Провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого одноособово судді
Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового
засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Одесі
подання першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
заборону виїзду за кордон боржника,
ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло вказане подання, в
якому старший державний виконавець
першого Приморського ВДВС Одеського
МУЮ просить постановити ухвалу щодо
тимчасової заборони виїзду за кордон
України боржника, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування подання державний
виконавець посилається на те, що на
примусовому виконанні в першому
Приморському відділі державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції перебуває
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого документа
№522/27347/13-ц виданого 03.02.2014 р.
Приморським районним судом м. Одеси про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» грошової суми в розмірі
47753,20 грн.

28 лютого 2014 року державним виконавцем
першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, на
підставі Закону України «Про виконавче
провадження», винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження та
надано боржнику семиденний строк для
добровільного виконання. Боржником у
наданий строк, для добровільного
виконання, рішення суду не виконано.

В рамках виконавчого провадження
державним виконавцем вжито необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення, а саме: накладено
арешт на все майно боржника, оголошено
розшук транспортних засобів,
встановлено адресу реєстрації,
здійснено вихід за адресою вказаною у
виконавчому листі, та інше.

Станом на теперішній час вимоги
виконавчого документа боржником не
виконано.

Представник першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
у судове засідання не з'явився, про час
та місце проведення перший Приморський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
був повідомлений належним чином,
згідно змісту подання просить питання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
розглядати без представника відділу
ДВС.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, без виклику чи
повідомлення сторін чи інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Статтею 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична
особа має право на свободу пересування.
Фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень в Україні, зокрема
судових рішень, покладається на
Державну виконавчу службу України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

Зокрема, державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
установлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії (ст. 5 Закону).

Згідно з вимогами ст. 7 Закону України
«Про виконавчу службу» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Вимогами п. 4.1.1. ст. 4.1. Інструкції про
проведення виконавчих дій
затвердженої Міністерством юстиції
України від 15.12.1999 року № 74/5, визначено,
що державний виконавець, починаючі
виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
вважається врученою боржнику за
адресою зазначеною у виконавчому
документі за умов, передбачених для
вручення судових повісток
(рекомендованим листом з повідомленням
про вручення). У разі, якщо копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження одержана боржником
несвоєчасно, внаслідок чого боржник
був позбавлений можливості
добровільно виконати рішення у
встановлений державним виконавцем
строк, за письмовою заявою боржника при
підтвердженні факту несвоєчасного
одержання вказаної постанови
державний виконавець відкладає
провадження виконавчих дій та
поновлює

В матеріалах справи відсутні докази
того, що державні виконавці вжили всі
необхідні заходи для виконання рішення
суду, зокрема, в матеріалах справи
відсутні докази, які підтверджують:
належне повідомлення боржника про
відкриття виконавчого провадження та
надання боржнику строку для
добровільного виконання рішення суду,
належне повідомлення боржника про
наявність заборгованості.

Виходячи з положень ст.33 Конституції
України, ст.1 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» та ч.3 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження», суд вважає, що обставини,
на які посилається старший державний
виконавець першого Приморського ВДВС
Одеського МУЮ, не є достатніми для
обмеження конституційного права
боржника, ОСОБА_1. За вищевказаних
обставин, вжиття обраного державним
виконавцем обмеження на даний час не є
єдиним можливим та необхідним способом
забезпечення примусового виконання
боржником вказаного рішення суду.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що подання про накладення заборони на
виїзд за межі України боржника, ОСОБА_1,
задоволенню не підлягає як передчасне
та необґрунтоване.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.1
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», Законом України «Про
виконавче провадження», ст.293, ст.377-1 ЦПК
України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про заборону
виїзду за кордон боржника, ОСОБА_1 -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5 -денний
строк з дня проголошення ухвали заяви
про апеляційне оскарження. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо
було подано апеляційну скаргу , ухвала
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя