АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц /790/3773/ 14
Справа № 611/1593/13-ц
Доповідач - Карімова
Категорія - договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах

апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді
Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Барвінківського районного
суду Харківської області від 14 квітня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за
договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики в сумі 50 000
грн.

Посилався на те, що 05.01.2011 року між
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений
письмовий договір позики, відповідно
до якого ОСОБА_3 одержав від ОСОБА_5 у
борг кошти у сумі 50 000 грн. та
зобов'язався повернути їх до 01
липня 2011 року, про що надав письмову
розписку.

Однак до цього часу ОСОБА_3 свої
зобов'язання за договором позики не
виконав і одержані ним у позику
грошові кошти не повернув.

11 листопада 2013 року між ОСОБА_5 i ним
(ОСОБА_4) був укладений договір про
відступлення права вимоги (заміна
кредитора), за яким первинний кредитор
ОСОБА_5 передала належне їй право
вимоги згідно з вищевказаним договором
позики, а ОСОБА_4 прийняв право вимоги
за вказаним договором позики.

ОСОБА_3 позов не визнав, посилаючись на
те, що він будь-які грошові кошти у
ОСОБА_5 не отримував, і договір позики
не укладав. Свої підписи на договорі
позики та розписці пояснював тим, що
ОСОБА_4 як адвокат готував від його
імені позови до суду про захист прав
особи, яка постраждала внаслідок
аварії на ЧАЕС, і міг підписати цей
договір позики разом з іншими
документами.Вважав також можливим і те,
що ним були підписані чисті аркуші
паперу, в тому числі й тому, на якому
потім був надрукований текст договору
позики та розписка.

Рішенням Барвінківського районного
суду Харківської області від 14 квітня
2014 року позов задоволено: стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг в сумі
50000 грн. за договором позики від 05 січня
2011 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави
стягнуто судовий збip в сумі 500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
недоведеність тих обставин, які суд
вважав встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати це рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_4

Вказує, що районним судом не було взято
до уваги його заперечення про те, що
грошових коштів він у ОСОБА_5 не
отримував та не укладав з нею договору
позики, який виготовлений шахрайським
шляхом, а можливо ним був підписаний
чистий аркуш паперу, на якому потім був
надрукований текст договору позики та
його розписка.

Вважає, що договір позики є недійсним
відповідно до ч.1 ст. 230 ЦК України,
оскільки ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_4 є
подружжям

Зазначає, що районним судом
безпідставно не були задоволенні його
клопотання про допит свідків, у тому
числі ОСОБА_5 щодо обставин укладання
договору позики та отримання за ним
грошових коштів.

Вислухавши пояснення апелянта та його
представника, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги
відповідно до ст.. 303 ЦПК України, судова
колегія вважає, що скарга задоволенню
не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи

05.01.2011 року ОСОБА_5 i ОСОБА_3 уклали
письмовий договір позики, за умовами
якого ОСОБА_3 одержав від ОСОБА_5 у борг
грошові кошти у cyмi 50 000 грн., та
зобов'язався повернути їх у строк до 01
липня 2011 року, про що надав письмову
розписку, яка підтверджує факт
передання ОСОБА_3 зазначену суму
грошей.

11 листопада 2013 року між ОСОБА_5 i ОСОБА_4
укладений договір про відступлення
права вимоги (заміна кредитора), за яким
первинний кредитор ОСОБА_5 передала
належне їй право вимоги згідно з
вищевказаним договором позики, а
ОСОБА_4 прийняв право вимоги за
вказаним договором позики.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі i на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 516, 517 ЦК
України заміна кредитора у
зобов'язанні здійснилася без згоди
боржника, і ОСОБА_5 передала ОСОБА_4
оригінал договору позики, який
посвідчує право вимоги виконання
зобов'язання боржником ОСОБА_3

Доводи апелянта ОСОБА_3 про те, що він не
підписував договір позики та розписку
до нього про передачу йому ОСОБА_5
коштів в сумі 50000 грн., а також про те, що
він міг підписати у ОСОБА_4 як адвоката,
який готував йому процесуальні
документи до суду, чистий аркуш паперу,
на якому потім був виготовлений текст
боргової розписки, спростовуються
висновком комісійної судово -
технічної експертизи документів від
28.03.2014 р., згідно якого на зворотньому
бoці наданого на дослідження договору
позики від 05.01. 2011 р. спочатку на аркуш
паперу був нанесений друкований текст,
а потім виконані підписи від імені
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Встановити, чи в один
час надруковано текст на обох
сторінках договору позики від 05.01. 2011 р.
та чи відповідає час створення
договору даті, вказаній на ньому, чи
він був створений пізніше, не
представилося можливим.

Оспорювання договору позики
позичальником можливо на підставах,
передбачених ст. 1051 ЦК України.

Між тим як до суду першої так і
апеляційної інстанції ОСОБА_3 не надано
доказів, які відповідно до ст.ст. 58-60 ЦПК
України свідчили б про неотримання ним
грошей від позикодавця.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 не
заперечував тієї обставини, що він
також не звертався до суду з позовом
про визнання договору позики
недійсним, і рішення суду з цього
приводу не ухвалювалося.

Сам по собі факт звернення ОСОБА_3 до
органів досудового слідства щодо
здійснення відносно нього шахрайських
або інших неправомірних дій для
витребування грошових коштів за
договором позики не свідчить про
наявність вини відповідача в таких
діях до ухвалення щодо нього вироку
суду.

Доводи апеляційної скарги по суті були
предметом розгляду суду першої
інстанції, і цим доводам дана належна
правова оцінка.

Судова колегія вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
що відповідно до ст.. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Барвінківського
районного суду Харківської області
від 14 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: