________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/2506/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2014 року Київський
районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі
Бродецькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
вказаним позовом та з урахуванням
уточненим позовом посилається на те, що
її батьку ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 06 травня 1993 року за № 4-1768,
яке видане УЖКГ виконкому Одеської
міської ради народних депутатів, на
праві спільної часткової власності
належала трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що
рішенням Київського районного суду
м. Одеси від 04 червня 2006 року по
справі № 520/5332/13-ц встановлено факт
належності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва
про право власності на житло від 06
травня 1993 року за № 4-1768, яке видане УЖКГ
виконкому Одеської міської ради
народних депутатів, на праві спільної
часткової власності належала
трикімнатна квартира АДРЕСА_1. Рішення
набрало законної сили.

26 березня 2004 року ОСОБА_3 склала
заповіт, яким заповіла своїй доньці
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 та
після її смерті ОСОБА_1 звернулася до
Третьої Одеської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

Однак Третя Одеська державна
нотаріальна контора відмовила
ОСОБА_1 в оформлені спадщини, оскільки
право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину
АДРЕСА_1 не зареєстровано в КП «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості».

Таким чином на теперішній час
ОСОБА_1 не має можливості отримати
спадкове майно на підставі заповіту та
зареєструвати його на своє ім'я, у
зв'язку з чим звернулася до суду із
відповідним позовом, в якому просить
суд визнати за нею право власності на 1/2
частину АДРЕСА_1, загальною площею 48,1
кв.м., житловою площею 34,7 кв.м., в порядку
спадкування за заповітом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні
вимоги та просила суд їх задовольнити,
посилаючись на обставини, які
викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, однак надав суду заяву,
в якій позов визнав та не заперечував
проти його задоволенню, а також просив
суд справу розглядати за його
відсутністю.

Вислухавши пояснення позивачки
ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та
надані докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками
позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а. с. 14).

11 липня 1975 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уклала шлюб з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, після укладення шлюбу
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінила прізвище
на - ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 11).

Відповідно до ст. 355 ЦК України,
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

Згідно зі ст. 356 ЦК України,
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю. Суб'єктами права спільної
часткової власності можуть бути
фізичні особи, юридичні особи, держава,
територіальні громади.

Статтею 357 ЦК України передбачено,
що частки у праві спільної часткової
власності вважаються рівними, якщо
інше не встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Положеннями ч. 2 ст. 372 ЦК України
встановлено, що у разі поділу майна, що
є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

06 травня 1993 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
отримали розпорядження органу
приватизації від 06 травня 1993 року за №
8768 та свідоцтва про право власності на
житло від 06 травня 1993 року за
№ 4-1768, відповідно до яких ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на праві спільної часткової
власності в рівних частках належить
трикімнатна квартира АДРЕСА_1 (а. с. 18-21).

Крім того, в матеріалах справи є
рішення Київського районного суду
м. Одеси від 04 червня 2006 року по
справі № 520/5332/13-ц, яким встановлення
факт належності ОСОБА_2 та ОСОБА_3
вищевказаного свідоцтва про право
власності на житло від 06 травня 1993 року
за № 4-1768, яке видане УЖКГ виконкому
Одеської міської ради народних
депутатів, на праві спільної часткової
власності належала трикімнатна
квартира АДРЕСА_1. Рішення набрало
законної сили (а. с. 27-29).

26 березня 2004 року ОСОБА_3 склала
заповіт, в якому на випадок своєї
смерті заповіла своїй доньці ОСОБА_1
право власності на 1/2 частину
трикімнатної квартири АДРЕСА_1.
Зазначений заповіт було посвідчено
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
та зареєстровано в реєстрі за № 827 (а. с.
15).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, про
що 08 січня 2013 року зроблено відповідний
актовий запис під № 334, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а. с. 17).

Згідно із ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. До складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК
України).

Положеннями ч. 1 ст. 1223 ЦК України
встановлено, що право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1
та ОСОБА_1 звернулася до Третьої
Одеської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, але Третя Одеська державна
нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 в
оформлені спадщини, оскільки право
власності ОСОБА_3 на 1/2 частину АДРЕСА_1
не зареєстровано в КП «Одеське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості» (а. с.
30-32).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», права на нерухоме майно та
їх обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно із ч. 4 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, якщо на момент виникнення прав
та їх обтяжень діяло законодавство, що
не передбачало обов'язкової реєстрації
таких прав та їх обтяжень.

Таким чином, судом встановлено, що
у померлої ОСОБА_3 виникли права на 1/2
частину АДРЕСА_1 під час дії
законодавства, яке не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Оскільки права ОСОБА_3 на 1/2
частину АДРЕСА_1 та на їх
обтяження є дійсними, а ОСОБА_1 є
спадкоємцем за заповітом на це майно,
тому суд вважає за можливим визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_3.

Отже, з урахуванням
вищевказаного, оцінивши всі обставини
у їх сукупності, суд дійшов до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими та доведеними, які
підлягають задоволенню у повному
обсязі з підстав, викладених у
мотивованій частині цього рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, на підставі ст.ст. 355, 356, 357,
372, 1216-1218, 1220, 1223, 1233-1236, 1247, 1248, 1268-1270 ЦК
України, ст.ст. 1, 2, 3, 4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частину трикімнатної квартири,
загальною площею 48,1 кв.м., житловою
площею 34,7 кв.м., під АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання через Київський
районний суд міста Одеси апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Рева С. В.