АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7642/2014
Головуючий в 1-й інстанції - Сіромашенко
Доповідач-Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем
України

26 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 24 жовтня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за порушення договірних
зобов»язань,-

в с т а н
о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 06.03.2013 року стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за
договором купівлі-продажу обладнання
№1/12/1 від 01.12.2010 року в розмірі 327 590
грн.,три відсотка річних від
простроченої суми за невиконання
договору у розмірі 3581 грн. та 3219 грн.
судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
18.06.2013 року скасовано рішення в частині
стягнення з відповідача 3% річних у
розмірі 3581 грн.

В серпні 2013 року позивач пред»явив
позов до відповідача про стягнення
пені за порушення договірних
зобов»язань щодо оплати товару згідно
договору купівлі-продажу обладнання
№1/12/1 від 01.12.2010 року і вказував, що
відповідно до п.3.3 договору у разі якщо
покупець порушить умови оплати
товару,то він -покупець зобов»язаний
сплатити на користь продавця пеню у
розмірі 36% річних від суми боргу за
кожен день прострочення оплати.

Посилаючись на те,що у строк
передбачений договором тобто до 1 липня
2012 року відповідач не оплатив
отриманий від нього товар,просив
стягнути з відповідача пеню у розмірі
117932,40 грн. за 365 днів прострочення (з 1
липня 2012 року по 1 липня 2013 року).

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 жовтня 2013 року
стягнуто з відповідача на користь
позивача пеню у розмірі 117932,40 грн. та
судовий збір в сумі 1179 грн.33 коп..

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове,яким
відмовити в задоволенні позову.
Посилається на пропущення позивачем
строку позовної давності на
пред»явлення таких позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення осіб, що з»явились в судове
засідання, обговоривши доводи
апеляційної скарги , обставини справи ,
колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що 01.12.2010 року сторони у
справі уклали договір купівлі-продажу
обладнання № 1/12/1, відповідно до умов
п.3.3 якого, у разі якщо покупець
порушить умови оплати товару, то він
-покупець зобов»язаний сплатити на
користь продавця пеню у розмірі 36%
річних від суми боргу за кожен день
прострочення оплати.

У строк, передбачений договором, тобто
до 01 липня 2012 року ОСОБА_2 оплату не
провів, що підтверджується рішенням
Деснянського районного суду м. Києва
від 06.03.2013 року , яким з останнього на
користь ОСОБА_3 стягнуто суму боргу за
договором купівлі-продажу обладнання
№ 1/12/1 від 01.12.2010 року в розмірі 327 590 грн..

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК
України, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3, суд встановив та виходив з того,
що ОСОБА_2 порушив умови договору щодо
оплати товару , укладеного між
сторонами 01.12.2010 року, а тому у позивача
виникло право вимоги до відповідача
щодо стягнення з останнього пені у
розмірі 117932,40 грн. за 365 днів
прострочення з 01.07.2012 року по 01.07.2013
року.

Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим , відповідним обставинам
справи та нормам матеріального та
процесуального права, що регулює
правовідносини, що виникли між
сторонами.

Доводи апеляційної скарги про сплив
строку позовної давності, встановлений
ч. 2 статті 258 ЦК України, якою
встановлено спеціальну позовну
давність в один рік зокрема до вимог
про стягнення неустойки ( штрафу, пені),
на увагу не заслуговують з наступних
підстав.

Відповідач зазначає, що пунктом 5.2.
договору купівлі-продажу обладнання
встановлено строк виконання договору
до 01.07.2012 року,тобто , на його думку,
строк позовної давності сплинув 01.07.2013
року, а позивач звернувся до суду лише
06.08.2013 року.

Проте, з такими твердженнями
відповідача колегія суддів погодитись
не може, оскільки ч. 2 ст. 258 ЦК України,
встановлено річний строк щодо
стягнення неустойки, право вимоги на
пред»явлення якої встановлено ст. 257 ЦК
України, тобто строком у три роки.

Таким чином , право ОСОБА_3 на
пред»явлення вимоги про стягнення
неустойки до відповідача охоплює
період з 01.07.2012 року і по 01.07.2015 роки, але
за один рік ( ч.2 ст. 258 ЦК України).

Тобто, пред»явивши 06.08.2013 року до суду
позов про стягнення пені за порушення
умов оплати товару за період з 01.07.2012
року по 01.07.2013 року (один рік),
позивачем, передбачений
законодавством трирічний строк
позовної давності , не пропущено.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,а
також достатність і взаємний зв"язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість рішення
постановленого по даній справі та
відсутність підстав до його
скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -
Судді -