Справа № 113/1648/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2014 року

Первомайський районний суд Автономної
Республіки Крим

у складі: головуючого - судді
Михайлової Л.О.,

за участю секретаря Смирнової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Первомайське

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів, треті
особи - виконавчий комітет
Первомайської селищної ради
Первомайського району АР Крим,
Первомайська районна державна
адміністрація АР Крим,

встановив:

Позивач звернулася до суду з
позовом до відповідача про позбавлення
її батьківських прав відносно
неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення з
відповідача аліментів на утримання
дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів
доходу, але не менш, ніж 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідач
ОСОБА_2 є матір'ю неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач є матір'ю
відповідача ОСОБА_2 та рідною бабусею
неповнолітнього ОСОБА_3 З квітня 2011
року відповідачка за місцем реєстрації
не проживає, тривалий час не працює,
зловживає спиртними напоями. Ніякої
участі у житті дитини мати не приймає,
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків по вихованню дитини,
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає. У січні 2013 року ОСОБА_2
притягувалася до адміністративної
відповідальності за ст. 184 КУпАП та 173-2
ч. 1 КУпАП.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, позивач надала заяву про
розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги підтримує, позов
просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи у її відсутність, позовні вимоги
визнала у повному обсязі.

Треті особи: представники
Первомайської районної державної
адміністрації АР Крим та Первомайської
селищної ради АР Крим надали заяви про
розгляд справи у їх відсутність, проти
задоволення позовних вимог не
заперечують.

Повно і всебічно з'ясувавши
обставини, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені і які відповідають
вимогам закону про їх належність та
допустимість, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В Україні законодавство про
охорону дитинства ґрунтується на
Конституції України, Декларації ООН
прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про
права дитини (1989р.), міжнародних
договорах, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України,
Сімейному кодексі України, а також
інших нормативно-правових актах, що
регулюють суспільні відносини у цій
сфері.

Як зазначено в Декларації ООН прав
дитини (1959р.), "дитина для повного і
гармонійного розвитку її особи
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і, в усякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості".

Закон України "Про охорону
дитинства" від 26.04.2001р. передбачає, що
кожна дитина має право на достатній
життєвий рівень. При цьому, виховання в
сім'ї є першоосновою розвитку
особистості дитини.

На кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Статтею ст. 150 Сімейного кодексу
України визначені обов'язки батьків
щодо виховання та розвитку дитини.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 155 СКУ
ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом, а саме: ст. 164 Сімейного кодексу
України, відповідно до п. 2 ч. 1 якої
батьки або один з них можуть бути
позбавлені батьківських прав, якщо
буде встановлено, що вони ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дітей.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3
від 30.03.2007р. "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя. Зазначені в постанові фактори,
як кожен окремо, так і в сукупності,
можна розцінювати як ухилення від
виховання дитини лише за умови винної
поведінки батьків, свідомого
нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
матір'ю неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не виконує
обов'язки по вихованню своєї
неповнолітньої дитини. За місцем
реєстрації не проживає, тривалий час
ніде не працює, дитина проживає з
бабусею та дідусем та знаходиться на їх
повному забезпеченні, у відповідачки з
сином наявний конфлікт на ґрунті її
алкогольної залежності, син її не
слухається та не сприймає її як мати,
мати вихованням сина не займається,
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає. Відповідно до висновку
Первомайської районної державної
адміністрації АР Крим відповідач
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків, з дитиною не проживає,
вихованням дитини не займається,
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає, схильна до зловживання
спиртними напоями, виїжджала до м.
Севастополя в реабілітаційний центр, у
зв'язку з проблемами зловживання
алкоголем. Суд вважає, що відповідач,
який злісно ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини,
передбачених ст. 150 Сімейного кодексу
України, підлягає позбавленню
батьківських прав відносно дитини.
Згідно висновку Первомайської
райдержадміністрації позбавлення
відповідача батьківських прав
відносно дитини визнано доцільним.

Відповідно до вимог ст. 180 СК
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття,
тому позовні вимоги в частини
стягнення аліментів з відповідачці на
утримання дитини також підлягають
задоволенню. Аліменти належать
стягненню на користь дитячих закладів
за місцем знаходження дитини з дня
пред'явлення позову - 19 грудня 2013 року.

Суд погоджується с розміром
аліментів, заявленим позивачем, і
вважає, що згідно зі ст. 183 СК України
аліменти належить визначить у розмірі
1/4 частини від усіх видів заробітку
(доходу), але не менш, ніж 30 відсотків
пожиточного мінімуму для дитини
відповідного віку, відповідно до ст. 182
СК України.

Доводи позивача підтверджуються
наданими доказами: копією свідоцтва
серії НОМЕР_2 про народження ОСОБА_3,
копіями постанов Первомайського
районного суду АР Крим від 22.01.2013 року,
довідкою про склад сім'ї № 3618 від 10.12.2013
року виданої Первомайською селищною
радою Первомайського району АР Крим,
висновком Первомайської державної
районної адміністрації АР Крим від
27.11.2013 року про доцільність позбавлення
батьківських прав, копією свідоцтва
про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3,
копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 серії
НОМЕР_4.

На підставі викладеного суд вважає, що
відповідач ОСОБА_2 підлягає
позбавленню батьківських прав
відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3
зі стягненням аліментів на її
утримання на користь дитячих закладів
за місцем знаходження дитини в розмірі
1/4 частині від усіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, але не менш ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до його
повноліття.

Відповідно до ст. 191 Сімейного
кодексу України, аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

У відповідності зі ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішень
у справах про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач на підставі п. 9 ч. 1
ст. 5 Закону України "Про судовий збір"
звільнений від сплати судового збору, в
силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір
підлягає стягненню з відповідача в
дохід держави в розмірі: 243 грн. 60 коп. за
позовом про позбавлення батьківських
прав та 243 грн. 60 коп. за позовом про
стягнення аліментів, загалом по 487 грн.
20 коп., оскільки пред'явлені вимоги є
самостійними щодо кожного з
відповідачів.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 197 ч. 2, 209,
212-215, 218, 223, 294, 367 ЦПК України, ст. 150, 152, 155,
164, 165-167, 180-183, 191, 193 Сімейного кодексу
України, суд

вирішив:

Позов Первомайської районної
державної адміністрації АР Крим
задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно неповнолітньої
дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (свідоцтво
про народження серії № НОМЕР_2 від 27
березня 1998 року, виданого
Первомайським районним відділом
реєстрації актів цивільного стану АР
Крим), та передати дитину органам опіки
і піклування.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженки с. Первомайське
Первомайського району АР Крим,
реєстраційний номер картки платника
податків НОМЕР_1, на користь дитячих
закладів за місцем знаходження дитини
аліменти на утримання неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частині від усіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, але не менш ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
19.12.2013 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в сумі 487 грн. 20
коп.

Рішення може бути оскаржено до
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Первомайський
районний суд АР Крим шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий