АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 601/74/14-ц Головуючий у 1-й
інстанції Мочальська В.М. Провадження
№ 22-ц/789/692/14 Доповідач - Ходоровський
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Щавурська Н.
Б.,

при секретарі - Парандюк Ю.Б.

з участю представника позивачки ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Кременецького районного
суду від 07 травня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання права власності на
частину будинковолодіння і поділ
будинковолодіння

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2012 року ОСОБА_2
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, у якому з врахуванням
уточнених вимог просила визнати за нею,
як членом колгоспного двору, право
власності на 1/4 частину житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями, що розташований по АДРЕСА_1
та виділити їй в натурі ? частину даного
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями.

Позивачка зазначила, що з часу
народження разом з батьками та сестрою,
відповідачами у справі, проживала у
будинку по АДРЕСА_1, який відносився до
колгоспного двору, головою якого була
її баба ОСОБА_6 В 1986 році по АДРЕСА_1
батьками було збудовано новий будинок,
який також мав статус колгоспного
двору, головою якого є її батько ОСОБА_3
Цього ж року батьки разом з нею та
сестрою переселилися до
новозбудованого будинку, де 17 грудня 1986
року зареєструвалися. З 1988 року по 1991
рік вона тимчасово проживала у
Тверській області, де навчалася у
Бежецькому медичному училищі.

Посилаючись на те, що станом на 15
квітня 1991 року вона була членом
колгоспного двору по АДРЕСА_1, не
втратила право на частку в його майні,
позивачка просила її вимоги
задовольнити.

Рішенням Кременецького районного
суду від 07 травня 2014 року в позові
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання права власності на 1/4 частину
будинковолодіння по АДРЕСА_1 та поділ
будинковолодіння відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким її вимоги
задовольнити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновку суду обставинам справи.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_2 ОСОБА_1 апеляційну скаргу
підтримала.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 будучи належним чином
повідомлені про розгляд справи в
судове засідання не з"явилися.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника позивачки, ознайомившись
з матеріалами справи, доводами
апеляційної скарги в її межах, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається із уточнених
позовних вимог (а.с. 210) ОСОБА_2 просила
визнати за нею, як членом колгоспного
двору, право власності на 1/4 частину
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_1 та виділити їй
в натурі 1/4 частину даного житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходив з того, що позивачка ОСОБА_2
станом на 15 квітня 1991 року, час
припинення колгоспних дворів, не була
членом колгоспного двору по АДРЕСА_1.

З таким висновком суду погодитись
не можна, оскільки він зроблений без
повного з"ясування судом обставин
справи, зокрема без оцінки наявних у
справі письмових доказів - будинкової
книги, копії диплому.

Зазначені обставини відповідно
до ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний
двір - це сімейно-трудове об'єднання
осіб, які використовують майно двору
для ведення підсобного господарства і
для сімейних потреб. Майно колгоспного
двору належить його членам на праві
сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього
Кодексу розмір частки члена двору
встановлюється виходячи з рівності
часток усіх членів двору, включаючи
неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно п. 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
року № 20 (із подальшими змінами) «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»,
право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили права на частку в його
майні.

Судом встановлено, що позивачка є
донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проживали
та були зареєстровані у старому
будинку по АДРЕСА_1, який мав статус
колгоспного двору, головою якого була
ОСОБА_6

Рішенням виконкому Почаївської
селищної ради № 43 від 26 квітня 1979 року,
яким затверджено рішення загальних
зборів уповноважених колгоспу ім.
Жданова, ОСОБА_3 виділено земельну
ділянку під забудову будинку площею 600
кв.м. по вул. Жукова, згодом змінено
назву вул Шевченка. У 1986 році на
виділеній земельній ділянці було
збудовано новий житловий будинок,
якому присвоєно номер АДРЕСА_1.

Цього ж року відповідачі та
позивачка переселилися до
новозбудованого будинку, де 17 грудня 1986
року зареєструвалися.

На підставі рішення виконкому
Почаївської селищної ради № 71 від 21
квітня 1987 року ОСОБА_3 видано свідоцтво
про право власності від 29 квітня 1987
року, згідно якого житловий будинок
АДРЕСА_1 зареєстровано за колгоспним
двором, головою якого є ОСОБА_3

З 1988 року по 1991 рік позивачка
тимчасово проживала у Тверській
області, де навчалася у Бежецькому
медичному училищі у зв"язку з чим була
знята з реєстрації у будинку АДРЕСА_1 та
зареєстрована за місцем навчання у
Тверській області. Після навчання
позивачка повернулася проживати у
будинок по АДРЕСА_1.

Дані обставини стверджуються
матеріалами справи а також Будинковою
книгою для прописки громадян, що
мешкають в будинку АДРЕСА_1, де під
номером 3 міститься запис, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована 17 грудня 1986
року у будинку по АДРЕСА_1 на постійне
місце проживання, а знята з реєстрації
30.11 1988 року; копією диплому НОМЕР_1,
згідно якого ОСОБА_2. з 1988 року по 28
червня 1991 року навчалася у Бежецькому
медичному училищі.

Відповідно до п. 2 ч. З ст. 71
Житлового кодексу УРСР жиле приміщення
зберігається за тимчасово відсутнім
наймачем або членами його сім'ї понад
шість місяців у випадку тимчасового
виїзду з постійного місця проживання
за умовами і характером роботи або у
зв'язку з навчанням (учні, студенти,
стажисти, аспіранти тощо), у тому числі
за кордоном, - протягом усього часу
виконання цієї роботи або навчання.

Відповідно до ст. 126 ЦК УРСР
працездатний член колгоспного двору
втрачає право на частку в майні двору,
якщо він не менше трьох років підряд не
брав участі своєю працею і коштами у
веденні спільного господарства двору.
Це правило не застосовується, якщо член
двору не брав участі у веденні
господарства в зв'язку з призовом на
строкову військову службу, навчанням в
учбовому закладі або хворобою.

Станом на 15 квітня 1991 року у
колгоспному дворі по АДРЕСА_1 було 4
члени колгоспного двору.

Таким чином, з врахуванням
наведеного, колегія суддів вважає, що
позивачка станом на 15 квітня 1991 року
була відсутня у спірному жилому
приміщенні з поважної причини, а відтак
має право власності на 1/4 його частину.

Оскільки її вимоги щодо поділу
будинку не є чіткими, нею не зазначено
які саме приміщення будинку бажає
виділити у власність, їй у задоволенні
цієї вимоги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Кременецького районного
суду від 07 травня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/4 частину житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_1.

В позові ОСОБА_2 про поділ житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями, що розташований по АДРЕСА_1
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області М.В.
Ходоровський