Справа № 333/8501/13-ц
Провадження № 2/333/3552/13
рішення

Іменем України

12 грудня 2013 року
м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого - судді
Холода
Р.С.,

при секретарі
Вашато
А.Б.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні, в залі
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Шоста
Запорізька державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя із позовом до ОСОБА_3 про
встановлення додаткового строку для
прийняття спадщини. У подальшому,
позивач змінив позовні вимоги та
просив суд визнати за ним право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
року, посилаючись на те, що матері
сторін - ОСОБА_5, на підставі свідоцтва
про право власності належало на праві
спільної часткової власності 1/2
частина жилого буднику АДРЕСА_1. 1/2
частина цього ж будинку належить
ОСОБА_5 на праві власності в порядку
спадкування після смерті чоловіка
ОСОБА_6.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина у вигляді будинковолодіння
АДРЕСА_1 Заповіту ОСОБА_5 не складала,
тому на думку позивача спадкування
повинно відбуватися за законом.
Єдиними спадкоємцями першої черги
померлої ОСОБА_5 є сторони по справі - її
діти. У встановлений термін сторони не
звернулись до Шостої Запорізької
державної нотаріальної контори,
оскільки позивач вважав, що прийняв
спадщину як спадкоємиць, який постійно
з 2007 року проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

30.09.2013 року позивач звернувся до Шостої
Запорізької державної нотаріальної
контори із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за законом після
померлої матері, та на підставі його
заяви було заведено спадкову справу
№483 за 2013 рік. Враховуючи те, що у нього
відсутні докази, які підтверджують
факт його проживання разом із
спадкодавцем на момент смерті,
постановою нотаріуса від 02.10.2013 року
№2858/02-31 позивачу було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину.
Встановити факт його проживання із
спадкодавцем на момент смерті та
визнати право власності на спадкове
майно у позасудовому порядку позивач
не має можливості, оскільки він
зареєстрований окремо від спадкодавця.
Позивач просить суд визнати за ОСОБА_1
право власності на будинковолодіння
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 підтримали
уточнену позовну заяву у повному
обсязі, надали суду пояснення,
аналогічні викладеним у позові,
просять суд уточнені позовні вимоги
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
не заперечувала проти задоволення
позову, пояснивши, що дійсно ОСОБА_5 - це
її та позивача мати, якій на праві
власності належало будинковолодіння
АДРЕСА_1. З 2007 року ОСОБА_1 постійно
проживав із матір'ю. Після смерті
останньої, єдиними спадкоємцями є її
діти - вона та відповідач. У
встановлений законом строк вона не
зверталась до Шостої Запорізької
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті матері та вважала, що позивач
прийняв спадщину фактично як
спадкоємиць, який постійно з 2007 року
проживав разом із спадкодавцем. На
спірне будинковолодіння вона не
претендує.

Представник третьої особи, в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, до суду надав заяву про
розгляд справи за його відсутності.

Допитана у судовому засіданні у якості
свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона є
сусідкою позивача, знайома з ним та
його покійною матір'ю. ОСОБА_1 після
сварок з дружиною, приблизно з 2007 року
став мешкати разом з матір'ю у будинку
АДРЕСА_1, в якому проживає до
теперішнього часу. У ОСОБА_5 було двоє
дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Допитані у судовому засіданні у якості
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, кожний окремо
пояснили, що вони є знайомими позивача
та відповідача, за життя знали їх
покійну матір. Також їм відомо, що
ОСОБА_1 після сварок з дружиною,
приблизно у 2007 році став мешкати разом
з матір'ю у будинку АДРЕСА_1, в якому
проживає до теперішнього часу.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, приходить
до наступних висновків.

За вимогами ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.57, 58, 59 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів. Належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно даних технічного паспорту на
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,
складеному та виданому ОП «ЗМБТІ»
12.02.1968 року, на підставі рішення
Запорізького міської ради депутатів
від 22.09.1963 року земельна ділянка за
адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за
ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про одруження
від 11.04.1948 року, виданого Сталінським
районним бюро РАЦС м. Запоріжжя, ОСОБА_6
та ОСОБА_5 (після шлюбу ОСОБА_5 уклали
шлюб.

Під час шлюбу на вказаній ділянки
подружжя ОСОБА_6 вибудували спірний
будинок.

У силу статті 16 Закону України «Про
власність» та ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб
та сім'ю України, які були чинними на
час виникнення правовідносин, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. Таким чином, 1/2 частина будинку
за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_5 на
праві спільної часткової власності

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 помер та після
його смерті спадщину, яка складалася з
1/2 частини спірного будинку, прийняла
його дружина ОСОБА_5 Зазначене
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 08.01.1987 року,
видане Шостою Запорізькою Державною
нотаріальною конторою (а.с. 43).

Згідно свідоцтва від 08.01.1987 року про
право власності 1/2 будинку за адресою:
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 (а.с. 44).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_5, про що
Запорізьким міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Головного управління юстиції у
Запорізькій області було видано
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від
22.04.2010 року (а.с.31), (актовий запис №2760,
а.с.36).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина у вигляді будинку АДРЕСА_1
Заповіту ОСОБА_5 не складала, що
підтверджується інформаційною
довідкою зі Спадкового реєстру
(спадкові справи та видані на їх
підставі свідоцтва про право на
спадщину) (а.с. 33-34).

Відповідно до свідоцтва про
народження, виданого 18.03.1949 року
Сталінським бюро РАЦС м. Запоріжжя,
серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, (актовий запис № 738) (а.с.39).

Згідно свідоцтву про народження,
виданого 23.04.1953 року Сталінським бюро
РАЦС м. Запоріжжя, серії НОМЕР_4 ОСОБА_5 є
матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (актовий
запис № 1129) (а.с.12).

Після укладення шлюбу прізвище ОСОБА_3
змінилося на ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу, серії НОМЕР_6 виданого
Жовтневим РАЦС м. Запоріжжя 20.07.1973 року
(а.с. 13).

Таким чином, після померлої ОСОБА_5
спадкоємцями стали позивач та
відповідач, так як були єдиними дітьми
останньої.

Відповідно до спадкової справи № 483,
заведеної 30.09.2013 року після померлої
ОСОБА_5, позивач ОСОБА_1 30.09.2013 року
звернувся до Шостої Державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом після померлої матері (а.с.
31).

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії № 2858/02-31, виданою
Шостою Запорізькою державною
нотаріальною конторою 02.10.2013 року,
державний нотаріус ОСОБА_12, відмовила
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом у зв'язку з тим,
що спадкоємцем не надано доказу
проживання разом із спадкодавцем на
момент смерті (а.с.45).

Відповідач на час смерті матері
проживала окремо від останньої та до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини не зверталася.

Згідно довідки Квартального комітету
№24 Комунарського району м. Запоріжжя
№140 від 18.10.2013 року позивач з 2007 року
проживає за адресою: АДРЕСА_1 по
теперішній час без реєстрації (а.с. 10),
тобто на час смерті ОСОБА_5 мешкав разом
з останньою.

Пояснення позивача та показання
свідків щодо проживання позивача після
розлучення ОСОБА_1 з дружиною
підтверджується також свідоцтвом про
розірвання шлюбу, виданого 23.05.2008 року
Ленінським відділом РАЦС Запорізького
міського управління юстиції, серії
НОМЕР_5, відповідно до якого шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3. розірвано (актовий
запис №208, а.с.11).

У відповідності до ст.1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. Частиною 2 статтею 1223 ЦК
України передбачено, що у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1222 ЦК України
спадкоємцями можуть бути фізичні
особи, які є живими на час відкриття
спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України до першої черги
спадкоємців за законом належать діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

На підставі ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Оцінивши докази в їх сукупності суд
вважає, що оскільки ОСОБА_3 не
зверталась до нотаріальної контори у
встановлений законом строк із заявою
про прийняття спадщини після смерті
матері та постійно не проживала разом
із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, а ОСОБА_1 на момент смерті
матері постійно проживав разом із
останньою та є спадкоємцем померлої за
законом першої черги, тому позивач має
право успадкувати будинок АДРЕСА_1, яке
належало на праві власності ОСОБА_5

Суд також вважає, що відповідно до ст.
1268 ЦК України ОСОБА_1, прийняв спадщину
у вигляді будинку АДРЕСА_1 як
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини та протягом строку,
встановленого ст.1270 ЦК України не
заявляв про відмову від неї.

Таким чином, оскільки позовні вимоги
ґрунтуються на законі, підтверджуються
зібраними у справі доказами та не
порушують прав та інтересів третіх
осіб, тому суд приходить до висновку
про те, що позов є обґрунтований і
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
16 Закону України «Про власність», ч.1
ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України,
ст. ст. 1217, 1222, 1223, 1261-1265, 1268-1270 ЦК України,
ст.ст. 10, 57, 58, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа:
Шоста Запорізька державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування за законом -
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на будинок АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
року в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
Р.С.
Холод