Справа № 232/1151/14-ц
Провадження №2/232/369/14
Кіровський міський суд Донецькій
головуючого - судді
за участю представника позивача
прокурора Фоміної
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом Органу опіки та
піклування Кіровської міської ради
Донецької області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, -
3 червня 2014 року орган опіки та
піклування Кіровської міської рада
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав відносно малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що малолітній ОСОБА_4
зареєстрований разом із матір'ю ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_2, батько хлопчика
ОСОБА_3 зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, але фактично проживає за
адресою: АДРЕСА_3. Рішенням Кіровського
міського суду Донецької області від 7
ОСОБА_3 був розірваний. З 18 вересня 2013
року малолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуває на обліку в службі у справах
дітей як дитина, яка опинилася у
складних життєвих обставинах. За
заявою батьків хлопчик на підставі
рішення виконкому Кіровської міської
ради від 16 жовтня 2013 року № 363 був
тимчасово влаштований до Обласного
спеціалізованого будинку дитини в м.
Макіївці. Протягом шести місяців
батьки дитини не відвідували дитину в
комунальному закладі охорони здоров'я
та по закінченню терміну перебування
не забрали його з будинку дитини, у
зв'язку з чим адміністрацією закладу
був складений акт закладу охорони
здоров'я та органу внутрішніх справ
України про дитину, яку батьки, інші
родичі або законний представник
відмовилися забрати з пологового
будинку, іншого закладу охорони
здоров'я від 18 квітня 2014 року. На
теперішній час дитина перебуває в
комунальному закладі охорони здоров'я
«Обласний спеціалізований будинок
дитини» м. Макіївки. Відповідно до
повідомлення Обласного
спеціалізованого будинку дитини м.
Макіївки за весь час перебування
ОСОБА_4 в закладі батьки хлопчичка
жодного разу не навідали сина, його
життям та здоров'ям не цікавилися, у
вихованні та утриманні участі не
приймали. ОСОБА_3 письмово повідомив, що
не вважає себе біологічним батьком
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в 2003
році виїхав до м. Києва і з цього часу
сімейних стосунків з ОСОБА_2 не
підтримує, не приймає участі у
вихованні та утриманні дитини, знає, що
хлопчик перебуває в Обласному будинку
дитини м. Макіївки, але забирати його із
закладу або навідати його наміру не
має. ОСОБА_2 за місцем проживання
характеризується з негативного боку,
як така, що веде аморальний спосіб
життя, бродяжить, не працює, має
схильність до зловживання
алкогольними напоями та наркотичними
засобами. Згідно наданої інформації
Центру соціальних служб для сім*ї,
дітей та молоді сім'я ОСОБА_2 перебувала
під супроводом за рішенням дорадчого
органу від 3 червня 2013 року. За період
перебування під соціальним супроводом
їй були надані соціально-педагогічні,
соціально-медичні та
соціально-економічні послуги. За
період супроводу ОСОБА_2 як мати не
виконували умов договору: не знайшла
відповідне житло для проживання дітей,
весь час не відвідувала своїх дітей, не
створила належних умов для повернення
дітей до родини. На даний момент місце
знаходження ОСОБА_2 невідомо, востаннє
її бачила мати ОСОБА_5 в січні 2014 року у
нетверезому стані. Службою у справах
дітей була проведена певна робота з
батьками щодо необхідності виконання
ними належним чином батьківських
обов'язків: матері було рекомендовано
вирішити питання з постійним місцем
проживання разом з дітьми,
влаштуватися на роботу, пройти курс
лікування від алкогольної залежності
та розпочати здоровий спосіб життя.
Відповідачі були ознайомлені з діючим
законодавством відносно виконання
ними батьківських обов'язків та
відповідальністю за їх неналежне
виконання під розпис, однак фактично
самоусунулися від виконання своїх
батьківських обов'язків, не піклуються
про фізичний і духовний розвиток свого
сина, не займаються його вихованням та
утриманням, не спілкуються з дитиною.
Спосіб життя матері ОСОБА_2 негативно
впливає на дитину, становить небезпеку
її психологічному та фізичному
здоров'ю. Питання щодо виконання ОСОБА_2
та ОСОБА_3 батьківських обов'язків по
догляду за дітьми розглядалися на
засіданнях комісії з питань захисту
прав дитини 14 березня 2014 року, 11 квітня
2014 року, але батьки на них не з'являлися.
Рішенням Кіровської міської ради від 21
травня 2014 року № 148 малолітньому
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, був наданий статус
дитини, позбавленої батьківського
піклування.

В судовому засіданні представник
позивача Городня О.В. підтримала
позовні вимоги, просила їх
задовольнити, не заперечувала проти
вирішення справи в заочному порядку.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 про час і
місце судового розгляду повідомлені
належним чином, в судове засідання не
з'явились, не надали заяви про розгляд
справи за їх відсутності, у зв'язку з
чим судом на підставі ст.224 ЦПК України
ухвалено заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення
представника позивача, показання
свідків, дослідивши письмові докази та
заслухавши висновок прокурора Фоміної
С.В., яка вважала, що є підстави для
позбавлення ОСОБА_2, ОСОБА_3
батьківських прав щодо їх сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів з
відповідачів на утримання дитини,
оскільки відповідачі ухиляються від
виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню та утриманню
дитини, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню повністю.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні ним правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження,
виданого 23 серпня 2011 року Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Кіровського міського управління
юстиції у Донецькій області, актовий
запис № 158, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Статтею 150 СК України передбачені
обов'язки батьків щодо виховання та
розвитку дитини, зокрема, обов'язок
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, зокрема, якщо вона,
він ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_2 не
проживає за місцем своєї реєстрації:
АДРЕСА_4, близько 15 років. Вона є
сусідкою сім*ї, де виросла ОСОБА_2,
знайома з ними з 90-х років. На час, коли
ОСОБА_2 народила третього хлопчика
ОСОБА_4, вона проживала з чоловіком на
ім'я ОСОБА_8 в АДРЕСА_5. Перший раз вона
побачила ОСОБА_4 разом із його мамою
ОСОБА_2 влітку 2013 року, коли вони
прийшли в гості до матері ОСОБА_2 ОСОБА_5
- дитина була дуже маленькою,
худорлявої статури, мала синюшний
колір шкіри. Другий раз вона бачила, як
восени 2013 року ОСОБА_2 приїжджала до
своєї матері ОСОБА_5 привести себе до
ладу, залишила на нею дитину, а сама
декілька днів була відсутня вдома.
Хлопчик, якого вона привезла із собою,
був напівголодний, недоглянутий.
Бували випадки, коли незнайомі люди
телефонували бабі хлопчика ОСОБА_5 і
просили забрати від них дитину, яку
залишила їм ОСОБА_2 Їй відомо, що ОСОБА_2
ніде не працювала, вживала спиртні
напої, палила, навіть будучи вагітною,
сусіди допомагали їй грошима,
побутовою техніко, меблями, дитячими
речами. Взимку 2014 року вона бачила
ОСОБА_2, яка виглядала щасливою, але
долею дітей не цікавилась, хоча їй
відомо, що наймолодший хлопчик
знаходиться в будинку дитини м.
Макіївки, але вона його жодного разу
його не відвідала.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що
більше 15 років її дочка ОСОБА_2 не
проживає за місцем своєї реєстрації за
адресою: АДРЕСА_4. На час народження у
дочки сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вона
проживала однією сім'єю з ОСОБА_8, але
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3, який з 2003 року проживає в м.
Києві. В ході рейду, що проводився
органами опіки та піклування, дитину
було вилучено у матері і поміщено на
лікування через наявну у неї застуди. В
жовтні 2013 року ОСОБА_2 сама написала
заяву про поміщення дитини до будинку
дитини, але жодного разу його не
відвідала. ОСОБА_2 зловживає спиртними
напоями, використовує дитину лише для
отримання державної допомоги.

Відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3
спеціалістами служби у справах дітей
роз'яснювались батьківські права та
обов'язки з виховання, утримання і
розвитку дитини, зміст статей 150, 151, 164,
166, 180, 181 СК України, обов'язок
утримувати та піклуватися про свою
дитину, стан його здоров'я, фізичний,
духовний та моральний розвиток,
наслідки недобросовісного або
халатного виконання обов'язків по
вихованню дитини або ухилення від їх
виконання, зловживання правами
батьків, при залишенні батьків без
догляду, що підтверджується розписками
відповідачів (а.с.14, 15).

Відповідач ОСОБА_3 в письмових
поясненнях на ім'я начальника служби у
справах дітей Кіровської міської ради
Вітрук О.С. від 28 березня 2014 року
посилається на свою обізнаність про
перебування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
Обласному спеціалізованому будинку
дитини м. Макіївки, і своє небажання
забирати його звідти, оскільки він не є
його біологічним батьком і має намір
оспорити своє батьківство в
майбутньому (а.с.13).

Рішенням виконавчого комітету
Кіровської міської ради від 21 травня 2014
року № 148 малолітньому ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини,
позбавленої батьківського піклування
(а.с.6).

Згідно повідомлення КЗОЗ
«Обласний спеціалізований будинок
дитини» № 03/304 від 8 квітня 2014 року та
акту № 03/303 від 8 квітня 2014 року на
повному державному забезпеченні
згідно заяви ОСОБА_2 від 30 вересня 2013
року та рішення виконкому Кіровської
міської ради № 363 від 16 жовтня 2013 року
тимчасово перебуває малолітній ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Станом на теперішній час
дитини перебуває в будинку дитини 5,5
місяців. За весь час перебування дитини
в закладі мати хлопчичка жодного разу
не відвідала сина, життям та здоров'ям
не цікавилась, у вихованні та утриманні
участі не приймала (а.с.8, 9).

У висновку Кіровського міського
центру соціальних служб для сім*ї,
дітей та молоді від 10 квітня 2014 року №
180 01-20б зазначено, що на сьогоднішній
день родина ОСОБА_2 перебуває під
соціальним супроводом за рішенням
дорадчого орану з питань організації
соціального супроводу сімей (осіб) у
кризових ситуаціях від 3 червня 2013 року.
З ОСОБА_2 підписаний договір 3 червня 2013
року, за яким їй надаються
соціально-педагогічні,
соціально-медичні та
соціально-економічні послуги. За
період перебування під соціальним
супроводом були надані
соціально-педагогічні,
соціально-медичні та
соціально-економічні послуги. З ОСОБА_2
була проведена наступна робота:
неодноразово пропонувалися послуги
щодо вирішення проблем з житлом, але
нею було вирішено самостійно займатися
пошуком відповідного життя,
проводилися бесіди щодо впливу
негативних явищ на організм людини,
надавався роз'яснювальний наочний
матеріал, проводилися бесіди щодо
здорового способу життя, надавалися
рекомендації щодо правильного
харчування та дотримання режиму дня,
проводилася роз'яснювальна робота з
приводу виховання дітей та виконання
батьківських обов'язків, але мати все
одно неналежним чином виконує
батьківські обов'язки в частині
виховання та догляду за своїми дітьми,
неодноразово ОСОБА_2 надавалися
рекомендації щодо відвідання дитини у
спеціалізованому закладі тимчасового
перебування. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
даний момент знаходиться у державному
закладі на повному державному
забезпеченні. За цей період ОСОБА_2 як
мати не виконувала умови договору: не
знайшла відповідне житло для
проживання дітей, весь час не
відвідувала своїх дітей, не створила
належних умов для повернення дітей до
родини. На даний момент місце
знаходження ОСОБА_2 невідомо. Зі слів
баби ОСОБА_5 в останній раз вона бачила
ОСОБА_2 в січні 2014 року у нетверезому
стані, яка долею дітей не цікавилась.
ОСОБА_5 неодноразово пропонувала
ОСОБА_2 мешкати разом, забрати дитину із
спеціалізованого закладу тимчасового
перебування, але вона постійно
відмовлялась та продовжувала вести
аморальний спосіб життя (а.с.11, 12).

Згідно акту КЗОЗ «Обласний
спеціалізований будинок дитини» № 03/330
від 18 квітня 2014 року батьки ОСОБА_4
відмовилися забрати його з КЗОЗ «ОСБД»
м. Макіївки з невідомих причин. Хлопчик
поступив в будинок дитини з дитячого
відділення Кіровської ЦМЛ 18 жовтня 2013
року. Мати хлопчика ОСОБА_2 написала
заяву про тимчасове влаштування дитини
на строк до шести місяців до будинку
дитини через складні життєві
обставини. За весь час перебування
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
цьому закладі мати, батько або інші
родичі жодного разу хлопчика не
відвідали, його життям та здоров'ям не
цікавились, матеріально не допорали,
участі у житті, розвитку, вихованні та
лікуванні не приймали, родинних
стосунків не підтримували (а.с.7).

Відповідно до акту обстеження
житлово-побутових умов проживання в
сім*ї ОСОБА_2 від 9 квітня 2014 року для
дитини не створені умови: в квартирі
відсутнє дитяче ліжко, речі та одяг. Зі
слів наймача квартири ОСОБА_5 мати
дитини ОСОБА_2 в серпні 2013 року речі
дитини забрала із собою в АДРЕСА_5. Мати
дитини ОСОБА_2 не працює, за місцем
реєстрації не проживає з вересня 2013
року, веде бродяжий спосіб життя,
мешкає у випадкових знайомих, місце її
перебування невідоме (а.с.16).

За місцем проживання відповідачка
ОСОБА_2 характеризується з негативного
боку, як така, що бродяжить, підтримує
зв'язки з особами, які зловживають
спиртними напоями та наркотичними
засобами, сама має схильність до
зловживання спиртних напоїв та
наркотичних засобів (а.с.10).

Згідно висновку про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
та ОСОБА_3 відносно малолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 12 травня 2014
року № 08-16/1226 позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
є доцільним і таким, що відповідає
інтересам дитини (а.с.20, 21).

Таким чином, суд приходить до
висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини, а тому
їх необхідно позбавити батьківських
прав щодо їх малолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до частин 4, 5 ст.167 СК
України якщо дитина не може бути
передана другому з батьків, переважне
право перед іншими особами на
передання їм дитини мають, за їхньою
заявою, баба та дід, повнолітні брати та
сестри, інші родичі дитини, мачуха,
вітчим. Якщо дитина не може бути
передана бабі, дідові, повнолітнім
братам та сестрам, іншим родичам,
мачусі, вітчиму, вона передається на
опікування органу опіки та піклування.

Оскільки ніхто з родичів ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не звернувся із заявою про
передачу їм дитини, суд вважає за
необхідне передати його на опікування
органу опіки та піклування.

Відповідно до ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти та утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

У зв'язку з тим, що відповідачі
ухиляються від утримання дитини, суд
вважає за необхідним стягнути з них
аліменти в судовому порядку.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує, що відповідачі - працездатні,
мають на утриманні інших осіб, яких
зобов'язані утримувати за законом,
дитина самостійного джерела засобів до
існування не має. За таких обставин, суд
приходить до висновку про те, що з
відповідачів необхідно стягнути
аліменти на користь органу опіки та
піклування Кіровської міської ради
Донецької області на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
всіх видів їх заробітку (доходу), але не
менше, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи стягнення від дня
пред'явлення позову і до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК
України підлягають стягненню з
відповідачів в дохід держави судовий
збір за подачу до суду позову про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів.

Відповідно до ст. ст. 150, 164, 166, 167, 180, 181, 182
СК України, керуючись ст. ст.15, 60, 88, 213-215,
224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уроджену м. Горлівки
Донецької області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Шахтарська Донецької
області, щодо їх малолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, передавши дитину
на опікування органу опіки та
піклування Кіровської міської ради
Донецької області.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Горлівки
Донецької області, на користь органу
опіки та піклування Кіровської міської
ради Донецької області на утримання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частини всіх видів її заробітку
(доходу), але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
стягнення з 3 червня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути аліменти з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Шахтарська
Донецької області, на користь органу
опіки та піклування Кіровської міської
ради Донецької області на утримання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частини всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
стягнення з 3 червня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в дохід
держави судовий збір в сумі 243 (двохсот
сорока трьох) гривень 60 копійок з
кожного.

Рішення суду про позбавлення
батьківських прав після набрання ним
законної сили надіслати держаному
органу реєстрації актів цивільного
стану за місцем реєстрації народження
дитини.

Допустити негайне виконання судового
рішення про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Кіровський
міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідачів, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
Г.В.Назаренко