У Х В А Л а

23 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

Дербенцевої Т.П.,
Парінової І.К.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 6 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк», третя особа - ОСОБА_4,
про визнання договору поруки
припиненим, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» (далі - ПАТ «ПроКредит
Банк») про визнання припиненим
договору поруки від 29 вересня
2008 року, укладеного між ним та закритим
акціонерним товариством «ПроКредит
Банк», правонаступником якого є
ПАТ «ПроКредит Банк», на
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_4 за кредитним договором
від 29 вересня 2008 року, посилаючись на
те, що 6 липня 2009 року банк направив йому
досудову вимогу про погашення кредиту,
проте із позовною заявою до суду
звернувся лише у березні 2010 року, тобто
після закінчення строків, передбачених
ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 16 вересня
2013 року позов ОСОБА_3 задоволено.
Визнано припиненим договір поруки №
7916-ДП1 від 29 вересня 2008 року, укладений
між ОСОБА_3 та ЗАТ «ПроКредит Банк».
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 15 жовтня 2013 року
апеляційну скаргу ПАТ «ПроКредит Банк»
задоволено, рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 16
вересня 2013 року скасовано та ухвалено
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних
кримінальних справ від 6 грудня 2013 року
відмовлено ОСОБА_3 у відкритті
касаційного провадження у справі з
підстав, встановлених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

3 червня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із заявою про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судами
положень ч ч. 4 ст. 559 ЦК України, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

На обґрунтування своїх доводів заявник
наводить ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 березня 2014 року.

Заява про перегляд подана 3 червня 2014
року у відповідності до ч. 1 ст.
356, ч. 5 ст. 359 ЦПК України, тобто, у
3-місячний строк після прийняття Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ухвали від 4 березня 2014 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 «Про судову практику
застосування ст. ст. 353-360 ЦПК України»,
під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

У справі, яку заявник просить
переглянути, та наданій для прикладу
ухвалі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4 березня 2014
року початок перебігу строку звернення
до поручителя із вимогами про
виконання кредитного зобов'язання
обраховано із дня пред'явлення таких
вимог до боржника. У справі, яку
наводить заявник для порівняння, суд із
врахуванням умов договору поруки
встановив, що банк звернувся із позовом
до поручителя у строк понад 6 місяців.
До ОСОБА_3 вимоги пред'явлено до спливу 6
місяців від дня настання строку
основного зобов'язання, що встанолено
судом із врахуванням умов договору
поруки та обставин, встановлених іншим
судовим рішенням, яке набуло законної
чинності, щодо часу виникнення права у
банка для пред»явлення позову до
поручителя.

Таким чином, у наведених справах
встановлені різні фактичні обставини,
із врахуванням яких і була застосована
судом касаційної інстанції ч. 4 ст. 559
ЦК України у кожній справі.

З урахуванням наведеного, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк», третя особа - ОСОБА_4,
про визнання договору поруки
припиненим за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 грудня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
В.І. Амелін

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

І.К. Парінова