У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О.,
Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за скаргою публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
«Дніпрообленерго» на дії державного
виконавця Тернівського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Гнаткової О.Г. за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» на
ухвалу Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 28 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 5 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року публічне акціонерне
товариство «ДТЕК «Дніпрообленерго»
(далі - ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго»)
звернулось до суду з указаною скаргою,
посилаючись на те, що постановою
державного виконавця Криворізького
міського управління юстиції
Дніпропетровської області
Гнатковою О.Г. від 15 травня 2013 року
товариству, як стягувачу, було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 27 листопада 2012
року про стягнення на їх користь з
ОСОБА_4 заборгованості за спожиту
електричну енергію, у зв'язку з тим, що
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме у
виконавчому документі не зазначений
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника. Заявник вважав зазначену
постанову державного виконавця
незаконною, оскільки такі дані
зазначаються у виконавчому документі
при їх наявності та не є обов'язковими
реквізитами виконавчого документу, у
зв'язку з чим просив визнати
неправомірними дії державного
виконавця Гнаткової О.Г. щодо ухвалення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження.

Ухвалою Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 28 жовтня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 5 лютого
2014 року, у задоволенні скарги

ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго»
відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «ДТЕК
«Дніпрообленерго», посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд
першої інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, виходив з того, що
державним виконавцем було вірно
застосовано норми Закону країни «Про
виконавче провадження» (у редакції, яка
діяла на момент прийняття судового
рішення) та правомірно відмовлено у
відкритті виконавчого провадження,
оскільки виконавчий документ не
відповідав вимогам ст. 18 цього Закону
через відсутність у виконавчому
документі індивідуального
ідентифікаційного номера боржника, що
виключає можливість проведення
виконавчих дій.

Проте погодитись із таким висновками
судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

У ч. 2 ст. 387 ЦПК України зазначено, що у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Таким вимогам закону судові рішення не
відповідають.

Судами встановлено, що 15 травня 2013 року
ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», як
стягувачу, було відмовлено у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання рішення Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 27
листопада 2012 року про стягнення на їх
користь з ОСОБА_4 заборгованості за
спожиту електричну енергію. Як
зазначено постанові, виконавчий
документ не відповідає вимогам ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме у виконавчому
документі не зазначений
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника.

Вимоги до змісту виконавчого
листа встановлені ч. 1 ст. 18 Закону
України "Про виконавче провадження",
якою передбачено, що потрібно
зазначати у виконавчому листі
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника (фізичної особи), а п. 6 ч. 1 ст. 26
цього Закону встановлено, що у разі
невідповідності змісту виконавчого
листа вимогам ст. 18 державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції
України й ч. 1 ст. 302 ЦК України не
допускається збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом.

Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в Рішенні Конституційного
Суду України від 20 січня 2012 року №
2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди державою,
органами місцевого самоврядування,
юридичними або фізичними особами є
втручанням в її особисте та сімейне
життя, таке втручання допускається
винятково у випадках, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Зазначаючи, що державний
виконавець без наявності
ідентифікаційного коду не може вчиняти
виконавчі дії, тому правильно відмовив
у відкритті виконавчого провадження,
суди не звернули уваги на те, що
відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі й
конфіденційну.

Отже, висновок суду про те, що
відсутність у виконавчому листі певних
даних про особу боржника є підставою
для відмови державним виконавцем у
відкритті виконавчого провадження,
слід вважати передчасним.

Зазначена правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постанові №
6-45 цс 14 від 21 травня 2014 року, яка згідно
зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

У порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 315, 383, 387
ЦПК України суди не прийняли до уваги
зазначені вимоги закону, не дали оцінки
доводам заявника про те, що державний
виконавець не виконав вимог закону при
виконанні судового рішення та дійшли
до передчасного висновку про
правомірність дій державного
виконавця по виконанню судового
рішення за виконавчим документом, який
надійшов на виконання державної
виконавчої служби в установленому
законом порядку.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, судами не
встановлені, судові рішення не
відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
їх скасування з передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
«Дніпрообленерго» задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 28 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 5 лютого 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко