Справа № 182/4559/14-ц
Провадження № 6/0182/469/2014
У Х В А Л А

Іменем України

26.06.2014
року

м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого – судді
Бабаніної В. А.

при секретарі:
Нагаєвої Н. О.

розглянувши у судовому засіданні
подання державного виконавця Голуб
Любові Володимирівни, про тимчасове
обмеження ОСОБА_1, у праві виїзду за
межі України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу ДВС
Нікопольського МРУЮ ОСОБА_2 звернулася
до суду з вищевказаним поданням, в
якому просить суд вирішити питання, про
тимчасове обмеження боржника
громадянина України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України, посилаючись на наступне.

На примусовому виконанні відділу
державної виконавчої служби
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження № 15-848 по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2-5420 від 08.11.1989р., виданого
Нікопольським міськрайонним судом про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 у розмірі 1/4ч. доходу
щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Виконавче провадження
відкрито 08.11.201 року.

Боржником добровільно рішення суду не
виконується кошти на утримання дитини
не сплачуються, що підтверджується
матеріалами виконавчого провадження.

З метою перевірки майнового стану
боржника, державним виконавцем
направлені запити до реєструючих
установ, щодо наявності у боржниці
зареєстрованих об’єктів рухомого та
нерухомого майна.

Боржник проживає за адресою
ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості щодо його
працевлаштування відсутні, допомогу у
центрі зайнятості, а також дохід у
вигляді пенсії, не отримує, нерухоме
майно та автотранспортні засоби за
боржником не зареєстровано.

Заборгованість тю сплаті аліментів
згідно складеного розрахунку від
20.05.2014року станом на 20.05.2013р. становить
19121,45грн.

Державний виконавець Голуб Л.В. у
поданні просить суд розглянути справу
без її участі.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що подання
державного виконавця ВДВС
Нікопольського МРУЮ ОСОБА_2 не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших
органів (посадових осіб) вирішується
судом за місцезнаходженням органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця,
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби. Суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Частиною 2 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду і в’їзду в Україну
громадян України» встановлено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов’язань покладених
на нього судовим рішенням - до
виконання зобов’язань.

Як встановлено в судовому засіданні на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Нікопольського МРУЮ
знаходиться виконавче провадження
відносно ОСОБА_1, що підтверджується
постановою про відкриття виконавчого
провадження, виконавчим листом (а.с.2-3).
Проте, державним виконавцем не надано
суду доказів, які б давали достатніх
підстави вважати, що боржник може
виїхати за кордон не виконавши
зобов’язань, та доказів, які б
свідчили, що ОСОБА_1 ухиляється від
виконання рішення суду.

Державний виконавець в своєму подані
зазначає, що майновий стан перевірено
належним чином, однак в додатках до
подання відсутній акт виходу
державного виконавця за місцем
реєстрації, хоча місце реєстрації та
перебування боржника державному
виконавцю відоме. Крім того, державний
виконавець зазначає, що боржник
неодноразово викликався, однак
останній виклик боржника здійснювався
14.06.2013 року. В зв'язку з чим, оцінивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
немає достатніх підстав вважати, що
боржник може виїхати за кордон не
виконавши зобов’язання, а тому подання
державного виконавця необґрунтоване
та задоволенню не підлягає.

З врахуванням наведеного, суд дійшов
висновку, що немає достатніх підстав
вважати, що боржник може виїхати за
кордон невиконавши зобов’язання, тому
подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 33 Конституції України, ст.
6 Закону України «Про порядок виїзду і
в’їзду в Україну громадян України», ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця ВДВС Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_1 –
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд
шляхом подачі в 5-денний строк з дня
винесення ухвали апеляційної скарги.
У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 5
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_4