АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2525/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Якименко Л. Г. Доповідач -
Єлізаренко І.А.Категорія 39
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І.,
Калиновського А.Б.

при секретарі - Сінченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа
Житлово-будівельний кооператив №366 про
визнання права власності на квартиру в
порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулася
з позовом до ОСОБА_3, третя особа ЖБК
№366 про визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування за
законом.

В обґрунтування позовних вимог, які
в ході судового розгляду справи
уточнювалися, позивач посилалася на
те, що вона є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5
17 вересня 2003 року вона зареєструвала
шлюб з ОСОБА_6 та взяла прізвище
чоловіка «ОСОБА_2». Згідно з ордером №829
від 25 квітня 1985 року, виданим
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради
народних депутатів, її батьку ОСОБА_4
була надана квартира АДРЕСА_3 в м.
Дніпропетровську. Вказала, що у неї був
рідний брат ОСОБА_7, який з 19 листопада
1999 року перебував у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 і переїхав
мешкати в с.Губиниха Новомосковського
району Дніпропетровської області.
ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер її батько -
ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася
спадщина на квартиру АДРЕСА_1 у
Дніпропетровську. Спадкоємцями першої
черги після смерті батька ОСОБА_4 була
його дружина - ОСОБА_5, вона, як донька
померлого, та її брат - ОСОБА_7, як син
померлого. Вона разом з батьками
постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, тому
вважає, що після смерті батька вони з
матір»ю спадщину прийняли відповідно
до ст. 1268 ЦК України. ІНФОРМАЦІЯ_6 року
помер її брат - ОСОБА_7, після смерті
якого спадкоємцями є його діти: ОСОБА_8
, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3,
його дружина - ОСОБА_3, та його мати -
ОСОБА_5, яка спадщину після смерті сина
не приймала. ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла
її мати - ОСОБА_5, після її смерті
відкрилася спадщина. Зазначала, що
згідно зі ст.ст. 1261, 1266 ЦК України
спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 була
вона, як донька, та за правом
представлення діти померлого брата
ОСОБА_7 - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Вона звернулася до
Четвертої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті матері
ОСОБА_5, однак, постановою від 18 жовтня
2012 року державний нотаріус Четвертої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори відмовив їй у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на квартиру АДРЕСА_2,
оскільки право власності на квартиру
за ОСОБА_5 не було зареєстровано.
Посилаючись на те, що її батьки ще за
життя сплатили в повному обсязі пайові
внески на спірну квартиру, але за
життя належним чином не оформили своє
право власності, тому просила суд
визнати за нею право власності на
квартиру АДРЕСА_3, житловою площею - 48,5
кв.м, загальною 67,4 кв.м, порядку
спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та після смерті
матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7
року.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
14 січня 2014 року в задоволені позовних
вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
згідно ордеру №829 від 25 квітня 1985 року,
виданим виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради
народних депутатів, ОСОБА_4 на склад
сім»ї з трьох осіб: ОСОБА_4, дружина
ОСОБА_5 та син ОСОБА_7 була надана
кооперативна квартира АДРЕСА_4. Будинок
перебуває на балансі ЖБК №366 (а.с.28, 29).

Позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 Після укладення шлюбу змінила
прізвище на ОСОБА_2 (а.с. 19, 17).

Рідний брат позивача - ОСОБА_7 19
листопада 1999 року уклав шлюб з
відповідачем по справі ОСОБА_3, від
якого останні мають двох неповнолітніх
дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16, 178)

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер батько
позивача - ОСОБА_4 (а.с.22).

Після його смерті відкрилася
спадщина на квартиру АДРЕСА_5.
Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_4 була його дружина ОСОБА_5,
донька - позивач ОСОБА_2, та його син
ОСОБА_7

Судом встановлено з заявами про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
ніхто не звертався.

Позивач проживала та була
зареєстрована у вищевказаній квартирі
на момент смерті батька - ОСОБА_4 (а.с. 14,
15).

Згідно довідки ЖБК №366 від 10 квітня 2013
року пайовий внесок за вказану
квартиру батьком позивача, ОСОБА_4, за
життя було сплачено в повному обсязі
(а.с.47).

Брат позивача - ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_6 року, після його смерті
спадкоємцями є його діти: ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3,
дружина ОСОБА_3, та мати ОСОБА_5 (а.с. 20,
178).

ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла мати
позивача - ОСОБА_5 (а.с.21).

Постановою від 18 жовтня 2012 року
державний нотаріус Четвертої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори відмовив
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на квартиру
АДРЕСА_2, оскільки право власності на
квартиру за матір»ю позивача - ОСОБА_5
не було зареєстровано.
Правовстановлюючі документи на
квартиру відсутні (а.с.27).

Згідно довідки КП
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» від 05 жовтня
2012 року реєстрація права власності на
квартиру АДРЕСА_2 не проводилась (а.с.24).

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог позивача, суд першої
інстанції посилався на те, що після
вступу позивача у члени кооперативу у
неї виникне право на користування
квартирою та вона буде мати право як
спадкоємиця паєнагромадження
звернутися до нотаріальної контори з
приводу оформлення права на спадщину,
однак, погодитися з такими висновками
суду неможливо, оскільки суд дійшов них
у порушення норм матеріального права,
що у відповідності до ст.309 ЦПК України
є підставою для скасування рішення
суду і ухвалення нового рішення.

В п.6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року
роз»яснено, суди повинні мати на увазі,
що законом може бути встановлений
інший момент (підставава набуття права
власності. Зокрема, у разі повного
внесення пайових внесків за квартиру,
дачу, гараж, іншу будівлю або
приміщення, надані члену житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, в осіб, які мають право на
частку в пайових внесках, виникає право
спільної часткової власності на
квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі
пропорційно розміру частки паю.

Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини (частина п»ята
статті 1268 ЦК), проте право власності на
нерухоме майно у разі прийняття
спадщини виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації речового
права на нерухоме майно (стаття 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»). Разом із тим
суди повинні розмежовувати право на
спадщину як майнове право (об»єкт
спадкування) та виникнення права
власності на спадкове майно як на
об»єкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має
право звернутися із заявою про
державну реєстрацію переходу права
власності до органу, що здійснює
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно, після прийняття спадщини в
порядку, передбаченому законом. Якщо
право власності спадкодавця не було
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно,
правовстановлюючими є документи, що
підтверджують підставу для переходу
права власності в порядку
правонаступництва, а також документи
спадкодавця, що підтверджують
виникненення у нього права власності
на нерухоме майно (стаття 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень»).

З матеріалів справи вбачається право
власності спадкодавця ОСОБА_4 на
вищезазначену квартиру не було
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно.

Рішенням про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 11
червня 2014 року ОСОБА_2 було відмовлено у
державній реєстрації права власності
на вищевказану квартиру (а.с.180).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

У ч.1 ст.1267 ЦК України визначено, частки
у спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.1269 ЦК України
заява про прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто. Заяву про
прийняття спадщини від імені
малолітньої, недієздатної особи
подають її батьки (усиновлювачі),
опікун.

У ч.1 ст.1270 ЦК України зазначено для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_2 на час смерті батька
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року,
була зареєстрована та проживала разом
з ним у вищевказаній квартирі. Також у
квартирі на час смерті батька був
зареєстрований та проживав у квартирі
брат позивача - ОСОБА_7 та мати позивача
- ОСОБА_5

З матеріалів справи вбачається, що
після смерті брата позивача - ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року, із заявою
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори зверталася відповідач ОСОБА_3,
яка діяла як законний представник
малолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.178).

Після смерті матері позивача - ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року, із заявою
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори у встановлений законом строк
звернулася лише позивач ОСОБА_2 (а.с.53).

Таким чином, враховуючи, що у померлого
брата позивача - ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6 року, є неповнолітні діти -
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та із заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори після смерті ОСОБА_7
зверталася відповідач ОСОБА_3, яка
діяла як законний представник
неповнолітніх дітей, позовні вимоги
ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
рішення суду скасуванню з ухваленням
нового рішення, яким за позивачем
повинно бути визнано право власності
на 5/6 частин вищевказаної квартири
АДРЕСА_2 в порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та після
смерті матері ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_7 року

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
14 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
Житлово-будівельний кооператив №366 про
визнання права власності на квартиру в
порядку спадкування за законом -
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа Житлово-будівельний кооператив
№366 про визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування за
законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право вланості на 5/6
частин квартири АДРЕСА_2, загальною
площею 67,4 кв.м., житловою площею 48,5
кв.м., в порядку спадкування за законом
після смерті батька ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та після смерті
матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7
року.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді