Номер провадження 22-ц/775/1967/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді: Санікової О.С.,

суддів: Барсукової О.І., Канурної О.Д.,

при секретарі : Хохулі М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Єнакіївський
металургійний завод» про
відшкодування моральної шкоди

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
Публічного акціонерного товариства
«Єнакіївський металургійний завод»

на рішення Єнакіївського міського суду
Донецької області від 22 січня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Єнакіївський
металургійний завод» (далі - ПАТ «ЄМЗ»)
про відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він
працював в ПАТ «ЄМЗ» з 03 жовтня 2009 року.
Під час виконання своїх трудових
обов'язків 04 лютого 2012 року з ним стався
нещасний випадок та його було
травмовано, про що складено акт за
формою Н-1 від 26 лютого 2013 року. Згідно
висновку Донецької обласної МСЕК від 31
жовтня 2013 року йому встановлено 70%
втрати професіональної працездатності
первинно, та другу групу інвалідності.
Внаслідок травмування порушено його
звичайний устрій життя, він відчуває
дискомфорт, не покидає відчуття
власної неповноцінності, що призводить
до моральних страждань, вимагає
додаткових зусиль для організації
життя, потребує постійного лікування.

Просив суд стягнути з ПАТ «ЄМЗ» на його
користь на відшкодування моральної
шкоди 200 000 гривень.

Рішенням Єнакіївського міського суду
Донецької області від 22 січня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково. Стягнуто з ПАТ «ЄМЗ» на
користь ОСОБА_2 на відшкодування
моральної шкоди 21000 грн. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Єнакіївського
міського суду Донецької області від 27
березня 2014 року з ПАТ «ЄМЗ» на користь
держави стягнуто су3довий збір в
розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального
права. Вважає, що судом при розгляді
справи не враховано всієї глибини
фізичних страждань позивача,
погіршення його здібностей та
позбавлення можливості їх реалізації.
Також судом не враховано, що ОСОБА_1
молода людина,має лише одну професію,
за якою на теперішній час працювати не
може за станом здоров'я.

В апеляційній скарзі ПАТ «ЄМЗ» просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального права. Вважає, що
судом при розгляді справи не враховано
доказів щодо відсутності вини «ЄМЗ» в
нещасному випадку з ОСОБА_1 , який
стався саме з вини позивача.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_1, його представник адвокат
ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 підтримали, просили її
задовольнити, апеляційну скаргу ПАТ
«ЄМЗ» -відхилити.

Представник ПАТ «ЄМЗ» Гусєва О.А. в
судове засідання не
з'явилась,надіслала суду клопотання
про розгляд справи без участі
представника відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи. За таких обставин апеляційний
суд вважає можливим розглянути
апеляційну скаргу за відсутності
представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, його представника,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню
частково, а апеляційна скарга ПАТ «ЄМЗ»
- відхиленню з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 2 КЗпП України
позивач, працюючи у відповідача мав
право на здорові і безпечні умови
праці.

Відповідно до вимог ст. 153 КЗпП України,
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпека
технологічних процесів, машин,
механізмів, устаткування та інших
засобів виробництва, стан засобів
колективного та індивідуального
захисту, що використовується
працівником, а також
санітарно-побутові умови повинні
відповідати вимогам нормативних актів
про охорону праці.

Власник або уповноважений ним орган
повинен впроваджувати сучасні засоби
техніки безпеки, які запобігають
виникненню професійних захворювань
працівників.

При розгляді справи судом першої
інстанції встановлено, що позивач з 01
жовтня 2002 року перебував в трудових
відносинах із відповідачем, де
працював машиністом крану
конвертерного відділення
металургійного виробництва на гарячій
ділянці робіт 4,5,6 розряду.

04 лютого 2013року з позивачем під час
виконання професійних обов'язків
стався нещасний випадок, про що 26.02.2013
року був складений акт №4 про нещасний
випадок на виробництві ( а.с.12-15).

Висновком МСЕК від 31 жовтня 2013 року
позивачу вперше встановлено втрату
професійної працездатності 70% з 23
серпня 2013 року та 2 групу інвалідності (
а.с.26).

Згідно ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Як убачається з матеріалів справи,
позивач виконував трудові обов'язки у
небезпечних умовах праці, а тому суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про необхідність
відшкодування моральної шкоди з
відповідача та взяв до уваги втрату
професійної працездатності позивача
відповідно до висновку МСЕК від 31
жовтня 2013 року.

Судом першої інстанції повно та
всебічно з'ясовані усі обставини по
справі, зібрані докази, дана належна
правова оцінка і суд обґрунтовано
частково задовольнив позов ОСОБА_1

Проте, визначаючи розмір суми, що
підлягає стягненню на відшкодування
моральної шкоди, суд не в повній мірі
врахував обставини справи, характер та
обсяг душевних страждань позивача, не
зважив на його безпорадність проти
значної втрати працездатності у
молодому віці, не взяв до уваги
тяжкість вимушених змін у життєвих
стосунках, не врахував наявність
малолітньої дитини на утриманні
позивача, який втратив можливість
надавати таке утримання, необхідність
постійного лікування наявних тілесних
ушкоджень позивача, тощо.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Апеляційний суд вважає, що розмір
моральної шкоди, стягнутий судом на
користь позивача не є розумним та
справедливим. Тому рішення суду першої
інстанції підлягає зміні в частині
визначення розміру відшкодування
моральної шкоди.

Виходячи із принципу справедливості,
як того вимагає ст. 41 Конвенції про
захист прав людини і основних свобод,
ст. 237-1 КЗпП України, апеляційний суд
вважає, що на користь ОСОБА_1 підлягає
стягненню на відшкодування моральної
шкоди сума в розмірі 50000 гривень.

Апеляційний суд не може прийняти до
уваги доводи ПАТ «ЄМЗ» про відсутність
у позивача доказів завдання йому
моральної шкоди.

Відповідно до діючого законодавства,
втрата працездатності, встановлена
висновком МСЕК, вже сама по собі
свідчить про завдання моральної шкоди,
оскільки стан здоров'я потерпілого
погіршено. Інші доводи апеляційної
скарги (порушення з боку працівника
вимог з охорони праці) також не мають
правового значення та не впливають на
правильність висновків суду.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково, апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Єнакіївський
металургійний завод» відхилити.

Рішення Єнакіївського міського суду
Донецької області від 22 січня 2014 року
змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Єнакіївський
металургійний завод» на користь ОСОБА_1
на відшкодування моральної шкоди 50000
(п'ятдесят тисяч) грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді: