Справа № 539/4720/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Волювача О. В.

при секретарі - Джадан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Лубнах
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, територіальної громади
Лубенської міської ради Полтавської
області, Державної реєстраційної
служби Лубенського міськрайонного
управління юстиції Полтавської
області про встановлення належності
квартири та визначення часток у праві
власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2, територіальної
громади Лубенської міської ради
Полтавської області, Державної
реєстраційної служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції
Полтавської області про встановлення
належності квартири та визначення
часток у праві власності на квартиру.

У позові вказав, що згідно свідоцтва
про право власності на житло від 10
грудня 1993 року №1767, виданого органом
приватизації виконкому Лубенської
міської ради, він, а також ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1.

В 2013 році ОСОБА_1 вирішив
подарувати свою частку у спільній
сумісній власності, у зв'язку з чим він
та інші співвласники звернулися до
Реєстраційної служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції
Полтавської області з заявою про
реєстрацію права власності.

Однак, 15 серпня 2013 року держаним
реєстратором було відмовлено у
державній реєстрації на тій підставі,
що в Реєстрі прав власності на нерухоме
майно вже наявний запис про державну
реєстрацію права власності на вказане
майно, зроблений на підставі свідоцтва
про право на спадщину на ім'я ОСОБА_2.

Позивач вказує, що дійсно, ОСОБА_2
отримала у спадщину квартиру в будинку
АДРЕСА_1, однак не за номером НОМЕР_1, а
за номером НОМЕР_2. Яким чином та коли
була змінена нумерація квартири йому
невідомо.

Вважає, що він, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є
власниками квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності, штампами в паспортах,
довідкою КП «Лубенське МБТІ», довідкою
виконкому Лубенської міськради,
витягом з інвентарної справи.

Позивач вважає, що сталася
помилка, що заважає йому
розпоряджатися належною часткою у
праві спільної сумісної власності на
квартиру. Крім того, для вільного
розпорядження своєю часткою у праві
власності на квартиру, позивач вважає
за необхідне визначити розмір часток
кожного співвласника у праві спільної
сумісної власності на спірне нерухоме
майно.

Позивач прохає суд визнати, що
квартира АДРЕСА_1 належить йому, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також прохає визнати,
що їм належить по 1/4 частині вказаної
квартири.

У судовому засіданні позивач та
його представник - адвокат ОСОБА_6
заявлені позовні вимоги підтримали,
прохають їх задовольнити.

Відповідач -Лубенська міська рада
Полтавської області направила на
адресу суду клопотання про розгляд
справи без участі свого представника.
При вирішенні позову покладаються на
розсуд суду.

Відповідачка - ОСОБА_2 проти позову
заперечує. Вказала, що оскільки у неї
наявне свідоцтво про право власності
на спірну квартиру, право власності
зареєстроване в установленому законом
порядку, то вона є законним власником
вказаного нерухомого майна.

Представник Державної
реєстраційної служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції
Полтавської області - Сергієнко І.М. в
судовому засіданні повідомила, що до 1
січня 2013 року реєстрацію прав
власності нерухомого майна
здійснювало КП «Лубенське МБТІ». При
вирішенні позову покладається на
розсуд суду.

Третя особа - перша Лубенська
державна нотаріальна контора
надіслала суду заяву, в якій справу
прохає розглянути без участі свого
представника, при вирішенні справи
покладається на розсуд суду.

Третя особа - КП «Лубенське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» надіслало на адресу
суду заяву, в якій справу прохає
розглянути без участі свого
представника, при вирішенні справи
покладається на розсуд суду.

Треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_5
заявлені позовні вимоги підтримали.

Третя особа - ОСОБА_4 надав суду
заяву, в які прохає розгляд справи
провести без його участі, позовні
вимоги підтримує повністю.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, третіх
осіб, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Згідно ст. 370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004
року права на нерухоме майно, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Судом встановлено, що позивачу -
ОСОБА_1, а також ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
на праві приватної, спільної сумісної
власності належить квартира АДРЕСА_1,
що підтверджується свідоцтвом про
право власності на житло №1767 від 10
грудня 1993 року, виданим органом
приватизації виконавчого комітету м.
Лубни. /а.с.7/

Факт належності вказаної квартири
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 також
підтверджується довідкою КП
«Лубенське МБТІ», згідно якої за
вказаними особами зареєстровано право
власності на спірну квартиру, та
записом в паспорті про місцю
реєстрацію позивача. /а.с.6, 8/

При цьому, в свідоцтві про право
власності на житло №2850 від 26 серпня 1994
року, виданому органом приватизації
виконавчого комітету м.Лубни на ім'я
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, також зазначено
квартиру під номером НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.
Зі змісту свідоцтва вбачається, що
номер квартири було змінено з НОМЕР_2 на
НОМЕР_1. Така зміна була посвідчена ТОВ
«ВІКТОРІЯ», про що свідчить відповідна
печатка та запис про виправлення. /а.с.29/

В подальшому на підставі вказаного
свідоцтва після смерті спадкодавця -
ОСОБА_9, її дочка, якою є відповідачка по
справі - ОСОБА_2, отримала свідоцтво про
право на спадщину за законом від 17
листопада 2003 року на квартиру АДРЕСА_1.
/а.с. 44/ На підставі вказаного свідоцтва
про право на спадщину за ОСОБА_2 04.12.2003
року було зареєстровано в реєстрі за
№1807 право приватної власності на
спірну квартиру. /а.с.45/

Таким чином, на квартиру АДРЕСА_1
наявні два правовстановлюючих
документи, в яких зазначені різні
власники.

Водночас, з розпорядження органу
приватизації виконавчого комітету
Лубенської міської ради №2850 від 26.08.1994
року вбачається, що ОСОБА_8 було
передано в приватну власність квартиру
НОМЕР_2 (один) по АДРЕСА_1. /а.с.51/ Крім
того, з довідки про склад сім'ї наймача
ізольованої квартири вбачається, що
ОСОБА_8 та його дружина - ОСОБА_9
проживали саме в квартирі НОМЕР_2 (один)
по АДРЕСА_1. /а.с.53/

При цьому, з розпорядження органу
приватизації виконавчого комітету
Лубенської міської ради №1767 від 20.11.1993
року вбачається, що позивачу - ОСОБА_1
було передано в приватну власність
квартиру АДРЕСА_1. /а.с.54/ При цьому, з
довідки про склад сім'ї наймача
ізольованої квартири вбачається, що
ОСОБА_1 та члени його сім'ї - ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 проживали саме в
квартирі АДРЕСА_1. /а.с.56/

Також суд звертає увагу на той факт, що
в матеріалах інвентаризаційних справ
КП «Лубенське МБТІ» міститься копія
свідоцтва про право власності на житло
на ім'я ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що посвідчує
право власності останніх на квартиру
АДРЕСА_2.

Отже, жодних відомостей про офіційну
зміну нумерації квартир немає,
відповідні рішення повноважними
органами не приймалися. На яких
правових підставах були внесені зміни
до свідоцтва про право власності на
житло на ім'я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині
нумерації квартири невідомо.
Відповідачка ОСОБА_2 жодних пояснень з
цього приводу надати не змогла.

Враховуючи викладене, суд доходить
висновку, що в свідоцтві про право
власності на житло, виданому на ім'я
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, після смерті яких
відповідачка ОСОБА_2 прийняла спадщину,
містяться хибні відомості про номер
квартири - замість належного номера
НОМЕР_2 зазначено номер НОМЕР_1,
власником якої є позивач та члени його
сім'ї. Відповідно, в подальшому в
свідоцтві про право на спадщину за
законом на ім'я ОСОБА_2 та в реєстрі прав
власності на нерухоме майно було
внесено відомості про майно, що не
відповідають дійсності.

Водночас, суд не знаходить підстав
для задоволення вимог позивача про
визнання за ним та членами його сім'ї
права власності на спірну квартиру,
оскільки таке право власності
підтверджується належним чином
правовстановлюючим документом, є
дійсним і не потребує повторного
встановлення в судовому порядку.
Правовстановлюючі документи на спірну
квартиру, видані на ім'я відповідачки -
ОСОБА_2 та відомості внесені в реєстр є
помилковими і можуть бути оскаржені у
встановленому законом порядку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, норма наведеної статті
ЦК України передбачає спосіб захисту
права власності, який підлягає
застосуванню у разі, коли сторони спору
не перебувають між собою у
зобов'язальних відносинах з приводу
спірного майна, і при цьому має місце
реальне оспорювання такого права
відповідачем, внаслідок чого власник
майна не може належним чином
реалізувати свої правомочності у
зв'язку з існуванням сумнівів або
претензій щодо спірного майна з боку
третіх осіб.

Між тим, відповідач - Державна
реєстраційна служба Лубенського
міськрайонного управління юстиції
Полтавської області, є органом, який в
межах своєї компетенції вчиняє дії,
пов'язані з державною реєстрацією
права власності на об'єкти нерухомого
майна і, не перебуваючи з позивачем у
цивільних правовідносинах щодо
здійснення прав володіння,
користування та розпорядження майном,
про визнання права власності на яке
заявлено позов, не оспорює та не
претендує на таке право.

У разі, якщо позивач вважає
неправомірною відмову даного
відповідача у здійсненні державної
реєстрації права власності на
нерухомий об'єкт, він не позбавлений
можливості оспорити таку
бездіяльність в порядку
адміністративного судочинства.

Що стосується вимоги позивача про
визнання за ним та іншими
співвласниками право власності на
квартиру в рівних частках - по 1/4 за
кожним, то в цій частині позовні вимоги
слід задовольнити, оскільки спірна
квартира перебуває у спільній сумісній
власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 і відповідно до ст. 357 ЦК України
їх частки вважаються рівними.

Зважаючи на викладене, позов підлягає
задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 328, 370 ЦК України, ст.3 ЗУ
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 174, 212-215, 218
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
територіальної громади Лубенської
міської ради Полтавської області,
Державної реєстраційної служби
Лубенського міськрайонного управління
юстиції Полтавської області про
встановлення належності квартири та
визначення часток у праві власності на
квартиру задовольнити частково.

Визначити розмір ідеальних часток
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у праві
спільної сумісної власності на
підставі свідоцтва про право власності
на житло №1767 від 10 грудня 1993 року,
виданого органом приватизації
виконавчого комітету Лубенської
міської ради, на квартиру АДРЕСА_1
рівними - по 1/4 частині за кожним із
співвласників.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Волювач О. В.