УХВАЛА

про залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення

10 січня 2014 року

м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Мовчан Д.В.

при секретарі
Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську заяву відповідача
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
13 листопада 2013 року, ухваленому по
справі за вищезазначеним позовом,
позовні вимоги було задоволено, а саме:
було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № б/н від 06.09.2005
року у розмірі 43 017 (сорок три тисячі
сімнадцять) грн. 44 коп., де
заборгованість за кредитом – 8 493
(вісім тисяч чотириста дев’яносто три)
грн. 73 коп., заборгованість по
процентам за користування кредитом – 31
999 (тридцять одна тисяча дев’ятсот
дев’яносто дев’ять) грн. 07 коп., а
також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та
Правил надання банківських послуг: 500
(п’ятсот) грн. 00 коп. – штраф (фіксована
частина), 2 024(дві тисячі двадцять
чотири) грн. грн. 64 коп. – штраф
(процентна складова), та судовий збір у
розмірі 430 (чотириста тридцять) грн. 17
коп.

04 грудня 2013 року відповідач ОСОБА_1
звернувся до суду з заявою про перегляд
заочного рішення, посилаючись на те, що
він не отримував повідомлення суду про
дату розгляду справи, тому не міг
з’явитися та приймати участь у
розгляді справи, вважає, що ухвалюючи
вказане заочне рішення суд не врахував
строки позовної давності, у зв’язку з
чим просить скасувати ухвалене заочне
рішення та призначити справу до
розгляду у загальному порядку.

У судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_1 просила суд
задовольнити вказану заяву. В
обґрунтування своїх доводів
представник відпвоідача посилалась на
обставини, що викладені в заяві про
перегляд заочного рішення.

Представник Публічного акціонерного
товариства КБ «Приватбанк» у судовому
засіданні при розгляді заяви про
перегляд заочного рішення заперечував
проти її задоволення, вважає що судове
рішення було ухвалено судом першої
інстанції з урахуванням усіх вимог
процесуального законодавства (у тому
числі щодо повідомлення про час та
місце судового розгляду справи по суті
відповідача) та з дотриманням норм
матеріального права.

Заслухавши пояснення осіб які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
даної цивільної справи, суд доходить
висновку, що заява про перегляд
заочного рішення задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з’явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що станом на момент
розгляду даної цивільної справи по
суті відповідач ОСОБА_1 був
зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказана обставина
підтверджується повідомленням
адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС
УДМС України у Дніпропетровській
області (а.с. 43) . З матеріалів даної
цивільної справи вбачається, що судом
першої інстанції на вказану адресу
було надіслані поштою рекомендованим
листом із повідомленнями відповідні
судова повістка та копія позовної
заяви із доданими матеріалами, що були
вручені адресату за такою адресою.

Окрім цього, представник відповідача
був сповіщений належним чином про день
розгляду справи по суті особисто, про
що свідчить його підпис в повідомленні
про ознайомлення з днем та часом
розгляду даної справи (а.с.46). За
вказаних обставин та вимог
процесуального закону суд вважає, що
судом першої інстанції були вжиті усі
можливі та передбачені процесуальним
законодавством засоби щодо
повідомлення відповідача про день та
час розгляду даної цивільної справи по
суті.

Однак в означене судове засідання ані
відповідач ані його представник не
з’явились, причини неявки суду не
повідомили.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів,
якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд зауважує, що відповідачем не
надано суду беззаперечних доказів про
поважність причини його неявки в
судове засідання, та які б мали істотне
значення для правильного вирішення
справи по суті. Таким чином, суд
доходить висновку, що відповідач мав
можливість реалізувати своє
процесуальне право щодо подання
доказів та надання пояснень по суді
справи як під час попереднього
судового засідання так і на стадії
судового розгляду справи по суті.
Небажання відповідача надавати суду
докази в обґрунтування свої заперечень
проти позову, зокрема з причини
ухилення від участі у судових
засіданнях, дало суду право при
заочному розгляді справи обмежитись
доказами, наданими позивачем, що
повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
України.

Крім того, відповідач при розгляді
заяви про перегляд заочного рішення не
надав доказів, які б мали істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Стосовно посилання представника
відповідача на ту обставину, що між
сторонами не було укладено договір суд
зазначає про наступне.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов’язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов’язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов і вимог –
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
застосовуються.

Підписуючи заяву про надання йому
кредиту відповідач погодився з умовами
та правилами надання банківських
послуг. Обставину отримання
банківської картки та грошових коштів
представник відповідача визнала у
судовому засіданні, і така обставина
сторонами не оспорювалась. З боку
позивача суду було надано відповідний
розрахунок суми заборгованості за
кредитним договором, який відповідачем
також не спростовувався.

Суд зауважує, що підписання
відповідачем вказаної заяви, прийняття
банківською установою такої письмової
заяви позичальника, та її фактичне
задоволення через надання кредиту, в
даному випадку слід вважати фактичним
укладенням договору між сторонами.
Виходячи з положень ст.ст.6, 626-631, 526 ЦК
України укладений договір є
обов’язковим для належного виконання
сторонами відповідно до його умов,
вимог ЦК та інших актів цивільного
законодавства.

Суд також не може взяти до уваги доводи
відповідача щодо того, що позивач
пропустив строк позовної давності із
зверненням до суду з вказаним позовом.

Так, відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг, які є
невід’ємною частиною договору,
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично прологнується та такий же
термін. Пунктом 6.4 Умов передбачено, що
у випадку незгоди зі змінами правил або
тарифів банку, позичальник
зобов’язаний надати банку письмову
заяву про розірвання цього договору і
здійснити погашення заборгованості
перед банком (у випадку якщо вона є), в
тому числі заборгованість, яка виникла
протягом 30 днів з моменту повернення
карт, виданих держателю і його
довіреним особам. При незгоді зі
списанням коштів по картрахунку
письмово проінформувати банк про це
протягом 35 днів з моменту списання.

Тобто, як вбачається із матеріалів
справи, сторони, укладаючи зазначений
договір, досягли згоди, що по
закінченню строку його дії відповідна
картка продовжується банком на новий
строк, якщо раніше (до початку місяця
закінчення строку дії) позичальник не
подав письмової заяви про закриття
картрахунку. Судом встановлено, що з
моменту укладання кредитного договору,
06.09.2005 року, ніхто зі сторін до цього
часу не заявив про намір його
припинити. Також відповідач не надав
банку письмової згоди про закриття
картрахунку, як наслідок
правовідносини із вказаного приводу
між сторонами не є припиненими, а тому
посилання представника відповідача на
сплив строку позовної давності є
безпідставними.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що зазначені заявником
обставини не є підставою для
скасування заочного рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у
результаті розгляду заяви про перегляд
заочного рішення суд може своєю
ухвалою залишити заяву без
задоволення.

Вищевикладені обставини та вимоги
процесуального закону у їх сукупності
є підставою для залишення вказаної
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 231 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву відповідача ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором– залишити без задоволення.

2. Роз’яснити заявнику, що у разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення, заочне
рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області, через Ленінський районний суд
міста Дніпропетровська, шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня
постановлення даної ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому
цим Кодексом. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Заочне рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд міста
Дніпропетровська, шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення

Суддя:
Д.В. Мовчан