Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/286/14
Головуючий у 1 інстанції: Бондаренко
Суддя-доповідач: Мануйлов Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів : Мануйлова Ю.С.

Панкеєва О.В.

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на ухвалу
Хортицького районного суду м.Запоріжжя
від 27 листопада 2013 року про задоволення
подання начальника Хортицького ВДВС
Запорізького міського управління
юстиції Проценко Ю.М. про виділ частини
боржника ОСОБА_3 у праві спільної
сумісної власності на квартиру, -

ВСТАНОВИЛА:

Начальник Хортицького ВДВС
звернувся до суду з поданням, в якому
просив визначити частку у праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, яка належить
боржнику ОСОБА_3, що необхідно для
виконання судового рішення про
стягнення з ОСОБА_3 коштів, яке
знаходиться на виконанні в Хортицькому
ВДВС.

В судове засідання представник
ВДВС не з'явився.

Представник ОСОБА_3 проти
задоволення подання заперечував,
зазначивши, що у державного виконавця
немає підстав для звернення стягнення
на частку ОСОБА_3 у праві власності на
цю квартиру, в квартирі зареєстрована
та проживає неповнолітня дитина
боржниці, а також у боржниці є інше
майно, на яке ВДВС може звернути
стягнення за цим виконавчим листом.

Співвласники квартири ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в судові засідання не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, заперечень на подання не
надали.

Ухвалою Хортицького районного
суду м.Запоріжжя від 27 листопада 2013
року подання начальника Хортицького
ВДВС Запорізького міського управління
юстиції Проценко Ю.М. задоволено.

Визначено, що частка ОСОБА_3 у праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_2, складає 1/4 частину
вказаної квартири.

ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить оскаржувану ухвалу
скасувати та постановити нову ухвалу
про відмову у задоволенні подання
державної виконавчої служби по цій
справі про визначення частки, яка
належить ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 з
метою звернення на неї стягнення для
виконання рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, які
приймали участь в судовому засіданні,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що вона підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Статтею 379 ЦПК України
передбачено, що питання про визначення
частки майна боржника у майні, яким він
володіє спільно з іншими особами,
вирішується судом за поданням
державного виконавця

Задовольнивши подання начальника
Хортицького ВДВС Запорізького
міського управління юстиції Проценко
Ю.М.,суд першої інстанції виходив з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на
виконанні в Хортицькому ВДВС
знаходиться виконавче провадження за
виконавчим листом №6-120 від 08.07.2011 року,
виданим Дніпровським районним судом
м.Києва про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Укрсоцбанк» на загальну
суму 1261244 г7рн. 79 коп. .

На цей час ОСОБА_3 добровільно рішення
суду не виконувала.

На підставі довідки ТОВ «ЗМБТІ» та
свідоцтва про право власності на житло
№2888 від 20.12.2002 року ОСОБА_3, а також
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та емалолітній ОСОБА_4
на праві спільної сумісної власності
належить квартира АДРЕСА_2, частки
власників не виділені.

Проте, оскільки частка в спільному
майні, що належить ОСОБА_3, не визначена,
то у відповідності до ст.379 ЦПК України
питання про визначення такої частки
вирішується судом за поданням
державного виконавця.

Таким чином, подання підлягає
задоволенню, і при визначені частки
ОСОБА_3 у праві спільної сумісної
власності суд керувався вимогами ст.370
ЦК України та виходив з того, що частки
кожного з співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, законом або рішенням суду.

Оскільки суду не надано відомостей про
домовленість між співвласниками
квартири щодо розміру часток у праві
власності, тому суд визначив частку
ОСОБА_3 як 1/4 у праві власності на
вказану квартиру.

Доводи представника ОСОБА_3 суд до
уваги не прийняв, оскільки в рамках
розгляду подання про визначення частки
ОСОБА_3 у праві власності на квартиру
суд не вирішував питання про наявність
у боржника іншого майна, чи питання
звернення стягнення на майно.

Отже, судова колегія вважає, що ухвала
суду першої інстанції є обґрунтованою
та такою, що винесена з дотримання норм
процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на те, що звертаючись з цим
поданням державна виконавча служба не
вказала про те, що квартира АДРЕСА_2
належить на праві спільної сумісної
власності також малолітній ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що вказана квартира
знаходиться в користуванні
малолітньої та вона в ній
зареєстрована.

Також зазначає, що згідно з ч. 4 статті 12
Закону України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян 1
безпритульних дітей», для укладення
будь-яких правочинів щодо нерухомого
майна, право власності на яке або право
користування яким мають діти, потр1бен
попередній дозвіл органів опіки та
піклування.

Таким чином, законом встановлена
необхідність отримання попередньо'1
згоди органів опіки та піклування не
тільки щодо нерухомого майна,
власником якого є дитина, але
нерухомого майна, яким дитина має право
лише користуватися.

Відповідно до п. 4.5.9.1нструкцп з
організації примусового виконання
рішень (із змінами, внесеними згідно з
Наказами Міністерства юстиції № 1765/5
від 30.11.2012 № 924/5 від 8.05.2013 ) у разі
передачі на реалізацію нерухомого
майна, право власност1 на яке або право
користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону».

Відповідно до статті 18 Закону України
«Про охорону дитинства» держава
забезпечує право дитини на проживання
в таких санітарно-гігієнічних та
побутових умовах, що не завдають шкоди
її фізичному та розумовому розвитку».

Відповідно до ст.12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
осіб і безпритульних дітей»:

Держава охороняє і захищає права та
інтереси дітей під час вчинення
правочинів щодо нерухомого майна.

Неприпустиме зменшення або обмеження
прав та інтересів дітей під час
вчинення будь-яких правочинів щодо
жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють
контроль за дотриманням батьками та
особами, які їх замінюють, житлових
прав і охоронюваних законом інтересів
дітей відповідно до закону.

Для вчинення будь-яких
правочинів щодо нерухомого майна,
право власності на яке або право
користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, щ0о надається
відповідно до закону. Посадові особи
органів опіки та піклування несуть
персональну відповідальність за
захист прав та інтересів дітей при
наданні дозволу на вчинення правочинів
щодо нерухомого майна, яке належить
дітям.

Зазначені доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та є
передчасними, оскільки останнім
вирішувалося питання про визначення
частки боржника у спільній сумісній
власності з іншими особами, а не про
звернення стягнення на нерухоме майно.

Крім того, як зазначалось раніше,
малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
підставі довідки ТОВ «ЗМБТІ» та
свідоцтва про право власності на житло
№2888 від 20.12.2002 року разом з іншими
співвласниками : ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7
на праві спільної сумісної власності
належить квартира АДРЕСА_2,

Тобто, при вирішенні питання про
визначення частки ОСОБА_3 як 1/4 у праві
власності на вказану квартиру, ніяким
чином не зачіпає прав неповнолітньої
ОСОБА_4, як співвласника зазначеної
вище квартири, тобто, не порушує
житлових прав неповнолітньої дитини.

Керуючись, ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст.
307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє
в своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відхилити.

Ухвалу Хортицького районного
суду м.Запоріжжя від 27 листопада 2013
року про

задоволення подання начальника
Хортицького ВДВС Запорізького
міського управління

юстиції Проценко Ю.М. про виділ частини
боржника ОСОБА_3 у праві спільної

сумісної власності на квартиру
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

судді: