Справа № 591/4324/14-ц
Провадження № 2/591/1719/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 липня 2014 року
м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого - судді Янголя Є.В., при
секретарі - Дубініній Т.Ю.
розглянувши у судовому засіданні в м.
Суми справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3-я особа Служба у справах дітей
Сумської міської ради про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди та
супроводу батька-

в с т а н о в и в:

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що в
період з 02.09.2006 року по 20.05.2010 року
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. Від спільного проживання
мають малолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням суду місце
проживання дитини визначено разом з
матір'ю. У період з липня по серпень
позивачка мала намір оздоровити дитину
за кордоном, в зв'язку з чим придбала
путівки до курортів Болгарії, де мала
намір відпочити разом з донькою, крім
цього вважає за доцільне відпочивати з
дитиною і далі періодично за межами
країни. Однак батько дитини не надає
згоди на тимчасові поїздки доньки за
кордон. В зв'язку з викладеним просить
надати дозвіл на виїзд доньки за кордон
до країн Болгарії та Румунії у її
супроводі без дозволу та супроводу
батька дитини, дозволити без згоди
батька дитини оформлювати документи
для тимчасового виїзду або супроводу
неповнолітньої ОСОБА_3 за межі України
до країн Болгарії та Румунії.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
пояснила, що має намір періодично
виїжджати з донькою за кордон для
відпочинку та оздоровлення, однак
відповідач безпідставно відмовляє у
наданні дозволу на виїзд дитини за
кордон у супроводі матері, в зв'язку з
чим просить позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі,
оскільки найближчим часом має намір
виїхати на відпочинок до Болгарії.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково, не
заперечує проти відпочинку дитини у
Болгарії в період часу з 26.07.2014 року по
15.08.2014 року включно. Крім того вважає, що
повинен знати про кожен виїзд дитини за
межі країни, тому просить відмовити в
задоволенні позову про надання дозволу
на тимчасовий виїзд дитини за кордон
без визначення конкретного періоду.

Представник служби у справах дітей
Сумської міської ради в судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи в його відсутність, при
винесенні рішення покладається на
розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
вважає за необхідне позовні вимоги
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач та відповідач перебували у
шлюбі з 02.09.206 року по 20.05.2014 року (а.с. 8),
від шлюбу мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9), з метою відпочинку
позивачка придбала путівку до
Болгарії, де мала намір відпочити з
донькою в період часу з 26.07.2014 року по
15.08.2014 (а.с. 10-14).

Згідно ст.141 СК України батьки мають
рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Судом також встановлено, що позивачка
турбуючись про виховання та утримання
дитини має бажання та можливість
виїзду за кордон, де може забезпечити
відпочинок, оздоровлення, дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України
визначено, що фізична особа, яка не
досягла шістнадцяти років, має право на
виїзд за межі України лише за згодою
батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України» від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 року № 57 «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМУ від 31 березня 1995 року №
231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» оформлення проїзного
документа дитини проводиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників. За відсутності згоди
одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволений на
підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМ України № 231 від 31
березня 1995 року, з наступними змінами і
доповненнями, за відсутністю згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із
змінами і доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюються
лише за згодою обох батьків
(усиновлювачів) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 року № 231 (із змінами)
визначено зокрема, що виїзд
неповнолітніх громадян України за межі
території України здійснюється за
одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим
законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивачки є складнощі в
отриманні згоди відповідача на виїзд
дитини за кордон, а також беручи до
уваги той факт, що судом при розгляді
даної справи не встановлено обмежень
чи заборон, які унеможливлюють виїзд
неповнолітньої дитини за межі України
для тимчасового перебування, суд
приходить до висновку про доцільність
задоволення позовних вимог в частині
надання дозволу на виїзд дитини
закордон згідно наданої путівки до
країн Болгарії та Русунії у період з
26.07.2014 року по 15.08.2014 року.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що позивачка жодними доказами не
довела що її право буде порушене в
майбутньому та відповідач не буде
надавати дозвіл на виїзд малолітньої
ОСОБА_3 за кордон чи чинитиме інші,
пов»язані з цим перепони та буде діяти
не в інтересах дитини.

Аналізуючи вищевикладене, суд виходячи
із засад розумності, виваженості та
справедливості вважає за необхідне в
задоволенні вимог про надання дозволу
ОСОБА_1 без згоди батька оформлювати
документи для тимчасового виїзду
доньки за межі України на майбутні
періоди відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України,
ст. ст.150, 154 СК України, ст. 313
ЦК України, ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,-

в и р і ш и в

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон до країн
Болгарії та Румунії без дозволу (згоди)
та супроводу батька дитини ОСОБА_2 в
період з 26.07.2014 року по 15.08.2014 року
включно.

Дозволити ОСОБА_1 без згоди батька
ОСОБА_2, оформити документи для
тимчасового виїзду або супроводу
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за
межі України до країн Болгарії та
Румунії в період з 26.07.2014 року по 15.08.2014
року включно.

В іншій частині в задоволенні вимог
відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана особою, яка була присутня
при оголошенні рішення суду протягом 10
днів з дня його оголошення а особою, яка
не брала участі в розгляді справи,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення до судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Сумської
області через Зарічний районний суд м.
Суми.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано.

Повний текст рішення суду виготовлено
03.07.2014 року.

Суддя
Є.В. Янголь