Гагарінський районний суд
Справа №
Пр. № 2/763/1401/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2013 року Гагарінський
районний суд м. Севастополя в складі:

головуючого-судді Лугвіщик А.М.

при секретарі Гуменюк К.П.,

за участю представника
позивача Кравченко Н.В.,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення
на предмет іпотеки, виселення та зняття
з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення
стягнення в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№SE00GA00000438 від 18.06.2008 року у розмірі 30 843,55
доларів США(в еквіваленті складає 237
495 грн. 34 коп.): на квартиру загальною
площею 56,00 кв.м. яка знаходиться за
адресою: 99014, АДРЕСА_1, шляхом продажу,
та виселення відповідачів і інших осіб,
які на момент виселення будуть
зареєстровані та проживатимуть у
квартирі, мотивуючи тим, що відповідачі
свої зобов'язання не виконали.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала, просила
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом не згідний
і пояснив суду, що він дійсно брав
кредит у розмірі 33 000 дол. США, виплатив
кредит на суму 3 000 дол. США. Виплати не
проводить вже років декілька у зв'язку
з тим, що курс долару піднявся. З
виселенням відповідачів з квартири та
продажу її не згідний, оскільки там
зареєстровані малолітні діти.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з позовом
не згідні і пояснили суду, що це у них
єдине житло, і чому вони повинні
віддавати своє житло. Діями позивача
порушаються їх права і права
малолітніх дітей.

Вислухавши пояснення представника
позивача та відповідачів, вивчивши
матеріли справи, суд вважає, що позов
обґрунтований і підлягає частковому
задоволенню.

18.06.2008 року між сторонами у справі - ЗАТ
комерційного банку „ПриватБанк" (нині
ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 був
укладений Кредитний договір №SE00GA00000438,
згідно якого відповідач ОСОБА_2 отримав
кредит у розмірі 33 000,00 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 18.06.2013
року.

Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору
Банк має право достроково повернути
суму Кредиту в цілому, сплатити
відсотки за його користування та інших
платежів, у випадку невиконання чи
неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 526, 615 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору,
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Відповідач ОСОБА_2 станом на 13.03.2009 року
має заборгованість у розмірі 30 843,55
доларів США.

Згідно наданому розрахунку сума
заборгованості відповідача по
кредитному договору №SE00GA00000438 від
18.06.2008 року станом на 13.03.2009 року складає
30 843,55 доларів США, що в еквіваленті
складає 237 495 грн. 34 коп., а саме:

- заборгованість за кредитом - 29
523, 57 доларів США ( 227 331, 49 грн.);

- заборгованість по процентам - 1
086, 62 доларів США (8 366, 97 грн.);

- заборгованість по комісії - 192, 52
доларів США (1 482, 40 грн.);

- пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором - 40,84
доларів США (314, 47 грн.):

У суду немає сумнівів в наданих
розрахунках по заборгованості.
Відповідачам був наданий достатній
строк для надання заперечень по сумі
заборгованості.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» кошти -
це гроші у національній або іноземній
валюті.

Ст. 47 та 49 цього Закону визначаються
операції банків із розміщення
залучення коштів від свого імені, на
власних умовах та на власний ризик як
кредитні операції, незалежно від виду
валюти, яка використовується.

Основним законодавчим актом, який
регулює правовідносини в сфері
валютного регулювання та валютного
контролю, є Декрет КМ України від 19.02.1993
року № 15-93 «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю».

Укладаючи спірний кредитний договір в
іноземній валюті, сторони приймали на
себе певні ризики, на випадок зміни
валютного курсу та в момент укладення
договору не мали будь-яких законних
підстав вважати, що зміна
встановленого валютного курсу не
настане.

Виходячи зі змісту ст.. 1046, 1054 ЦК України
відповідальність за валютні ризики
лежить саме на позичальнику.

Ст. 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов»язковим для виконання
сторонами.

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов»язання (
ст.. 625 ЦК України).

Отже, відповідач зобов»язаний
виконувати кредитний договір у
відповідності до його умов та
законодавства. При укладенні
кредитного договору в іноземній валюті
та беручи на себе певні зобов»язання,
сторони повинні були чітко
усвідомлювати, що курс національної
валюти по відношенню до долару США не є
незмінним та враховувати підвищений
валютний ризик за таким кредитом. Ризик
підвищення курсу долару США до гривні
несе саме позичальник. Тому права
відповідача при укладенні та виконанні
кредитного договору, укладеного між
ним та позивачем, не порушені.

19.06.2008 р. між сторонами у справі - ЗАТ
комерційного банку „ПриватБанк" та
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 був укладений
договір іпотеки, засвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_8 за реєстровим №542.
Цим договором забезпечується
виконання Іпотекодавцем своїх
зобов'язань перед Іпотекодержателем,
що випливають з кредитного договору
№SE00GA00000438 від 18.06.2008 року, за яким
Іпотекодавець одержав від
Іпотекодержателя кредит в розмірі 33
000,00 доларів США, строком до 18.06.2013 року
на умовах, передбачених кредитним
договором.

У відповідності до п. 4.2.2. Кредитного
договору та п. 3.1.4., 3.1.5. договору іпотеки
у випадку невиконання Іпотекодавцем
письмової вимоги Іпотекодержателя про
усунення порушених зобов'язань за
Кредитним договором чи невиконання
Іпотекодавцем письмової вимоги
Іпотекодержателя про усунення
порушених зобов'язань за даним
Договором у встановлений
Іпотекодержателем строк такі вимоги
Іпотекодержателя задовольняються за
рахунок Предмета іпотеки. Це
застереження згідно Закону України
«Про іпотеку» вважається договором про
задоволення вимог Іпотекодержателя,
який є правовою підставою для
реєстрації права власності
Іпотекодержателя на предмет іпотеки на
підставі цього Договору іпотеки, який у
цьому випадку є правовстановлюючим
документом.

Предметом іпотеки є нерухоме майно -
квартира № 329, загальною площею 56,00
кв.м., яка знаходиться за адресою: 99014,
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на праві спільної сумісної
власності.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку», п. 16.7.1 договору іпотеки у
разі невиконання боржником основного
зобов'язання Іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу, встановленою ч. 1
ст. 38 цього Закону, яка передбачає право
Іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону
України «Про іпотеку» Одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд за заявою
іпотекодержателя виносить рішення
про виселення мешканців за наявності
підстав, передбачених законом, якщо
предметом іпотеки є житловий будинок
або житлове приміщення.

Згідно довідки КП СМР
«Жилсервіс-23» № 399 від 05.10.2011 року в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, згідно
довідки вбачається, що малолітні діти
ОСОБА_6, ОСОБА_7 на вказаній житловій
площі зареєстровані 08.02.2011 року, тобто
після укладення кредитного та
іпотечного договорів. І згідно п. 12.1
Іпотечного договору від 19.06.2008 року
Іпотекодавці стверджували і
гарантували, що про відсутність
зареєстрованих неповнолітніх дітей у
вказаній квартирі.

У ході судового слідства
встановлено, що на сьогоднішній день
відповідачі у спірній квартирі не
проживають ( виселені згідно заочного
рішення від 20.12.2010 року), однак в
квартирі залишились їх речі.

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню в частині звернення
стягнення в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№SE00GA00000438 від 18.06.2008 року у розмірі 30 843,55
доларів США(в еквіваленті складає 237
495 грн. 34 коп.): на квартиру загальною
площею 56,00 кв.м. яка знаходиться за
адресою: 99014, АДРЕСА_1, шляхом продажу,
та виселення відповідачів з цієї
квартири і зняття їх з реєстраційного
обліку, у задоволенні вимог щодо
виселення і зняття з реєстраційного
обліку інших осіб, які на момент
виселення будуть зареєстровані та
проживатимуть у квартирі необхідно
відмовити, оскільки діючим
законодавством не передбачено
вирішувати спір, який може виникнути у
майбутньому.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню витрати по оплаті
судового збору в розмірі 1 708,50 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 30,00 грн. (по 579
грн.50 коп. з кожного) і у дохід держави
підлягає стягненню недоплачений
позивачем судовий збір у розмірі по 76,47
грн. з кожного.

Керуючись Законом України «Про
іпотеку», ст. 509, 526, 527, 534, 536, 549, 575, 590, 622,
1048, 1054 ЦК України, ст. 10, 57, 60, 81, 88, 179, 213-218,
292-295 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ SE00GA00000438 від 18.06.2008 року у розмірі 30
843, 55 доларів, що в еквіваленті складає
237 495 грн. 34 коп., а саме:

- заборгованість за кредитом - 29
523, 57 доларів США ( 227 331, 49 грн.);

- заборгованість по процентам - 1
086, 62 доларів США (8 366, 97 грн.);

- заборгованість по комісії - 192, 52
доларів США (1 482, 40 грн.);

- пеня за несвоєчасність
виконання зобов»язань за договором -
40,84 доларів США (314, 47 грн.) звернути
стягнення на квартиру загальною площею
56, 00 кв.м, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на праві спільної сумісної
власності на підставі Свідоцтва про
право власності на житло від 19.09.2005
року, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки ( на підставі договору
іпотеки від 19.06.2008 року) ПАТ КБ
«ПриватБанк» з укладанням від імені
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, а також наданням
ПриватБанку всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з квартири АДРЕСА_1, зі
зняттям з реєстраційного обліку у
відділі у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
УМВС України м. Севастополя.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
судові витрати по оплаті судового
збору у розмірі 1708 грн. 50 коп. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення у розмірі 30 грн., а всього
по 579 грн. 50 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
дохід держави по 76, 47 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в
Севастопольський апеляційний суд
через Гагарінський районний суд м.
Севастополя протягом 10-ти днів з дня
його проголошення. У разі винесення
рішення у відсутність особи, яка його
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення складено власноручно в
єдиному екземплярі.

Суддя Гагарінського районного суду

М. Севастополя А.М.Лугвіщик