Справа № 495/3980/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

19 червня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі головуючого -
одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Монашівської ради
Білгород-Дністровського району про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
про встановлення факту прийняття
спадщини і визнання права власності на
земельну ділянку площею 1,498 га, масив №
23-а, ділянка НОМЕР_1, яка розташована на
території Монашівської сільської ради
Білгород-Дністровського району,
Одеської області, яка надана для
ведення особистого селянського
господарства, вказуючи, що вона
являється єдиним спадкоємцем майна, що
відкрилося після смерті її матері
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
спадкоємців інших черг за законом,
заповітом або спадкоємців які б мали
право на обов'язкову спадкову частку,
не має. Оформити свої спадкові права
нотаріально позивачка на даний час не
може через те, що померлою за життя не
було отримано державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку, у зв'язку з чим звертається до
суду з зазначеним позовом.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, згідно заяви позовні вимоги
підтримала, просила справу розглядати
за її відсутністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав заяву
згідно якої просив розгляд справи
провести за його відсутністю,
погодившись з позовними вимогами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
надані докази, суд вважає, що позов
підлягає повному задоволенню з
наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла рідна мати
позивачки ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
актовий запис № 102. Після смерті матері
відкрилась спадщина на: земельну
ділянку площею 1,498 га, масив № 23-а,
ділянка НОМЕР_1, яка розташована на
території Монашівської сільської ради
Білгород-Дністровського району,
Одеської області, що надана для ведення
особистого селянського господарства,
яка належала ОСОБА_2 згідно рішення
Монашівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області за № XXIУ від 16.06.2004
року. У встановлений законом
шестимісячний термін позивачка
звернулась до нотаріальної контори для
оформлення спадщини, але їй було
відмовлено у зв'язку з тим, що померлою
за життя не було виготовлено державний
акт на право приватної власності на
земельну ділянку. Однак, факт
підтверджуючий належність земельної
ділянки померлій підтверджується
рішенням Монашівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області за № XXIУ від 16.06.2004
року, довідкою Монашівської сільської
ради за № 78 від 21.05.2014 року, матеріалами
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходиться у матеріалах справи.

На даний час позивачка фактично
прийняла відкриту після смерті матері
вищезазначену спадщину, оскільки
постійно проживала разом з нею,
допомагаючи підтримувати господарство
і до теперішнього часу продовжує
здійснювати діяльність пов'язану з
користуванням та володінням
спадкового майна та прийняла на
зберігання правовстановлюючі
документи.

У відповідності зі ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, що постійно проживав
разом зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом шестимісячного
строку він не заявив про відмовлення
від неї.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
по черзі. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у випадку відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу
на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що
пережив і батьки.

Факт, підтверджуючий, що позивачка
являється донькою померлої
спадкодавеці підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3
від 16.05.1967 року, згідно свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_4 від 18.05.1985 року
позивачка змінила прізвище на
«ОСОБА_1».

Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги. Позивачка
від спадщини не відмовлялася, заяв не
подавала, тому є єдиною спадкоємицею
спірного майна.

Згідно відповіді
Білгород-Дністровської міської
державної нотаріальної контори
Одеської області за № 1453/01-16 від 05.06.2014
року спадкова справа до майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 не
відкривалась.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки спадкодавця, а тому прийняття
спадщини частинами не можливе.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст, 392 ЦК України в разі
відсутності документів на право
власності, власник може вимагати
визнання права власності в судовому
порядку.

Відповідно до ст. 81 Земельного Кодексу
України передбачено, що громадяни
України набувають право власності на
земельні ділянки на підставі прийняття
спадщини.

Відповідно до ч. З ст. 152 Земельного
кодексу України - захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом визнання прав.

Враховуючи, що позивачка являється
єдиною спадкоємицею спадкового майна,
інших спадкоємців за законом та
заповіту не має, те, що позивачка
фактично прийняла у своє володіння
спадщину, суд вважає, позовні вимоги
ОСОБА_1 про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності на: земельну ділянку площею
1,498 га, масив № 23-а, ділянка НОМЕР_1, яка
розташована на території Монашівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району,
Одеської області, що надана для ведення
особистого селянського господарства,
яка належала ОСОБА_2 згідно рішення
Монашівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області за № XXIУ від 16.06.2004
року, обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню попередньо
встановивши факт приналежності
земельної ділянки померлій.

Керуючись ст.ст.1233 - 1235, 1258, 1261, 1268, 1274 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 130, 174, 209, 213, 214-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт приналежності
земельної ділянки площею 1,498 га, масив
№ 23-а, ділянка НОМЕР_1, яка розташована
на території Монашівської сільської
ради Білгород-Дністровського району,
Одеської області, що надана для ведення
особистого селянського господарства -
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини, яка відкрилась за законом
після смерті її матері ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та
складається з: земельної ділянки
площею 1,498 га, масив № 23-а, ділянка
НОМЕР_1, яка розташована на території
Монашівської сільської ради
Білгород-Дністровського району,
Одеської області, що надана для ведення
особистого селянського господарства,
яка належала ОСОБА_2 згідно рішення
Монашівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області за № XXIУ від 16.06.2004
року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 1,498 га, масив №
23-а, ділянка НОМЕР_1, яка розташована на
території Монашівської сільської ради
Білгород-Дністровського району,
Одеської області, що надана для ведення
особистого селянського господарства,
яка належала ОСОБА_2 згідно рішення
Монашівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області за № XXIУ від 16.06.2004
року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: