Провадження № 2-322/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Букіної
О.М.

при секретарі - Назарчук
Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2013 року позивачка звернулась до
суду з позовом про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частки з усіх видів його заробітку
(доходу), починаючи з дня народження
дитини і до досягнення дитиною
повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що з 04.09.2009 року
перебуває у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. Від цього шлюби сторони
мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що відповідач ухиляється від
виконання своїх обов'язків щодо
утримання дитини та добровільно не
надає жодної матеріальної допомоги на
її утримання.

Також зазначила, що допомога на дитину,
яку позивачка отримує від держави в
розмірі 130 грн. є недостатньою, оскільки
витрати на виховання дитини постійно
зростають.

Враховуючи вище наведене просила суд
позов задовольнити.

Позивачка в судове засідання не
з»явилася, подала до суду заяву в якій
просила розглядати справу у її
відсутності, проти заочного розгляду
справи у разі неявки відповідача не
заперечувала.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, відомостей про постійне
місце роботи, доходи та наявність інших
утриманців не надав.

Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального
Кодексу України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло повідомлення про причини
неявки або якщо зазначені ним причини
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Враховуючи наявність згоди позивача,
суд вважає можливим ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, відповідно
до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за
рішенням суду присуджуються у частці
від доходу матері, батька або при
нерегулярному, мінливому доході, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, - у твердій
грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Встановлено, що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 04.09.2009 року, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про шлюб від 04.09.2009 року
(а.с.9).

Також встановлено, що від шлюбу сторони
мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження від 12.05.2011 року актовий
запис №1372 (а.с.8).

Позивачка на даний час одна несе
витрати по утриманню дитини, а тому не
має достатніх коштів, тобто, що отримує
як соціальну допомогу в розмірі 130,00
грн., для забезпечення першочергових
витрат дитини по задоволенню:
матеріальних витрат на оздоровлення,
витрат на забезпечення
життєдіяльності, тощо.

Договори про припинення права на
аліменти у зв'язку з передачею права
власності на нерухоме майно та/ або про
сплату аліментів між сторонами не
укладалися. Зі змісту позовної заяви
вбачається, що інших осіб, яких
відповідач має за законом утримувати у
нього немає.

Відповідно до закону батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей
незалежно від того, перебувають вони в
шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Обов'язок батьків утримувати своїх
дітей є безумовним і не залежить від
того, чи є батьки працездатними й чи є в
них кошти, достатні для надання
утримання, а лише враховується судом
при визначенні розміру стягуваних
аліментів. Так згідно з ч.1 ст. 182 СК
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка дружини,
батьків, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Матеріальне становище сторін суд
визначає, виходячи з вартості
приналежного їм майна, рівня доходів, а
також величини витрат, які вони
здійснюють на утримання себе й членів
своєї сім'ї.

Суд при визначенні розміру коштів, що
стягуються як аліменти, прагне не до
зрівняння матеріального становища
платника й одержувача аліментів, а до
того, щоб одержувач аліментів у разі їх
сплати перестав бути таким, що потребує
матеріальної допомоги. Окрім того
розмір призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов'язання
щодо утримання.

Як вбачається , відповідач працює, а
тому може надавати матеріальну
допомогу на утримання власної дитини,
проте в добровільному порядку
матеріальної допомоги не надає.

Враховуючи те, що відповідач як батько
зобов'язаний утримувати дитину до
досягнення нею повноліття і створювати
необхідні передумови для її розвитку і
забезпечення організації життя
нарівні з позивачкою, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивачки аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі 1/4 частки з усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
22.11.2013 року і до досягнення нею
повноліття.

Суд не знаходить підстав для
задоволення вимог позивачки в частині
стягнення з відповідача аліментів на
утримання дитини з дня народження,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову. Аліменти за минулий час можуть
бути присуджені, якщо позивач подасть
суду докази того, що він вживав заходів
щодо одержання аліментів з
відповідача, але не міг їх одержати у
зв'язку з ухилянням останнього від їх
сплати. У цьому разі суд може присудити
аліменти за минулий час, але не більш як
за три роки.

Позивачкою не надано доказів на
підтвердження того, що нею вживалися
заходи щодо одержання аліментів з
відповідача та ухиляння відповідача
від їх сплати.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України, як підставу звільнення від
доказування.

А тому у суду відсутні підстави для
стягнення аліментів з відповідача за
минулий час.

З огляду на викладене вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню,
тобто аліменти підлягають стягненню з
моменту звернення позивача до суду -
22.11.2013 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст. ст. 180-184,191 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 3,4, 10, 11, 57-60, 88,
212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частки з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 22.11.2013 року і до досягнення
нею повноліття.

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути до ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню в межах
суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Суддя: