Справа № 127/9332/14-ц
Провадження № 2/127/3719/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

26 червня 2014 року Вінницький міський суд
Вінницької областів складі:
головуючого судді Воробйова В.В.,

при секретарі Шведа О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, мотивуючи
тим, що 01.10. 2013 року між позивачем та
відповідачем укладено договір позики,
за умовами якого позивач передав, а
відповідач ОСОБА_2 прийняв в строкове
платне користування 10000,00 грн. зі
сплатою 15 % щомісячних платежів від
позиченої суми. Відповідач ОСОБА_2
зобов'язався повернути позичену суму
грошових коштів до 01.04.2014 року.
Передання грошових коштів
підтверджується власноруч написаною
відповідачем розпискою.

Позивач неодноразово телефонував
відповідачу з проханням повернути
кошти, натомість відповідач змінив
номер телефону і тепер зв'язку з
відповідачем не має.

В зв'язку з тим, що відповідач
відмовляється добровільно повернути
кошти, ухиляється від виконання взятих
на себе зобов'язань щодо повернення
боргу, тому позивач був вимушений
звернутися з позовом до суду для
захисту своїх прав та інтересів та
просив стягнути з відповідача
заборгованість в розмірі 20000,00 грн., з
яких: 10000,00 грн. позиченої суми грошових
коштів, 9000,00 грн. несплачених відсотків
за користування позиченими коштами з
розрахунку 10000*15%*6 місяців, а також 1000,00
грн. штрафних санкцій, з розрахунку
10000*10%, що передбачено п. 8 договору
позики у випадку несвоєчасного
повернення суми позики відповідачем.

Позивач та його представник в судове
засідання не з'явилися, проте від
представника позивача надійшла до суду
заява, в якій він просив провести
розгляд справи за його відсутності,
зазначив, що позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та не заперечує проти
ухвалення заочного рішення.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, про причини своєї неявки суд
не повідомив, хоча про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином та у встановленому
законом порядку. За таких обставин,
відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд
розглянув справу у відсутність
відповідача в порядку заочного
провадження на підставі наявних в ній
доказів, оскільки позивач не
заперечила проти такого порядку
вирішення спору.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 01.10. 2013 року між
позивачем та відповідачем укладено
договір позики, за умовами якого
позивач передав, а відповідач ОСОБА_2
прийняв в строкове платне користування
10000,00 грн. зі сплатою 15 % щомісячних
платежів від позиченої суми.
Відповідач ОСОБА_2 зобов'язався
повернути позичену суму грошових
коштів до 01.04.2014 року (а.с. 5).

Однак відповідач не повернув отриманні
у позику грошові кошти у зазначений
термін та ухиляється від виконання
свого зобов'язання. На вимогу позивача
щодо повернення коштів, відповідач не
реагує.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладання договору
позики та його умов, може бути
представлена розписка позичальника,
яка посвідчує передачу йому
позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у такій самій
кількості, що були передані йому
позикодавцем у строк та в порядку, що
встановленні договором.

Статтею 509 ЦК України визначено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу.

Статтею 530 ЦК України визначається, що
зобов'язання повинні бути виконанні у
встановлений строк його виконання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами п. 2 договору позики від
01.10.2013 року передбачено, що за
користування позикою позичальник
сплачує позикодавцю в готівковій формі
щомісяця 1500,00 грн., (одна тисяча п'ятсот
гривень 00 коп.), що складає 15 % від суми
позики.

Однак ні у визначений у договорі строк,
ні станом на день розгляду справи
судом, відповідач борг не повернув.

В п. 8 договору позики від 01.10.2013 року
передбачено, що якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити на вимогу
позикодавця суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день прострочення та штраф в
розмірі 10 (десяти) % від суми позики.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, в разі
несвоєчасного повернення
позичальником позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 цього Кодексу, яка передбачає
стягнення з боржника, який прострочив
виконання грошового зобов'язання на
вимогу кредитора сплатити суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Тому, суд вважає обґрунтованою вимогою
позивача про стягнення з відповідача
боргу на загальну суму 20000,00 грн.

Таким чином, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, встановивши
правовий характер спірних
правовідносин, шляхом дослідження
всебічно, повно, безпосередньо та
об'єктивно наявних у справі доказів,
оцінив їх належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі
обставини по справі, які складають
правову підставу позову, суд дійшов
висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір в розмірі 243,60
грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 6, 525-526, 530, 549-552, 629, 1046, 1050 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість в сумі 20000,00 грн.
(двадцять тисяч гривень 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений ним при подачі позову
судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті
сорок три гривні 60 коп.).

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду Вінницької
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення через
Вінницький міський суд Вінницької
області, а відповідачем може бути
подано заяву про перегляд заочного
рішення Вінницький міський суд
Вінницької області протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення
суду.

Суддя: