УХВАЛА

8 січня 2014 року суддя Авдіївського
міського суду Донецької області
Соболєва І.П., ознайомившись з
матеріалами подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Авдіївського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Авдіївського міського управління
юстиції ОСОБА_1 звернулась до суду з
поданням про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України.

Вивчивши подані матеріали, вважаю, що
подання державного виконавця слід
залишити без руху на підставі
наступного:

Згідно статті 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

На підставі п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Вимоги щодо оформлення подання про
обмеження у праві виїзду за межі
України надані у Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
N 512/5 зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 2 квітня 2012 р. за N 489/20802.

Подання державного виконавця, яке
надійшло до суду, не відповідає
вищевказаним вимогам.

Так, на підставі п. 11.1.1. Інструкції
подання повинно містити: а)
найменування суду, до якого
направляється подання; б) реквізити
виконавчого документа, який перебуває
на виконанні; в) реквізити виконавчого
провадження; г) прізвище, ім'я та по
батькові особи (боржника), дату
народження (число, місяць, рік); ґ)
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх зобов'язань.

На порушення п.11.1.1. Інструкції у
поданні державного виконавця відсутні
реквізити виконавчого провадження,
дата народження боржника, а також
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх зобов'язань.

Також відповідно п. 11.1.5. Інструкції
державний виконавець зобов’язаний
повідомити боржника про направлення до
суду подання щодо встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду.
Проте державним виконавцем не надано
доказів повідомлення боржника про
направлення до суду відповідного
подання, яке у свою чергу має на меті
обмеження певних конституційних прав
громадян.

На підставі п. 11.1.3. Інструкції до
подання додаються копії виконавчого
документа, постанови про відкриття
виконавчого провадження та копії інших
документів (за потреби). Слід звернути
увагу, що на підставі ч. 1 ст. 31 Закону
України «Про виконавче провадження»
постанова про відкриття виконавчого
провадження надсилається
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення. Державним виконавцем не
надано копії постанови про відкриття
виконавчого провадження, доказів
належного повідомлення боржника про
відкриття виконавчого провадження,
доказів направлення та отримання
боржником повісток про виклик до
державного виконавця, а у разі неявки
боржника до державного виконавця
доказів застосування відповідних
примусових заходів через органи
внутрішніх справ, як про це зазначено у
повістки ВДВС.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК,
пп. ґ п.11.1.1 Інструкції наявність
умислу, факт ухилення боржника від
виконання зобов'язання та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України,
підлягають доведенню. Не зважаючи на
зазначені вимоги, державним виконавцем
не надано доказів, які підтверджують
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 377-1 ЦПК
подання погоджується з начальником
відділу ДВС, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець
(суб'єкт подання). Згода начальника
відділу ДВС на внесення подання - одна з
форм реалізації ним функцій контролю
за законністю виконавчого провадження,
закріплена у ст. 83 Закону N 606-XIV.
Відповідно до положень цієї статті
Закону начальник відділу зобов'язаний
перевірити законність та
обґрунтованість подання. Закон не
допускає випадків погодження подання
іншою, окрім начальника (виконуючого
обов'язки начальника), посадовою особою
органів ДВС. Проте до подання
державного виконавця не надано
документа на підтвердження
повноважень ОСОБА_3 як начальника
відділу державної виконавчої служби
Авдіївського міського управління
юстиції (наказ про призначення тощо), а
тому у суду відсутні підстави вважати
подання погодженим повноважною особою.

З урахуванням вказаного, приходжу до
висновку про необхідність залишення
без руху подання головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Авдіївського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, із наданням йому строку на
усунення недоліків шляхом зазначення у
поданні реквізитів виконавчого
провадження, дати народження (число,
місяць, рік) боржника, зазначення та
надання суду доказів на підтвердження
факту ухилення боржника від виконання
своїх зобов’язань (копії постанови про
відкриття виконавчого провадження,
копій документів, які свідчать про
надіслання та отримання боржником
постанови про відкриття виконавчого
провадження, повісток про виклик,
застосування примусових заходів через
органи внутрішніх справ, опису
документів виконавчого провадження),
надання доказів повідомлення боржника
про направлення до суду подання щодо
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду, надання документа на
підтвердження повноважень начальника
ВДВС.

Такий висновок суду узгоджується із
позицією Верховного Суду України,
викладеній в Аналізі судової практики
щодо вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України від 1 лютого 2013 р. (Вісник
Верховного Суду України. — 2013 р., № 5,
стор. 16), в якому Верховний Суд України
визнав правильною практику судів, коли
вони залишають подання без руху,
надаючи державному виконавцю строк для
усунення недоліків, а в разі
невиконання такої ухвали - повертають
ці подання відповідно до ст. 121 ЦПК
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 121, 377-1 ЦПК України, р. ХІ
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 р. № 512/5, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 2 квітня
2012 р. за № 489/20802, –

УХВАЛИВ:

Подання головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Авдіївського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України залишити без руху.

Надати головному державному
виконавцеві відділу державної
виконавчої служби Авдіївського
міського управління юстиції ОСОБА_1
строк для усунення недоліків подання –
5 днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: