АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 57
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Михайловської С.Ю., Колодяжної Н.Є., при секретареві Глубоченку М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинськ від 20 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Дніпродзержинського управління з експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства Дніпропетровськгаз про захист прав споживача, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпродзержинського управління з експлуатації газового господарства ПАТ Дніпропетровськгаз з позовом про визнання неправомірними дій працівників відповідача при проведенні експертизи лічильника та про зобовязання відповідача відновити газопостачання за адресою м.Дніпродзержинськ вул.Червонокозача,29, посилаючись на безпідставність висновку експертизи лічильника щодо його вини у його непридатності та виявлення слідів втручання у роботу лічильника.

Рішенням Баглійського райсуду м.Дніпродзержинськ від 20.10.2014р. у задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення за такими підставами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що вони не передбачені у якості засобів судового захисту, а нарахування заборгованості до предявлення відповідного позову про її стягнення не має правових наслідків.

Вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

ОСОБА_2 є споживачем послуг газопостачання за адресою м.Дніпродзержинськ вул.Червонокозача,29. 31.03.2014р. працівниками газового господарства за вказаною адресою складено акт про виявлені порушення. Зокрема, в акті зазначено про виникнення сумнівів у правильності роботи лічильника газу, 2005 року випуску, у звязку з нечітким відтиском пломби заводу виробника. У той же день лічильник був демонтований для проведення експертизи (а.с.8). Згідно акту комісії експертизи від 10.04.2014р. встановлено, що заводська пломбу переобжата, скло відлікового механізму тріснуло, а при розбиранні лічильника тріснув паспорт відлікового механізму. За висновком експертизи лічильник визнано непридатним для комерційного обліку газу з вини споживача та виявлено сліди втручання в роботу лічильника. З висновком експертизи ОСОБА_2 не погодився (а.с.9). На підставі акту про виявлені порушення здійснено відповідний розрахунок за нормами споживання газу за період з 1.1.2013р. по 30.03.2014р. у сумі 13387грн.97коп. Після відрахування фактично сплачених у вказаний період 2772грн.44коп., нарахована сума визначена у розмірі 10615грн.53коп. (а.с.10). Актом від 19.06.2014р. газового господарства здійснено припинення газопостачання за адресою м.Дніпродзержинськ вул.Червонокозача,29 у звязку з заборгованість по оплаті послуг 10615грн.53коп. (а.с.11).

Зазначені обставини свідчать, що припинення газопостачання відбулось внаслідок нарахування споживачу на підставі акту про виявлені порушення заборгованості про оплату послуг газопостачання. У звязку з цим зроблений судом першої інстанції висновок про неможливість настання правових наслідків після виявлення порушення та нарахування заборгованості до предявлення відповідного позову про її стягнення суперечить дійсним обставинам. Таким же суперечливим є і висновок суду першої інстанції про відсутність у споживача передбачених законом способів захисту порушення його права. Так, відповідно до вимог ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, а п.4 ч.2 ст.16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав може бути відновлення становища, яке існувало до порушення його права. А відповідно до вимог 3.4. Положення про проведення експертизи лічильників газу, встановлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті (затв. наказом Міністерства палива та енергетикиУкраїнивід 27.12.2005 р. N 619) прямо передбачено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії експертизи лічильника газу спірні питання вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до положень п.34 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. N 2246 споживач несе відповідальність згідно із законодавством за пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також за дії, що призводять до заниження показань лічильника. За положеннями п.15 Правил та п.2.2. Порядку

відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання (затв. постановою Націонельної комісії регулювання електроенергетики України від 29.05.2003р. №475) розрахунок збитків за нормами споживання здійснюється у разі пошкодження лічильника газу, повірочного тавра, цілісності його пломб з вини споживача або дій споживача, що призвело до заниження показань лічильника. Факт пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу, що призвело до заниження його показань, засвідчується актом експертизи лічильника газу, який складається за результатами проведення експертизи лічильника газу відповідно до Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Мінпаливенерго від 27.12.2005 N 619.

Зазначені вимоги спеціального законодавства свідчать про те, що відповідальність споживача наступає лише у випадку встановлення факту пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу, що призвело до заниження показань лічильника, а також у випадку встановлення у цьому вини споживача.

Проте висновок комісії експертизи лічильника, вказаний в акті від 10.04.2014р. щодо непридатності лічильника для обліку газу не містить встановленого факту про те, що виявлене пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу призвело до заниження показань цього лічильника. Фактично комісією встановлено пошкодження у вигляді тріщини скла відлікового механізму тріснуло та те, що заводська пломба була переобжата. Однак доказів тому, що заводська пломба лічильника переобжата саме споживачем, а не працівником заводу, ні акт експертизи, ні матеріали справи не містять. Не містять вони і доказів тому, що тріщина скла призвела до втручання споживача в роботу лічильника та до заниження його показань. Більш того та обставина, що при розбиранні лічильника членами експертної комісії тріснув паспорт відлікового механізму, вже сама пособі свідчить про відсутність втручання у роботу лічильника споживача, оскільки при такому стані лічильника втручання до його механізмів мало б призвести до його пошкодження. Сам ОСОБА_2 заперечував як пошкодження лічильника, так і втручання у його роботу.

Відповідно до положень п.6 Правил газопостачання припиняється, зокрема, у разі: порушення споживачем строків сплати за надані послуги з газопостачання; зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо; порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійних ситуацій.

Враховуючи встановлені обставини про відсутність доказів вини ОСОБА_2 у непридатності лічильника для обліку газу та відсутність доказів про наявність пошкоджень та втручань в роботу лічильника газу, що призвело до заниження показань лічильника, а також відсутність підстав для припинення газопостачання, слід визнати неправомірним висновок комісії експертизи лічильника в акті від 10.04.2014р. щодо непридатності лічильника для обліку газу з вини споживача ОСОБА_2 у звязку з виявленими слідами втручання у його роботу та зобовязати газове господарство відновити послуги газопостачання за адресою м.Дніпродзержинськ вул.Червонокозача,29.

На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з Дніпродзержинське управління з експлуатації газового господарства ПАТ Дніпропетровськгаз слід стягнути у дохід держави 243грн.60коп. судового збору.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та вимогам закону, його рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу та позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинськ від 20 жовтня 2014 року скасувати.

Визнати неправомірним висновок комісії експертизи лічильника, вказаний в акті від 10 квітня 2014 року, щодо непридатності лічильника для обліку газу з вини споживача ОСОБА_2 у звязку з виявленими слідами втручання у його роботу.

Зобовязати Дніпродзержинське управління з експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства Дніпропетровськгаз відновити послуги газопостачання за адресою м.Дніпродзержинськ вул.Червонокозача,29.

Стягнути з Дніпродзержинське управління з експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства Дніпропетровськгаз у дохід держави 243грн.60коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_3

ОСОБА_4