25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Євтушенко О.І., Євграфової Є.П.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи:
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
«Локомотив-10», Київська міська рада,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції в м. Києві, про
визнання права власності на спадкове
майно; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4, ОСОБА_6, треті особи: приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, ЖБК
«Локомотив-10», про визнання права
власності в порядку спадкування
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 22 квітня
в с т а н о в и л а:
У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, про
визнання права власності на спадкове
Посилалась на те, що після смерті її
чоловіка ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина, до
складу якої увійшла трьохкімнатна
квартира, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Житловий будинок, в якому
знаходиться квартира, має статус
житлово-будівельного кооперативу.
Померлий ОСОБА_9 був членом
житлово-будівельного кооперативу
«Локомотив-10» і як член
житло-будівельного кооперативу,
сплатив пайовий внесок за кооперативну
квартиру, що підтверджується довідкою
житлово-будівельного кооперативу
«Локомотив-10» від 17 липня 2013 року. За
життя, ОСОБА_9, заповіту не склав.
Відповідачі по справі є дітьми
померлого ОСОБА_9 та є спадкоємцями
першої черги за законом, проте на
спадщину не претендують і не
заперечують проти прийняття її
позивачем. Заяви про вступ у спадщину
до органів нотаріату не подавали. Інших
спадкоємців немає. ОСОБА_4 звернулася
до приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
із заявою про прийняття спадщини, що
залишилась після смерті її чоловіка,
проте їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки померлий ОСОБА_9 не оформив та
не зареєстрував право на майно та не
отримав правовстановлюючий документ,
що на даний час унеможливлює видачу
свідоцтва про право на спадщину з
законом. Тому позивач просила визнати
право власності на спадкове майно.
Ухвалою Дарницького районного суду м.
2013 року, до участі в справі в якості
третіх осіб залучено
житлово-будівельний кооператив
«Локомотив-10», Київську міську раду,
державну реєстраційну службу у м.
У листопаді 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, треті
особи: приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
житлово-будівельний кооператив
«Локомотив-10», про визнання права
власності в порядку спадкування.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що він
є рідним сином померлого ОСОБА_9 та на
день смерті батька був зареєстрований
та проживав у спірній квартирі, позивач
має право на 1/3 спадкового майна.
Приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
йому відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у звʼ?язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів. Після уточнених позовних
вимог, позивач просив визнати за ним
право власності в порядку спадкування
за законом на 1/3 частину квартири
Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 27 листопада
2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 та
зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_5 обʼ?єднано в одне провадження.
Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 11 березня

2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватний
нотаріус Київськго міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
житлово-будівельний кооператив
«Локомотив-10», Київська міська рада,
Реєстраційна служба ГУЮ в м. Києві, про
визнання права власності на спадкове
майно задоволено. Визнано за ОСОБА_4
право власності на спадкове майно в
порядку спадкування за законом на
трьохкімнатну квартиру, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1. У задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 до
ОСОБА_4, ОСОБА_6, треті особи: приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
житлово-будівельний кооператив
«Локомотив-10» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
28 березня 2014 року апеляційну скаргу
ОСОБА_5 на рішення Дарницького
районного суду

м. Києва від 11 березня 2014 року залишено
без руху для усунення недоліків,
оскільки апеляційну скаргу не оплачено
судовим збором в повному обсязі,
апеляційна скарга не оформлена
належним чином, тобто не зазначено
імʼ?я, найменування всіх осіб, які
беруть участь у справі та не зазначено
їх місце проживання або
місцезнаходження та не надано
відповідної кількості копій
апеляційної скарги, крім того в
апеляційній скарзі не зазначено в чому
полягає незаконність і (або)
необґрунтованість рішення.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
22 квітня 2014 року апеляційну скаргу
ОСОБА_5 на рішення Дарницького
районного суду

м. Києва від 11 березня 2014 року визнано
неподаною та повернуто апелянту,
оскільки вимоги ухвали апеляційного
суду м. Києва від 28 березня 2014 року
виконані не в повному обсязі, а саме
апелянт не надав оформленої належним
чином апеляційної скарги, тобто не
зазначив імʼ?я, найменування всіх осіб,
які беруть участь у справі та не
зазначив їх місце проживання або
місцезнаходження, не надав відповідної
кількості копій апеляційної скарги та
не зазначив в чому полягає
незаконність і (або) необґрунтованість
рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 22 квітня 2014 року та направити
справу для продовження розгляду до
апеляційного суду м. Києва, мотивуючи
свої вимоги порушенням судом норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 295 ЦПК України
в апеляційній скарзі мають бути
зазначені: найменування суду, до якого
подається скарга; ім'я (найменування)
особи, яка подає скаргу, її місце
проживання або місцезнаходження; ім'я
(найменування) осіб, які беруть участь у
справі, їх місце проживання або
місцезнаходження; рішення або ухвала,
що оскаржуються; в чому полягає
незаконність і (або) необґрунтованість
рішення або ухвали (неповнота
встановлення обставин, які мають
значення для справи, та (або)
неправильність установлення обставин,
які мають значення для справи,
внаслідок необґрунтованої відмови у
прийнятті доказів, неправильного їх
дослідження чи оцінки, неподання
доказів з поважних причин та (або)
неправильне визначення відповідно до
встановлених судом обставин
правовідносин); нові обставини, що
підлягають встановленню, докази, які
підлягають дослідженню чи оцінці,
обґрунтування поважності причин
неподання доказів до суду першої
інстанції, заперечення проти доказів,
використаних судом першої інстанції;
клопотання особи, яка подала скаргу;
перелік документів та інших
матеріалів, що додаються.

До апеляційної скарги додаються копії
скарги та доданих письмових матеріалів
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом, що на виконання
вимог ухвали Дарницького районного
суду від 28 березня 2014 року

ОСОБА_10, згідно клопотання, яке
надійшло на адресу апеляційного суду

м. Києва, направив квитанцію про оплату
судового збору в розмірі 3 320 грн, однак
інші зазначені недоліки в ухвалі
апеляційного суду м. Києва від

28 березня 2014 року ОСОБА_5 виконанні не
були (а. с. 215).

За таких обставин, апеляційний суд
дійшов вірного висновку визнавши не
поданою та повернувши апеляційну
скаргу ОСОБА_5 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 11 березня 2014
року.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін ухвали
апеляційного суду м. Києва від 22 квітня
2014 року, тому що ухвала законна та
обґрунтована.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судом апеляційної інстанції норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22
квітня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи:
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
ЖБК

«Локомотив-10», Київська міська рада,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції в м. Києві, про
визнання права власності на спадкове
майно; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4, ОСОБА_6, треті особи: приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, ЖБК
«Локомотив-10», про визнання права
власності в порядку спадкування,
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова
Т.Л. Ізмайлова