Справа № 462/2726/11
Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/3737/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 04 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя
особа - Друга Львівська Держана
нотаріальна контора, про усунення
перешкод у користуванні майном та
визнання права власності в порядку
спадкування, за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_3, третя особа - Друга
Львівська Державна нотаріальна
контора, про встановлення факту
проживання однією сім'єю та визнання
права власності в порядку спадкування
на майно, -

встановила:

рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 04 квітня 2014 року у
задоволенні вказаних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_2, просить
рішення скасувати й ухвалити нове, яким
задовольнити його вимоги, посилаючись
на те, що рішення є незаконним, оскільки
суд не повно з'ясував обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
та суд неправильно застосував норми
матеріального права. Так, апелянт
посилається на те, що факт проживання
його однією сім'єю з спадкодавцем після
розірвання з нею шлюбу знайшло своє
підтвердження на підставі наданих ним
суду доказами; фактично він прийняв
спадщину та те, що інші два спадкоємці
відмовились від прийняття спадщини на
його користь.

Сторони по справі у судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення та
SMS-повідомленням щодо часу та місця
розгляду справи.

За таких обставин, у відповідності до
ч.2 ст.305 ЦПК України, їх неявка не
перешкоджає розглядові справи, а
відповідно до ст.197 ЦПК України
фіксація судового засідання з
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалась.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали і обставини справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
наступного висновку.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не оскаржили рішення
районного суду щодо відмови у
задоволені їх вимог, відтак рішення
суду, з урахуванням диспозитивності
цивільного судочинства, не
перевіряється в цій частині.

Встановлено, що ОСОБА_10 була дружиною
позивача ОСОБА_2, що стверджується
фотокопією свідоцтва про одруження,
відповідно до якого шлюб був укладений
05 червня 1999 року (а.с.90). Дітей у шлюбі не
було.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 22 травня 2008 року розірвано
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10, що
стверджується випискою із рішення суду
та фотокопією свідоцтва про розірвання
шлюбу, що видане ОСОБА_2 (а.с.91, 92).

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.43).

Позивач ОСОБА_2 звертаючись до суду із
зазначеним вище позовом просив
встановити факт, що після розірвання
шлюбу він фактично продовжував спільно
проживати з бувшою дружиною та вести
спільне господарство, а відтак, після
її смерті фактично прийняв спадщину,
яка складається із ? квартири АДРЕСА_1
та жилого будинку АДРЕСА_2, оскільки
його бувша дружина фактично прийняла в
порядку спадкування це майно після
смерті своїх батьків.

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

За змістом ст.1223 ЦК у разі відсутності
заповіту, визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття спадкоємцями за
заповітом, а також у разі не охоплення
заповітом усієї спадщини право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу. Право на спадкування виникає у
день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує права на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу (ст.1258 ЦК).

Як вбачається з спадкової справи № 60 до
майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10,
заяви про прийняття спадщини в Другу
Львівську нотаріальну контору подали
ОСОБА_2 (27.01.2011 р.), ОСОБА_6 (28.01.2011 р.),
ОСОБА_7 (07.02.2011 р.), ОСОБА_9 та ОСОБА_8
(24.02.2011 р.).

Як вбачається із цієї спадкової справи
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_8
звернулись із заявами про прийняття
спадщини як двоюрідні брати та сестри.
Крім того, ОСОБА_8 31 травня 2011 року, а
ОСОБА_9 25 травня 2011 року подали заяви
про відмову від прийняття спадщини на
користь ОСОБА_2

У відповідності до ч.2 ст.1274 ЦК України
спадкоємець має право відмовитися від
прийняття спадщини на користь
будь-кого із спадкоємців за законом
незалежно від черги.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено у п. 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», при вирішенні спору
про право на спадщину осіб, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини (четверта черга
спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3
СК України про те, що сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки. Зазначений
п'ятирічний строк повинен виповнитися
на момент відкриття спадщини і його
необхідно обчислювати з урахуванням
часу спільного проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю до набрання
чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу
України сім'я є первинним та основним
осередком суспільства. Сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки.

До загальних ознак у розумінні цієї
норми, яким має відповідати зв'язок між
фізичними особами, щоб вони вважалися
сім'єю, належать: спільне проживання,
пов'язаність спільним побутом; взаємні
права та обов'язки. Із загального
правила про обов'язкове спільне
проживання членів сім'ї законодавець
робить два винятки. Так, подружжя
вважатиметься сім'єю і тоді, коли
чоловік та жінка проживають окремо з
поважних причин.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 р. №7 до спадкоємців
четвертої черги належать не лише жінка
(чоловік), які проживали однією сім'єю
зі спадкодавцем без шлюбу. Таке право
можуть мати й інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, зокрема:
вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші
особи, які взяли до себе дитину як члена
сім'ї, тощо. До спадкоємців четвертої
черги не належить особа, яка хоча і
проживала спільно зі спадкодавцем, але
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
іншою особою.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що
докази - будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Частиною 2 цієї статті передбачено
перелік джерел доказів. Це, зокрема,
пояснення сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідки,
показання свідків, письмові та речові
докази, зокрема, аудіо- і відеозаписи,
висновки експертів.

Районним судом вірно встановлено, що
аналіз наданих доказів свідчить про те,
що позивач ОСОБА_2 не перебував після
розірвання шлюбу з ОСОБА_10 у фактичних
шлюбних відносинах, вони не вели
спільне господарство, не мали єдиного
сімейного бюджету та не несли взаємних
прав і обов'язків, як подружжя, не були
пов'язані спільним побутом. Сам факт
проживання позивача у квартирі, частка
якої належала спадкодавцеві, не може
свідчити про факт проживання однією
сім'єю, оскільки позивач був
зареєстрований у спірній квартирі, а
відтак мав право на користування нею та
проживання в ній.

Поховання позивачем спадкодавця за
його кошти теж не може свідчити про
факт проживання однією сім'єю.

Крім того, колегія суддів аналізуючи
обставини та матеріали справи
приходить до висновку, що районним
судом вірно не взято до уваги покази
свідків з боку позивача, оскільки такі
зацікавлені у вирішенні справи на
корить спадкоємця четвертої черги
спадкування за законом. А довідка
виконкому Підгайчиківської сільської
ради Золочівського району Львівської
області, на яку посилається апелянт на
підтвердження своїх вимог, свідчить
лише про проживання позивача з
спадкодавцем протягом одного року до
її смерті.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
щодо скасування рішення суду та
ухвалення нового про задоволення
позову, не спростовують законність і
обґрунтованість рішення районного
суду.

Враховуючи, що судом правильно
встановлено фактичні обставини справи,
правильно застосовано матеріальний
закон та дотримана процедура розгляду
справи, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, то за
таких обставин підстав для задоволення
апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.197, 303, 305, п.1 ч.1 ст.307,
ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 04 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Бакус В.Я.

Судді:
Гірник Т.А.

Левик Я.А.