паспортом.

Висота цих гаражів згідно технічних
паспортів становить 3.60 м.

Сторони визнали і це підтверджується
фотографіями обидва гаражі
знаходяться під однією покрівлею, яка
має значно більшу висоту тобто
збудовану самовільно.

Відтак позивач не надав доказів того,
що він у законний спосіб збудував стіну
і це відокремлене чердачне приміщення
належить йому на праві приватної
власності. Тому не може вважатися
протиправним позбавлення його права
власності на це приміщення.

ОСОБА_3 не надав також доказів про те, що
пошкодженням стіни йому заподіяна
майнова шкода у розмірі у розмірі 4555,00
грн.

Наданий ним наряд на відвантаження
блоків з ніздрованого бетону Б7 від 01
липня 2013 року не свідчить, що саме йому
були вони відвантажені в кількості 5.000
куб. м.(а.с.17). Крім того відсутні докази,
що саме вони були використані при
зведенні стіни і в такій кількості.

Не підтверджується матеріалами справи
факт крадіжки ОСОБА_4 у позивача
електроінструментів, а саме
перфоратора та фену. З наданого
гарантійного талону №22540 від 13 липня 2005
року та товарного чеку від 11 липня 2013
року не вбачається, що ці
електроінструменти були придбані
ОСОБА_3

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що ОСОБА_2, який діяв в інтересах
ОСОБА_3, не довів факту спричинення
майнової шкоди останньому
відповідачем ОСОБА_4

Оскільки недоведена вина ОСОБА_4 у
спричиненні шкоди ОСОБА_3 не підлягає
відшкодуванню і моральна шкода.

Безпідставними є вимоги про стягнення
з відповідача 1832 грн. витрат на правову
допомогу. ОСОБА_2 діяв в інтересах
ОСОБА_3 як представник, що
підтверджується довіреністю (а.с.18).
Такі витрати відшкодовуються лише
адвокату або іншому фахівцю в галузі
права( ст. 84 ЦПК України).

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що рішення районного
суду є незаконним та необґрунтованим,
ухвалено з порушенням вимог
матеріального та процесуального права,
висновки суду ґрунтуються на
припущеннях, що є недопустимим в силу
ч.4 ст. 60 ЦПК України. Тому воно підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
відмову у задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,309,313,314,316 ЦПК
України колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити.

Рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 27 листопада 2013
року скасувати та ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_2 який діє в
інтересах ОСОБА_3 у задоволенні позову
до ОСОБА_4 про визнання дій
протиправними, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
усунення перешкод в користуванні
майном, яке належить на праві власності

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: