Провадження № 2/522/7078/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 р.
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси
у складі:

головуючого судді -
Домусчі Л.В.,

при секретарі -
Герасименко Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
майнової та моральної шкоди, витрат на
проведення експертизи та судових
витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач у 2008 році звернувся до
Приморського районного суду м. Одеси з
позовом, який згодом уточнив до ОСОБА_2
про стягнення матеріальної шкоди у
розмірі 49 858 грн., моральної шкоди у
розмирі 7 000 грн., витрат на проведення
експертизи у розмірі 1 014,12 грн. та
судових витрат.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
йому на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач
мешкає в цьому ж будинку в квартирі
АДРЕСА_2), яка розташована над його
квартирою. 29.06.2008 року внаслідок
недбалого користування відповідачем
системою водопостачання в його
квартирі трапилося залиття, особливо у
кухні, про що комісією ділянки № 10 КП
«ЖКС «Фонтанський» було складено
відповідний акт в якому зазначено, що
залиття сталося з вини мешканців
квартири відповідача, який є її
власником. В результаті вказаного
залиття його квартирі завдана значна
матеріальна шкода, зруйнований ремонт,
виникла потреба у відновлювальному
ремонті. Відповідач не бажає
відшкодовувати шкоду. Неправомірні дії
відповідача йому та його сім'ї нанесли
також і моральну шкоду та страждання.
Відповідач продовжує заливати його
квартиру, на прохання відшкодувати
шкоду реагує неадекватно.

В судове засідання 26.06.2014 року
позивач ОСОБА_1 не з'явився, але надав
суду заяву про розгляд справи за його
відсутністю.

В судове засідання не з'явився
відповідач ОСОБА_2, хоча про час, дату і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином у
встановленому порядку (згідно ст.74 ч.5
ЦПК України), поважних причин неявки
суду не представив, чим позбавив суд
можливості вислухати його думку по
суті. Заяв про розгляд справи за його
відсутністю суду не надано.

Суд, у зв'язку з неявкою
відповідача та неповідомленням про
причини такої неявки в судове
засідання, ухвалив слухати справи у
його відсутність, згідно ст. 169 ЦПК
України.

Вислухавши пояснення осіб
присутніх в судовому засіданні,
дослідивши матеріали справи, додані до
неї документи суд приходить до
висновку, що даний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу
ОСОБА_1 на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1 що
підтверджується Свідоцтвом про право
власності серії ЯЯЯ № 275640 від 21.03.2006
року та витягом про реєстрацію права
власності № 10389758 від 13.04.2006 року (а.с.6-7).

З витягу КП «ОМБТІ та РОН» № 10878682
від 08.06.2006 року вбачається, що квартира
АДРЕСА_2 належить на праві власності
відповідачу ОСОБА_2 (а.с.9). З наявних у
матеріалах справи технічних паспортів
і планів розташування квартир позивача
та відповідача вбачається, що квартира
відповідача розташована в будинку над
квартирою позивача (а.с.11-15).

З позову вбачається, що 29.06.2008 року
квартира позивача була залита,
особливо в частині де знаходиться
кухня. Вказане підтверджується
наявними у матеріалах справи
фотоматеріалами (а.с.16-22).

Актом комісії ділянки № 10 КП «ЖКС
«Фонтанський» було від 29.07.2008 року було
встановлено, що квартира позивача була
залита з причини халатного відношення
до сантехнічних приладів мешканців
квартири АДРЕСА_2, де проживає ОСОБА_2
(а.с.5).

У результаті залиття квартири
позивачу було завдана матеріальна
шкода.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 19340
від 17.02.2009 року єдиною причиною заливу
квартири позивача стало халатне
відношення власника квартири АДРЕСА_2 у
користуванні санітарно-технічними
приладами. Також у висновку зазначено,
що у результаті залива, який відбувся
29.07.2008 року, були ушкоджені
оздоблювальні покриття стін і стелі
кухні - студії, площею 38,4 кв.м.. Вартість
ремонтно-відбудованих робіт і
матеріалів у приміщення кухні-студії
квартири позивача у поточних цінах на
будівельні матеріали та роботи, станом
на 17.02.2009 року, становить 49 858,00 грн.
(а.с.35-38). Детальний розрахунок
причиненої матеріальної шкоди та
вартості відновлювального ремонту
квартири позивача доданий до
матеріалів справи (а.с.46-50).

Також судом встановлено, що 07.04.2009 року
по зазначеній справі суддею
Приморського районного суду м. Одеси
Дерусом А.В. було винесено заочне
рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено
частково (а.с.55).

Ухвалою судді Приморського районного
суду м. Одеси Домусчі Л.В. від 25.08.2011 року
було задоволено заяву ОСОБА_2 про
перегляд вказаного вище заочного
рішення, яку він надав до суду 05.07.2011
року, та скасоване заочне рішення з
призначенням справи до розгляду в
загальному порядку (а.с.65,76).

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси (головуючий
суддя Домусчі Л.В.) від 15.03.2012 року,
позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено
частково та стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 49 858 грн., моральну шкоду в
розмірі 2 000 грн., кошти за проведення
експертизи в розмірі 1 014, 12 грн. та
судові витрати на користь держави у
розмірі 518,58 грн. (а.с.108-109).

Судом встановлено, що відповідач через
свого представника ОСОБА_3 для
отримання заочного рішення від 15.03.2012
року, звертався до суду з відповідними
заявами від 04.10.2012 року (а.с.116-117). Крім
того, 23.11.2012 року відповідач особисто
звернувся до суду з заявою про
відправлення йому поштою заочного
рішення від 15.03.2012 року в якій також
просив повістки та повідомлення
надсилати йому на наступну адресу, а
саме: АДРЕСА_3 (а.с.118).

17.03.2014 року відповідач через свого
представника ОСОБА_4 знову звернувся до
суду з заявою про перегляд заочного
рішення від 15.03.2012 року, посилаючись
знову ж таки на те, що не був
повідомлений про час, дату та місце
судового засідання, присутнім не був та
копію рішення не отримував (а.с.120-121).
При цьому, у заяві адреса відповідача
була зазначена, така як: АДРЕСА_4. До
зазначеної заяви вказаним
представником відповідача була додана
заява іншого представника відповідача
(ОСОБА_5) від 11.03.2014 року, яка була
адресована Приморському РВ УМВС
України в Одеській області. В змісті
заяви було зазначено, що 29.07.2008 року у
належній відповідачу квартирі сталося
пограбування на підставі чого
відповідач того ж дня звернувся до
органів міліції з відповідною заявою,
яка була зареєстрована за № 6540. За три
роки відповідачу не повідомили про хід
розслідування та заходи розкриття
злочину, у зв'язку з чим просить
проінформувати його та надати
відповідь щодо вказаного (а.с.125).
Приморський РВ УМВС України в Одеській
області 11.03.2014 року одержав вказану
заяву, що підтверджується відповідним
штампом на заяві.

Ухвалою судді Приморського районного
суду м. Одеси Домусчі Л.В. від 22.04.2014 року
було задоволено заяву ОСОБА_2 від 17.03.2014
року про перегляд заочного рішення від
15.03.2012 року, заочне рішення скасовано з
призначенням справи до розгляду в
загальному порядку (а.с.129). При цьому,
відповідач чи його представник жодного
разу не з'явилися в судове засідання.

Суд, у зв'язку з вищезазначеного
аналізу процесуальної поведінки
відповідача (його представників)
прийшов до висновку, що відповідач
навмисно зловживаючи своїми
процесуальними правами порушує
розумний строк розгляду справи по суті
(остаточно), значний час затягує її
розгляд, призводить до її повторного та
навіть втретє розгляду, тим самим на
думку суду ухиляється від фактичного
відшкодування завданої позивачу шкоди.
При цьому, відповідачем за весь дуже
значний період розгляду справи,
жодного разу не надано суду належних
доказів щодо непричасності до завданої
шкоди чи її погашення.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. До таких збитків
відносяться витрати, які особа провела
або повинно провести для відновлення
свого порушеного права.

З викладених обставин суд доходить
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в сумі 49 858,00 грн., оскільки
є обґрунтованими та підтвердженими
матеріалами справи.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Позивач також поніс і додаткові
збитки оплативши вартість судової
експертизи щодо визначення вартості
відновлювального ремонту своєї
квартири, які згідно акту № 19340 від
04.11.2008 року розрахунку вартості
експертизи, становлять 1 014,12 грн. (а.с.34),
тому має право на їх відшкодування.

Пунктом 3 ст. 386 ЦК України
передбачено, що власник, права якого
порушенні, має право на відшкодування
заданої йому майнової та моральної
шкоди.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Зі змісту п.5 Постанови Пленум
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»,
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Суд вважає, що позивачу було
заподіяно моральну шкоду, що
виразилася у позбавлені тривалий час
можливості здійснити ремонт у
квартирі, оскільки не проводилася
експертиза, що призвело до порушення
звичайного ладу його життя та
неможливістю певний час користуватися
в повному обсягу нерухомим майном, але
з урахуванням конкретних обставин
справи, а також керуючись принципами
розумності і справедливості суд
вважає, що на користь позивача підлягає
стягненню 5 000 гривень у рахунок
відшкодування моральної шкоди. При
цьому, суд також виходив з тривалості
вимушеного судового захисту позивачем
своїх прав.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказами.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України,
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Отже, з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати у розмирі 1014,12 грн. за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи. В
іншій частині щодо стягнення судових
витрат слід відмовити, так як відсутні
квитанції про їх сплату.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України
суд вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь держави
пропорціонально-задоволених позовних
вимог судовий збір у розмірі 558,72 грн..

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 57, 58, 60, 64, 74, 88 ч.1,
169, 196, 208-209, 213-215, 218 ЦПК України; ст.ст. 1, 11,
15, 22, 23, 383, 386, 391, 1166, 1167 ЦК України; ст.ст.
151, 189 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1.) Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, витрат на проведення експертизи
та судових витрат - задовольнити.

2.) Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
І.П.Н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_2, І.П.Н. НОМЕР_2) матеріальну
шкоду за залиття квартири у розмірі 49 858
(сорок дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят
вісім) гривень та судові витрати за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи у
розмірі 1 014 (одна тисяча чотирнадцять)
гривень 12 копійок, що разом становить 50
872 (п'ятдесят тисяч вісімсот сімдесят
дві) гривні 12 копійок.

3.) Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
І.П.Н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_2, І.П.Н. НОМЕР_2) моральну
шкоду у розмірі 5 000 (п'ять тисяч)
гривень.

4.) Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
І.П.Н. НОМЕР_1) на користь держави
судовий збір у розмирі 558 (п'ятсот
п'ятдесят вісім) гривень 58 копійок.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення, в порядку ст. 294 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя:
Домусчі
Л.В.

26.06.2014