Справа № 216/7757/13-ц
провадження 2/216/272/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.06.2014 року Центрально-Міський
районний суд м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Черкасенко Т.Г.

при секретарі
Паситніченко А.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянув заочно у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кривого Рогу
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виділення в натурі частин
домоволодіння,-

В С Т
А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_2 про виділення в натурі частин
домоволодіння, мотивуючи свої вимоги
тим, що на підставі договору дарування
ВАР №925424 від 01.11.2003 року, посвідченого
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстровано в реєстрі за № 15742 на
праві приватної спільної часткової
власності їй належить 1/2 частина
будинку АДРЕСА_1.

Даний факт підтверджується Витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 19.11.2003 року № 2039163.

Відповідно до технічного
паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1,
власником іншої 1/2 частини є ОСОБА_2.

Позивач, маючи намір передати належну
йому частку житлового будинку АДРЕСА_1
у заставу, звернулася до відповідача з
пропозицією виділу в натурі їх часток
будинку, що перебуває у спільній
частковій власності, оскільки,
відповідно до ч.2 ст.6 Закону України
«Про заставу» від 02.10.92 року N 2654-Х11
майно, що перебуває у спільній
частковій власності (частки, паї), може
бути самостійним предметом застави за
умови виділення його в натурі.

На звернення позивача до відповідача,
щодо виділу в натурі нерухомого майна,
що перебуває у спільній частковій
власності, відповідач відмовив.

Те, що будинок технічно може бути
розділений в натурі по 1/2 частині
кожній із сторін підтверджується
свідоцтвом про право приватної
власності, технічним паспортом та
висновком, щодо розподілу
домоволодіння між співвласниками.

Відповідно до висновку, щодо розподілу
домоволодіння між співвласниками за
адресою: АДРЕСА_1, технічна можливість
відповідно до нормативно-правових
актів у галузі будівництва розділити
житловий будинок із спорудами
відповідно до часток співвласників (1/2,
1/2) існує.

В приватну власність позивача ОСОБА_1
виділяється квартира НОМЕР_1 в
житловому будинку літ. «А-1» загальною
площею 66,8 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м.,
а саме: прим.2-1 - веранда площею 13,0 кв.м.,
прим.2-2 - кухня площею 9,0 кв.м., прим.2-3 -
житлова кімната площею 15,9 кв.м, прим.2-4 -
житлова кімната площею 24,3 кв.м, прим.І -
погріб площею 4,5 кв.м.

На підставі вищевикладеного позивач
ОСОБА_1 просить суд виділити їй в натурі
з домоволодіння під номером АДРЕСА_1, в
приватну власність 1/2 частину
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у
вигляді квартири НОМЕР_1 в житловому
будинку літ. «А-1» загальною площею 66,8
кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., а саме:
веранда №?2-1 площею 13,0 кв.м.. кухня №?2-2
площею 9,0 кв.м., кімната №?2-3 площею 15,9
кв.м. кімната №?2-4 площею 24,3 кв.м, погріб
№1 площею 4,5 кв.м.

Встановити, що 1/2 частина житлового
будинку у вигляді квартири під номером
АДРЕСА_1 після виділу з приватної
спільної часткової власності в натурі
ОСОБА_1 становить окремий об'єкт
нерухомого майна та вважається одним
цілим.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримала у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з,вилась, повідомлялась належним
чином про розгляд справи.

Суд за клопотанням позивача вирішив
розглянути справу за відсутності
відповідача у заочному порядку.

Суд, вислухавши позивачку, вивчивши
матеріали справи, вважає позовні
вимоги безпідставними і такими, що не
підлягають задоволенню за наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 358 Цивільного
кодексу України, право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.

Статтею 364 Цивільного кодексу України
передбачено, що співвласник має право
на виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності. Договір
про виділ у натурі частки з нерухомого
спільного майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 1 листопада 2003 року прийняла у
дар від ОСОБА_3 1/2 частину
домоволодіння у складі: житловий
будинок А-1 загальною площею 106,8 кв.м,
житловою площею 63,6 кв.м., сарай В, літня
кухня Г, вбиральня К, огорожа 1-3,
водоколонка І-ІІ, замощення, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
вбачається з копії договору дарування
1/2 частини домоволодіння ( а.с.11).

Вказаний договір дарування ОСОБА_1
зареєструвала в КП „КБТІ", що
вбачається з витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від 19
листопада 2003 року

( а.с.10) як приватну спільну часткову
власність.

Відповідно до листа КП ДОР „КБТІ" № 1228
від 01 квітня 2014 року, відповідно до
даних архівної справи станом на 31.12.2012
року право власності на нерухоме майно
за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано на
ім.,я ОСОБА_2 1/2 частка і на ім.,я ОСОБА_1 1/2
частка.

Проте, позивачем ОСОБА_1 не надано до
суду належних доказів на підтвердження
технічної характеристики
домоволодіння АДРЕСА_1 на момент
звернення з даним позовом до суду, з
повним описом будівель та споруд, з
зазначенням будівель та споруд, що
знаходяться на теперішній час у
користуванні ОСОБА_1 та ті, що
знаходяться у користуванні ОСОБА_2 та
доказів такого користування.

Доказ - технічний паспорт, на який
посилається позивачка ОСОБА_1 на
підтвердження обставин користування
сторонами нерухомим майном, не може
бути прийнятий судом, оскільки, як
вбачається з копії технічного
паспорту, він складався 24 жовтня 2003
року і даних щодо технічної
характеристики будівель та споруд на
момент звернення з позовом до суду, в
даному технічному паспорті не
зазначено.

Що стосується висновку
будівельно-технічного дослідження №
13-13 від 31 липня 2013 року наданого
позивачкою на підтвердження
можливості розподілу домоволодіння
між співвласниками, то суд також
відносить критично до вказаного
висновку, оскільки, як вбачається з
останнього експертом підлягали
дослідженню технічний паспорт на
домоволодіння від 24.10.2003 року, зведений
акт від 26.04.2007 року, технічний паспорт
на будинок від 30.05.1990 року без даних
щодо технічної характеристики
будівель та споруд на момент
проведення дослідження.

При цьому, як вбачається з
висновку експерта, доступу до частини
домоволодіння АДРЕСА_1, якою
користується ОСОБА_2 експерту наданий
не був. (.а.с16).

Інших доказів щодо користування
сторонами домоволодінням АДРЕСА_1,
позивачкою надано суду не було.

У відповідності зі ст. 10 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог ...

Згідно ст. 11 Цивільного процесуального
кодексу України цивільні справи
розглядаються в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням викладеного, суд вважає
необхідним в задоволені позову ОСОБА_1
відмовити за недоведеністю позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 316, 364 ЦК України, ст. 224-226
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про виділення в натурі частин
домоволодіння, відмовити у повному
обсязі.

На рішення суду може бути подана
апеляція в Дніпропетровський
апеляційний суд протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя
Т.Г. Черкасенко