АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/5922/14
Головуючий 1 інстанції - Чайка І.В.
Справа 641/4698/14-ц
Доповідач - Пилипчук Н.П.
Категорія - із договорів
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - Пилипчук Н.П,

суддів - Яцини В.Б., Крилової Т.Г.

при секретарі - Огар О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
який діє в інтересах ОСОБА_2 на заочне
рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 24 липня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
витребування грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були оформлені
правовідносини представництва та
співробітництва з метою відчуження
належної відповідачці частини
квартири АДРЕСА_1, в наслідок чого
відповідачка дала позивачу розписку
від 06.06.2012 року про отримання від
останнього грошових коштів в розмірі
25000 доларів США. На підтвердження
вказаних повноважень, окрім розписки,
відповідач видала позивачу
довіреність від 06.06.2012 року, посвідчену
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 12.06.2012
року позивачу стало відомо, що
співвласник вищезгаданої квартири №137
невідомий. Вказана обставина потягла
за собою неможливість позивачу
письмово повідомити співвласника
квартири про переважне право купівлі
частки у праві спільної часткової
власності, що призвело до неможливості
позивачу укласти в якості представника
нотаріальний договір купівлі-продажу
зазначеної квартири з потенціальним
покупцем. Просив суд стягнути з
відповідачки на користь позивача
грошові кошти в розмірі 291166,40 грн. та 3 %
річних з цієї суми за користування
чужими грошовими коштами в сумі 16919,55
грн., понесені витрати по сплаті
судового збору в розмірі З 080,86 грн.

Заочним рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 24 липня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2, просить скасувати
вказане рішення суду першої інстанції,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позов в повному
обсязі. Посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник позивача
підтримав апеляційну скаргу.

Віджповідач ОСОБА_4 до суду
апеляційної інстанції не з*явилася, про
час та місце розгляду справи
повідомлялась належним чином за місцем
реєстрації.

За змістом ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у
разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
адреси, судова повістка надсилається
фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Судом апеляційної інстанції на
адресу ОСОБА_4 направлялася телеграма.
За інформацією поштової установи
телеграма не доставлена, оскільки
ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_4 (тобто за
адресою реєстрації) не проживає (а.с. 68).

За таких обставин, у відповідності до
вимог ст. 74 ЦПК України, судова колегія
вважає, що ОСОБА_4 повідомлена належним
чином про час та місце розгляду справи.

У відповідності до статті 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 06.06.2012 року ОСОБА_4
в рахунок продажу квартири за адресою
АДРЕСА_2 отримала від ОСОБА_2 гроші у
сумі 25000 доларів США.

Зазначене підтверджено розпискою від
06.06.2012 року оригінал якої залучений до
матеріалів справи. В розписці вказано
(мовою оригіналу): «Я, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживающая: АДРЕСА_4,
продала по генеральной доверенности
ОСОБА_2 квартиру по адресу АДРЕСА_2.
Деньги в количестве экв. 25000 $ (двадцять
п'ять тисяч долларов США) фактически
получила. Никаких претензий к ОСОБА_2 не
имею».

06.06.2012 року ОСОБА_4 підписала
довіреність, посвідчену приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, реєстровий №
1572 за змістом якої вона уповноважує
ОСОБА_2 бути представником з усіх
питань щодо підготовки та продажу
квартири АДРЕСА_2

За таких обставин, судова колегія
вважає встановленим той факт, що у
межах попередньої домовленості про
продаж квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_4.
отримала належні ОСОБА_2 25000 доларів
США.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 570 ЦК України завдаток є
грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання
виникають з підстав, встановлених ст. 11
цього Кодексу, зокрема, договорів та
інших правочинів.

Статтями 628, 639 ЦК України передбачають
певні вимоги щодо змісту і форми
договору.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить,
що внесення завдатку як способу
виконання зобов'язання може мати місце
лише при наявності зобов'язання, яке
повинно було виникати на підставі
договору купівлі-продажу.

Оскільки договір купівлі-продажу
квартири, який би за своєю формою і
змістом відповідали вимогам закону,
між сторонам укладено не було, а
сторони лише домовилися укласти такий
договір в майбутньому, передані ОСОБА_2
06.06.2012 року ОСОБА_4 гроші у сумі 25000
доларів США є авансом, оскільки в
зазначеному випадку грошові кошти
виконували платіжну функцію на
підтвердження попередньої
домовленості сторін про намір укласти
договір купівлі-продажу в майбутньому.

Таким чином, позов ОСОБА_2 в частині
стягнення з відповідача суми
еквівалентної 25000 доларів США є
обґрунтованим; стягненню з ОСОБА_4 в
межах заявлених позивачем вимог по
курсу НБУ на час звернення до суду
підлягає 291 166,40 грн. (25000 $ х 11,646656 грн.)

Що стосується вимог позивача про
стягнення з ОСОБА_4 3 % річних на
підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, то ці
вимоги судова колегія вважає такими, що
задоволенню не підлягають.

Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено
обов'язок боржника, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Таким чином, грошовим зобов'язанням є
таке правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана сплатити
гроші на користь другої сторони
(кредитора), а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Оскільки ОСОБА_2 не надав доказів
того, що у ОСОБА_4 виникло перед ним
будь-яке зобов'язання зі сплати коштів,
вимоги про стягнення з неї 3% річних є
необґрунтованими.

Оскільки позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, питання про
судові витрати у справі судова колегія
вирішує у відповідності до вимог ст. 88
ЦПК України, та стягує з відповідача на
користь позивача частково витрати по
сплаті судового збору понесені при
подачі позову 2911,66 грн, та витрати
понесені при подачі апреляційної
скарги 1455,83 грн.

Керуючись ст. 509, 570, 625 ЦК України, ст. ст.
303, 304, 307, п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 316,
317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 24 липня 2014 року
скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 291
166,40 грн. та судові витрати 4 367,49 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :
Судді: