УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Червинської М.Є.,
Лесько А.О., Черненко
В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди; за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, публічного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_5, подану
представником - ОСОБА_6, на рішення
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 1 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 13 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 27 листопада 2012 року на автошляху
Київ - Харків - Довжанський ОСОБА_5,
керуючи автомобілем марки «ГАЗ-2410»,
державний номерний знак НОМЕР_1,
здійснюючи маневр повороту ліворуч, не
надав дорогу автомобілю марки
«ВАЗ-21104», державний номерний знак
НОМЕР_2, внаслідок чого сталося
зіткнення автомобілів. Вартість
матеріальної шкоди, заподіяної йому
пошкодженням автомобіля, встановлена
автотоварознавчим дослідженням - 30 022
грн 10 коп. Страховою компанією ПАТ
«Страхова група «ТАС» йому було
сплачено 24 508 грн 41 коп. страхового
відшкодування. На підставі цього, він
просив суд стягнути з ОСОБА_5 6 699 грн 05
коп. майнової шкоди, 15 тис. грн.
моральної шкоди та покласти судові
витрати на ОСОБА_5

У червні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із зустрічним позовом,
посилаючись на те, що винним у
наслідках вказаного ДТП є ОСОБА_4,
оскільки ним не було дотримано правил
дорожнього руху, унаслідок чого його
автомобіль отримав механічні
пошкодження, а саме деформована ліва
частина автомобіля. Вартість
матеріальної шкоди, заподіяної йому
пошкодженням автомобіля, встановлена
автотоварознавчим дослідженням - 11 783
тис. грн. На підставі цього, він просив
суд стягнути з ПАТ «Страхова група
«ТАС» вказану матеріальну шкоду, із
ОСОБА_4 матеріальну шкоду у вигляді
франшизи у розмірі 1 тис. грн., моральну
шкоду у розмірі 5 тис. грн. та вирішити
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від

1 листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 13 січня 2014 року, позов
ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну
шкоду у розмірі 5 513 грн 69 коп., моральну
шкоду в розмірі 1 тис. грн. Вирішено
питання про розподіл судових витрат. У
задоволенні решти позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 відмовлено за
необґрунтованістю.

У касаційній скарзі, поданій
представником, ОСОБА_5 просить
скасувати зазначені судові рішення,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його позов.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судових рішень в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди вирішуючи спір, на підставі
доказів, наданих сторонами й належним
чином оцінених судами (ст. 212 ЦПК
України), обґрунтовано виходили із
того, що майнова шкода ОСОБА_4
відшкодована не в повному обсязі, а
тому ОСОБА_5 повинен сплатити на
користь позивача різницю між фактичним
розміром шкоди та страховим
відшкодуванням. Також суди
обґрунтовано відмовили у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, оскільки останній у
порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України
не довів того, що у вчиненні
вищевказаної дорожньо-транспортної
пригоди наявна вина ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану
представником - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від

1 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Луганської області
від

13 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.Є. Червинська

А.О. Лесько

В.А. Черненко