Справа № 436/701/13ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2014 року, Кам'янобрідський
районний суд м. Луганська, у складі:

головуючого суддіКотляровій І.Ю. при
секретаріСульянові В.О. за участі :
прокурора Зомарєвій В.В. представника
позивача ОСОБА_1 представника
відповідачаОСОБА_2 представника
третьої особиОСОБА_3розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду в м.Луганську цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_5, щодо позбавлення
батьківських прав, у відношенні його
неповнолітнього сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтуванні позовних
вимог вказала, що перебувала у шлюбі з
ОСОБА_5 з 21 липня 2001 року. Після
реєстрації шлюбу вони проживали в
орендованому житлі, приватному
домоволодінні, розташованому за
адресою: АДРЕСА_1. Шлюбні стосунки між
ними не склались і відповідач
неодноразово залишав ОСОБА_4,
повертаючись проживати до своєї
матері, переїзди відповідача
відбувались потай від ОСОБА_4,
щонайменше двічі на рік. У вересні 2004
року, ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_5 про те,
що в них буде дитина, після чого ОСОБА_5
остаточно переїхав проживати до своєї
матері. При цьому він говорив, що йому
необхідно деякий час пожити окремо,
розібратися у своїх почуттях, потім
ОСОБА_5 заявив, що не готовий до
батьківства. З 2005 року ОСОБА_5 перебував
у фактично шлюбних відносинах з іншою
жінкою, прізвища та місце проживання
останньої позивачці не відомо. ОСОБА_5
приховує місце свого фактичного
проживання, його реєстрація у
гуртожитку має формальний характер.

У 2007 році ОСОБА_5 звернувся до
Ленінського районного суду м.
Луганська з позовом про розірвання
шлюбу, 18.10.2007 року Кам'янобрідським
відділом РАЦС Луганського МУЮ, на
підставі рішення суду, було видано
свідоцтво про розірвання шлюбу між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідач є батьком ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 ухиляється від
своїх обов'язків по вихованню дитини,
жодного дня не проживав із сином, не
відвідував його, матеріально не
забезпечує, не цікавиться життям та
здоров'ям дитини.

ОСОБА_5 не виховує сина і не забезпечує
його потреб, з часу народження дитини
він не витратив на сина ані копійки, ні
разу за життя дитини не отримала
подарунка від батька. ОСОБА_5 ніколи не
відвідував сина і не цікавився його
життям. У зв'язку із цим, ОСОБА_4
звернулась до суду та просила
позбавити ОСОБА_5 батьківських прав у
відношенні його сина ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка та її представник у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити, надали
аналогічні пояснення викладеним у
позовній заяві. Крім того, позивач
вказала, що під час народження дитини,
та в подальшому протягом декількох
років, матеріальну допомогу по
утриманню дитини надавали батьки
відповідача, бабуся відвідувала
дитину, надавала допомогу у частині
того, що відводили дитину до дитячого
закладу, а саме гурток бального танцю
«Дамир». На свята та дні народження
дитини, саме бабуся дарувала незначні
подарунки, іграшки, які в подальшому
залишалися у будинку де мешкає бабуся.
Дитина відвідувала бабусю за місцем її
проживання, та інколи залишалась до
наступного дня, але це були разові
відвідування. Відповідач жодного разу
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надав, перераховані ним, під
час судового засідання двісті гривень,
май же є разовим проявом батьківської
турботи щодо дитини. Дії відповідача, с
початку народження дитини, та в
подальшому демонстрували те, що він не
визнає сина як рідного, про що також
свідчать дії відповідача, при
зверненні до суду із позовом про
оспорювання батьківства. Відповідач за
увесь час навчання дитини у дитячому
садку, а потім у школі, жодного разу не
відвідав ані святкових заходів, за
участі сина, ані жодного батьківської
наради. Також відповідач не цікавився
духовним розвитком дитини, а саме не
відвідував виступів дитини під час
змагань у бальних танцях, жодного разу
не відвідував з дитиною цирків,
театрів, парків дитячих розваг та інш.
Відповідач не проявляє інтересу до
внутрішнього світу дитини, не
спілкується з дитиною, з метою розвитку
в дитині культурних. Духовних та інших
цінностей. Участь бабусі у долі дитини
не є тотожною участі батька у долі
дитини. У зв'язку із чим позивач
наполягала у судовому засіданні на
задоволенні її позовних вимог у
повному обсязі, просила суд не
вирішувати питання щодо стягнення
аліментів з відповідача на утримання
дитини.

Прокурор у судовому засіданні, після
надання пояснень сторонами по справі,
вислухавши пояснення свідків, та
вивчивши висновок Департаменту
Луганської міської ради у справах
дітей та сім'ї, позовні вимоги
підтримав, вважає необхідним
задовольнити позовні вимоги, виходячи
з інтересів дитини.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, відповідач надав до суду
письмові заперечення проти позову, які
підтримав у судовому засіданні та
пояснив, що ОСОБА_4 у своєму позові не
надає ні одного письмового доказу вини
ОСОБА_5, вводить суд в оману з приводу
того, що відповідач не приймає участь у
вихованні дитини. ОСОБА_4 забороняє
відповідачу бачитись із дитиною, тому
усі подарунки він передавав через
своїх батьків. Доказом того, що ОСОБА_5
та його батьки приймають участь у
вихованні дитини є довідка із школи
бальних танців «Дамир», в якій вказано,
що дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1
відвідував школу бальних танців з 2010
року, на заняття його водили батьки
ОСОБА_5, так як вони знаходяться на
пенсії, а також вони здійснювали оплату
занять. Також згідно довідки
«Жилсервіс» № 167 від 14.03.2013 р. позивачка
зареєстрована на адресою: АДРЕСА_2, але
фактично не мешкає за даною адресою на
протязі 5 років. Крмі того, відповідач
вказав, що в нього склались стійки не
приязненні стосунки з позивачкою, що
завадило йому у повній мврі приділяти
увагу сину. Він надав, за можливості
матеріальну допомогу позивачці, але
деякий час він не мав заробітків, а тому
подарунки дитині робили його батьки. На
теперішній час він не пам'ятає, ані
назви та адресу дитячого садку, який
відвідував син, ані школи. На
батьківські збори він не ходив,
виступив дитини він не відвідував, у
зв'язку із зайнятістю на роботі.
Відповідач зазначив, що вісім років
позивача влаштовували такі відносини,
але оскільки вона на теперішній час
мешкає з іншим чоловіком, цей позов
викликаний саме такими обставинами.
Таким чином, відповідач вважає, що
заявлені ОСОБА_4 вимоги про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_5
необґрунтовані та не підлягають
задоволенню.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування Кам'янобрідського
районного відділу Департаменту
Луганської міської ради у справах
дітей та сім'ї, підтримав позовні
вимоги та просив позов задовольнити у
повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, та їх
представників, прокурора, представника
третьої особи, допитавши свідків,
вивчивши матеріали справи, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі, з наступних обставин.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК
України, говориться, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є батьком
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про його
народження, виданим Кам'янобрідським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Луганського міського управління
юстиції в Луганській області від 27.05.2005
року, актовий запис № 129 (а.с.7, т.1).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу
виданим Кам'янобрідським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Луганського міського управління
юстиції в Луганській області від 20.03.2008
року, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4
розірвано 18.10.2007 року, актовий запис №
145 (а.с. 8, т.1).

Згідно рішення Ленінського районного
суду м.Луганська від 26.09.2007 року,
позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу було задоволено, крім
того у рішенні вказано, що згідно
позовної заяви, ОСОБА_5 вказав, що
фактично шлюбні відносини між ним та
ОСОБА_4 припинені у 2004 році.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа щодо
якої встановлені ці обставини.

Таким чином, не підлягають доказуванню
ті обставини, що майже з 2004 року,
відповідач не мешкає разом з позивачем,
та його сином, спільного господарства
не веде.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_4,
працює у ДП «Луганський облавтодор» на
посаді заступника начальника відділу
з питань оплати праці, планування та
економічного аналізу, має стабільний
заробіток (т.1 а.с.10). Згідно виробничої
характеристики - ОСОБА_4
характеризується з позитивного боку,
самостійно займається вихованням сина,
є дуже турботливою та чуткою матір'ю,
проводить відпустки та вільний час з
дитиною, у 2009 році відпочивала з
дитиною у санаторії «Місхор» (т.1 а.с.11).

Згідно довідки комунального
підприємства «Жилсервіс» за № 167 від
14.03.2013 року, ОСОБА_4 дійсно мешкає за
адресою: АДРЕСА_2 та займає одну кімнату
площею 30.00 кв. м., в однокімнатній
квартирі (а.с. 9, т.1).

Згідно договору найму житла в будинках
комунального житлового фонду від 18.08.2011
року, укладеного між МКП «Благоустрій»
та ОСОБА_4, остання уклала договір найму
кімнати АДРЕСА_2, дана кімната видана їй
та членам сім'ї наймача, а саме сину
ОСОБА_6, 2005 року народження (т.1 а.с.16).

За місце проживання ОСОБА_4
характеризується виключно з
позитивного боку, у гуртожитку мешкає з
2007 року, з нею мешкає її неповнолітній
син - ОСОБА_6, 2005 року народження, всю
турботу про сина, ОСОБА_4 несе
самостійно, батько дитини -ОСОБА_5 у
гуртожитку не мешкав та не мешкає,
участі у долі сина не приймає, з часу
отримання кімнати у гуртожитку жодного
разу не з'являвся (т.1 а.с.12).

Згідно характеристики ОСОБА_5, за
місцем проживання: АДРЕСА_3
зарекомендував себе як
комунікабельний, ввічливий чоловік. За
даною адресою мешкає постійно по
теперішній час, не мешкав у період з 2001
року по 2008 рік (т.1 а.с.60).

Із наданих письмових заперечень на
позов, поданих відповідачем ОСОБА_5 (т.1
а.с35). останній вказує місцем свого
проживання адресу: АДРЕСА_2, таким чином
вбачаються протиріччя між наданою
відповідачем характеристикою та його
запереченням з приводу адресу його
проживання.

У судовому засіданні відповідач не
оспорював того факту, що дитина -
ОСОБА_6, 2005 року народження, з моменту
народження та по теперішній час мешкає
з матір'ю, таким чином, у відповідності
до вимог ст.61 ЦПК України, обставини
визнанні сторонами, не підлягають
доказуванню.

Відповідно до ст.164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року
(зі змінами), ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовних розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Згідно довідки наданої КДУУ я/с №31,
ОСОБА_6, 2005 року народження з листопада
2007 року по 31.08.2011 року відвідував даний
дитячий заклад. Протягом усього часу,
батько дитини - ОСОБА_5, в дитячому садку
жодного разу не з'являвся, життям та
розвитком дитини не цікавився (т.1 а.с.13).

Згідно довідки, станом на березень 2013
року, ОСОБА_6 навчається у КЗ «Луганська
середня загальноосвітня школа I-III
ступенів №2» у 2-Б класі (т.1 а.с.14). Згідно
наданої характеристики з навчального
закладу ОСОБА_6 характеризується з
позитивного боку, багато читає,
товариський, добра та чуйна дитина.
Мати дитини приділяє багато уваги
всебічному розвитку та вихованню
дитини, батько дитини у школі не
з'являвся і навчанням дитини не
цікавився (т.1 а.с. 15).

Згідно психолого-педагогічної
характеристики на учні 3-б класу
Луганської СЗШ І-ІІІ ступенів №2
ОСОБА_6, характеризується з позитивного
боку, має добрий розвиток, є відкритою,
доброю, чуйною та легко ранимою
дитиною (т.2 а.с.48).

У судовому засіданні відповідач
пояснив, що під час спілкування з
дитиною - ОСОБА_6, в останнє він
спілкувався з ним у листопаді 2012 року,
він зробив висновок про те, що дитина за
характером замкнута, іноді вдається до
лживих пояснень, проявляє ознаки
нервових розладів.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
пояснила, що вона є рідною бабусею
ОСОБА_6, та матір'ю відповідача. Її син у
2007 році офіційно розірвав шлюб з
ОСОБА_4, але проживати окремо вони
розпочали раніше. Після народження
дитини, вона допомогла позивачці
придбати необхідне речі для немовлят, а
в подальшому надавала посильну
матеріальну допомогу. Крім того, за її
допомоги ОСОБА_4 отримала кімнату у
гуртожитку, де на теперішній час
остання за реєстрована. З 2008 року, вона
перебуває на пенсії, тому має
можливість приділяти увагу онуку, а
саме водила його до гурту бальних
танців, іноді дитина залишалась у неї
ночувати. Коли до них приходив ОСОБА_5
він також спілкувався з дитиною. Гроші
на придбання іграшок для дитини та
одягу надавав син, з того часу , як
ОСОБА_4 стала мешкати з іншим чоловіком
погіршились стосунки, та остання
перестала надавати їм дитину, у зв'язку
із чим вона зверталась до сина з
пропозицією звернутися до органів
опіки для надання можливості
спілкуватися з онуком, але ОСОБА_5
відмовився.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
пояснив, що з 1990 року він товаришує з
подружжям ОСОБА_5, та знає їх як порядну
родину, а також, що у них є син ОСОБА_5. З
ОСОБА_4 він бачився приблизно 2-3 рази, на
спільних святах у ОСОБА_5, де також
бачив ОСОБА_5 та дитину - ОСОБА_6. З
приводу надання допомоги відповідачем
позивачу на утримання дитини йому
нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні
пояснила, що вона є знайомою подружжя
ОСОБА_5. Її відома, що останніх була
невістка на ім'я ОСОБА_4, яку вона
декілька разів бачила. Раніше ОСОБА_4
дозволяла бабусі - ОСОБА_7 забирати
онука ОСОБА_6 з дитсадку. Крім того, її
відомо, що ОСОБА_5 декілька разів
придбавав іграшки для дитини.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні
пояснив, що він з 2000 року знайомий з
ОСОБА_7, з якою він раніше працював, та
за проханням якої він декілька разів
забирав ОСОБА_6 з дитячого садку та
відвозив до місця проживання ОСОБА_7.
Він бачив також, що бабуся та ОСОБА_5
придбавали іграшки для дитини. Крім
того, ОСОБА_7 допомогла ОСОБА_4 купити
кімнату у гуртожитку, а в подальшому
він чув, що остання допомогла зробити
ремонт у кімнаті. З 2009 року він майже не
спілкувався з ОСОБА_5, іноді з ними
зустрічається на свята.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні
пояснив, що він є тренером у гурті
бальних танців «Дамир», який з вересня
2010 року до вересня 2012 року відвідував
ОСОБА_6. Дитину на заняття приводила
бабуся ОСОБА_7 та батько, та лише у 2012
році почала приводити мати - ОСОБА_4, яка
була незадовільна методами тренування,
у зв'язку із чим у вересні 2012 року вона
перевела ОСОБА_6 до іншого гурту. Свідок
вважає, що такі дії матері є
неправильним, оскільки як би ОСОБА_6
продовжував займатися у гурті «Дамир»
то у нього були б високі досягнення,
чого дитини не має на теперішній час.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_4 він знає тривалий
час, як тільки вона посилилась мешкати
у гуртожитку. До вселення у квартиру,
він бачив позивачку та її батька, які
зробили ремонт у кімнаті. Також він
знайомий з ОСОБА_6, якій мешкає разом із
позивачкою у гуртожитку. ОСОБА_6 дуже
гарна дитина, будь-який негативних
характеристик з приводу дитини він
надати не може, також позитивно свідок
характеризує позивача, відповідача він
жодного разу у гуртожитку не бачив, як і
не бачив спілкування останнього з
дитиною.

Аналогічні пояснення у судовому
засіданні надали свідки ОСОБА_13,
ОСОБА_14.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні
пояснила, що вона працювало
вихователькою у дитячому садку, який
відвідував ОСОБА_6. До садку дитину
приводила мати - ОСОБА_4, іноді ОСОБА_6 з
садку забирала бабуся (мати позивачки),
та відводила на заняття з бальних
танців. Усі витрати по перебуванню
дитини у дитячому садку та батьківськи
збори сплачувались позивачкою.
Відповідача - ОСОБА_5 вона жодного разу
у дитячому садку не бачила, її як
вихователю було відомо, що ОСОБА_6
виховується у неповній родині, але
дитина за характером дуже спокійна,
позитивна психологічної підтримки не
потребувала.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні
пояснила, що її донька ОСОБА_17 ходить до
школи із ОСОБА_6. Дитину завжди
приводила та забирала мати - ОСОБА_4 та
її мати ОСОБА_18. Відповідача свідок
ніколи не бачила та ОСОБА_6 про батька
ніколи не розповідав . ОСОБА_6 дуже
гарна дитина, старанний, ввічливий.
Мати дитини приділяє увагу його
вихованню.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні
пояснив, що на протязі останніх 5 років
він підтримує дружні стосунку з ОСОБА_4.
Неодноразово спільно виїжджали на
відпочинок, ОСОБА_4 разом с сином ОСОБА_6
часто бувала у них в гостях. ОСОБА_6
нічого не розповідав про відповідача,
іноді він бував у гостях у бабусі та
дідуся. По спілкуванню з дитиною він
зрозумів, що ОСОБА_6 дуже
комунікабельний, любить спілкування,
та доброзичливий хлопець.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні
пояснила, що вона протягом останніх 6
років знайома з ОСОБА_4, а саме з часу
вселення останньої з сином ОСОБА_6 у
гуртожиток. Вона відвідувала дні
народження ОСОБА_6, на яких батько
дитини жодного разу присутнім не був,
були присутні бабуся та дідусь ОСОБА_5.

Із наданих пояснень свідків
вбачається, що ОСОБА_6 характеризується
з позитивного боку, є доброзичливою,
ввічливою дитиною, дані пояснення
свідків у повній мірі узгоджуються з
характеристиками на дитину, наданими
учбовими закладами, таким чином
ствердження відповідача, що ОСОБА_6 є
замкнутою, лживою дитиною повністю
спростовуються як поясненнями свідків,
так і письмовими доказами.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вони посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Відповідачем та його представником у
судовому засіданні зазначалось, що
відповідач турбувався про дитину та
надавав матеріальну допомогу, але ці
обставини не були підтвердженні під
час судового засідання. Так, відповідач
у своїх поясненнях не зазначив скільки
років дитині, який дитячий садок дитина
відвідувала та взагалі де він
розташований, у який клас та у якій
школі навчається дитина. Відповідач
також вказав, що він жодного разу не
відвідував з дитиною дитячих закладів,
цирку, театрів, кафе, йому не відомі
досягнення дитини щодо занять з
бальних танців, усі відомості щодо
дитини йому відомі зі слів його матері.
На підтвердження тих обставин, що ним
дитині придбавались іграшки, одяг,
продукти харчування будь-яких
письмових доказів не надано, пояснення
свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10, з приводу
того, що ОСОБА_5 придбавав сину іграшки,
повністю спростовуються поясненнями
самого відповідача, який вказав, що він
офіційно не працевлаштований, у період
з 2007 року, по час звернення позивача до
суду із позовом, він матеріальної
допомоги на утримання сина не надавав,
оскільки він мав фінансові труднощі,
також, під час судового розгляду
відповідач взагалі звертався до суду
із позовом про оспорювання
батьківства, що підтверджує пояснення
надані позивачем, з приводу того, що
відповідач ніколи не ставився до
ОСОБА_6, як до власного сина. Крім того,
до пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10,
суд відноситься критично, оскільки
ОСОБА_7 є рідною матір'ю відповідача, а
свідок ОСОБА_10, деякий час працював
водієм саме у ОСОБА_7, тобто був її
підлеглим.

Пояснення свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, узгоджуються між собою, та
підтверджуються наданими до суду
письмовими доказами.

Відповідно до висновку Департаменту
Луганської міської ради у справах
дітей та сім'ї від 24.12.2013 року,
відповідач свої обов'язки по вихованню
дитини належним чином не виконує,
департамент, який в межах виконавчих
функцій та повноважень, визначених
Положенням про департамент Луганської
міської ради у справах дітей та сім'ї є
службою у справах дітей та органом
опіки та піклування, дійшов висновку за
доцільне позбавлення батьківських
прав ОСОБА_5 відносно малолітнього сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.71).

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року
(зі змінами), позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів та інше), що надані
батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Таким чином, дослідивши надані до суду
письмові докази, а саме характеристики,
довідки з місця проживання та навчання
дитини, висновок Департаменту
Луганської міської ради у справах
дітей та сім'ї, вислухавши пояснення
свідків, вважає доведеними ті
обставини, що ОСОБА_5, з моменту
народження ОСОБА_6, 2005 року народження,
батьківської турботи щодо дитини не
проявляв, не цікавився його духовним та
фізичним розвитком, ухилявся від
виконання батьківських обов'язків, а
саме не спілкувався з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надавав дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей, не сприяв
засвоєнню дитиною загальновизнаних
норм моралі, переклавши увесь обов'язок
щодо виховання та утримання дитини на
ОСОБА_4, що згідно зі ст.164 СК України, є
підставою для позбавлення його
батьківських прав щодо малолітнього
сина, у зв'язку із чим суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та необхідність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_5 відносно
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись Постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року,
зі змінами, ст.ст.141,164,165,166,180 СК України,
ст.ст.10,11,57-61,212-215ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав у відношенні його
малолітнього сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Луганської області
через Кам'янобрідський районний суд м.
Луганська. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя -

І.Ю.Котлярова