Ухвалаіменем україни 11 червня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Парінової І.К.,Амеліна В.І.,Карпенко
С.О.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
комунального підприємства «Дирекція з
управління і обслуговування житлового
фонду» Солом'янської районної у м.
Києві державної адміністрації до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду м. Києва від 06 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року комунальне
підприємство «Дирекція з управління і
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації (далі - КП
«Дирекція з управління і
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації) звернулося до
суду позовом до ОСОБА_4, обґрунтовуючи
вимоги тим, що відповідач є власником
квартири АДРЕСА_1. Останній несвоєчасно
та не у повному обсязі сплачує за
спожиті житлово-комунальні послуги, що
призвело до виникнення заборгованості
за період з 01 квітня 2009 року по 01
березня 2013 року у розмірі 4 739 грн 15 коп.
(з урахуванням індексу інфляції у
розмірі 491 грн 42 коп. та 3 % річних у сумі
308 грн 84 коп.), яку позивач просить
стягнути на свою користь з ОСОБА_4

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 26 листопада 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь КП«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації
заборгованість за утримання житла та
оплату за користування комунальними
послугами за період з 01 квітня 2009
року по 01 лютого 2013 року в сумі 3 983 грн 89
коп., інфляційні втрати в сумі 491 грн 42
коп., та 3 % річних у сумі 308 грн 84 коп.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
06 лютого 2014 року рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 26 листопада
2013 року змінено в частині стягнення з
ОСОБА_4 на користь КП «Дирекція з
управління і обслуговування житлового
фонду» Солом'янської районної у м.
Києві державної адміністрації
інфляційних втрат та 3 % річних.
Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь КП «Дирекція з управління і
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації 412 грн 16 коп. -
інфляційні втрати та 283 грн 72 коп. - 3%
річних від суми заборгованості. В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанцій, мотивуючи свої вимоги
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права, і ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
виходив із того, що відповідач фактично
отримує житлово-комунальні послуги
належної якості, проте у повному обсязі
не здійснює оплату за них, у зв'язку з
чим утворилася заборгованість в
розмірі 3 983 грн 89 коп., яка підлягає
стягненню з відповідача. Крім того,
стягнув інфляційні витрати за весь час
прострочення та 3 % річних від
простроченої суми.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
в частині розміру стягнутих
інфляційних витрат та 3 % річних,
апеляційний суд керувався тим, що
згідно ч. 2 ст. 325 ЦК України зазначені
кошти підлягають стягненню у межах
строку позовної давності, а саме: за
останні три роки.

Доводи касаційної скарги про
неправильне застосування апеляційним
судом норм матеріального права,
порушення норм процесуального права є
безпідставними, не спростовують
висновків суду апеляційної інстанції і
суду першої інстанції у незміненій
апеляційним судом його частині та не
дають підстав для скасування
оскаржуваного судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення
оскаржуваних судових рішень без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
06 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. Парінова В.І. АмелінС.О. Карпенко