НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7101/13-ц
№ 2/183/915/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

при секретарі Тен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної і моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області з позовом до ОСОБА_2, в якому
просить стягнути з відповідача суму
матеріальних витрат у розмірі 261,12 грн.,
моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та
витрати на юридичну допомогу у розмірі
500,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач
зазначає, що в провадженні
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області знаходилося
кримінальне провадження за
обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.2 ст. 125 КК
України. Вироком Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 12.08.2013 року ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні злочину
передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Так, ОСОБА_2 09.05.2013 року близько 20.20 годин
в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_1,
яка належить позивачці ОСОБА_1, під час
спілкування, внаслідок раптово
виниклих неприязних стосунків,
знаходячись у стані алкогольного
сп'яніння, діючи умисно, маючи намір
спричинити тілесні ушкодження,
усвідомлюючи протиправний характер
своїх дій, наніс один удар рукою в
область грудної клітини зправа ОСОБА_3,
що спричинило падіння останньої на
лівий бік та удар головою об підлогу.
Після цього відповідач схопивши
потерпілу за волосся почав тягати її по
квартирі. Під час даних знущань ОСОБА_1
вирвалася від відповідача і втекла з
квартири, чим припинила протиправність
дій останнього. В результаті вчинених
протиправних дій відповідача
позивачці були заподіяні тілесні
ушкодження, які відносяться до легких
тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

Окрім матеріальної шкоди, ОСОБА_1
зазначає, що їй була заподіяна моральна
шкода, яка виразилась у душевних
стражданнях, переживаннях та
негативних емоціях, які порушили її
нормальний життєвий стан та вплинули
на її спокій і стан здоров'я.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач
вважає, що відповідач повинен
відшкодувати їй матеріальну і моральну
шкоди у вищезазначеному розмірі.

За таких обставин ОСОБА_1 звернулася із
даним позовом до суду, посилаючись на
вимоги ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України, п. 9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайно вої) шкоди».

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 позов підтримала,
просила його задовольнити, надавши
пояснення з приводу обставин
викладених в позовній заяві. В наступне
судове засідання представник позивача
ОСОБА_4 не з'явилася, надала заяву про
розгляд справи у її відсутність,
одночасно позов підтримала, просила
його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 в
судовому засіданні позов не визнала,
просила суд в його задоволенні
відмовити. В наступне судове засідання
представник відповідача не з'явилася,
надала заяву про розгляд справи у її
відсутність, позовні вимоги не визнала
у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи дійшов наступного
висновку.

Згідно вироку Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 12.08.2013 року ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні злочину
передбаченого ч.2 ст.125 КК України
стосовно ОСОБА_1 (а.с.7-8). Так, згідно
даного вироку 09.05.2013 року близько 20.20
годин в приміщенні кухні квартири
АДРЕСА_1, яка належить позивачці ОСОБА_1,
під час спілкування, внаслідок раптово
виниклих неприязних стосунків,
знаходячись у стані алкогольного
сп'яніння, діючи умисно, маючи намір
спричинити тілесні ушкодження,
усвідомлюючи протиправний характер
своїх дій, ОСОБА_2 наніс один удар рукою
в область грудної клітини зправа
ОСОБА_3, що спричинило падіння
останньої на лівий бік та удар головою
об підлогу. Після цього ОСОБА_2 схопивши
потерпілу за волосся почав тягати її по
квартирі. Під час даних знущань ОСОБА_1
вирвалася від відповідача і втекла з
квартири, чим припинила протиправність
дій останнього. В результаті вчинених
протиправних дій відповідача
позивачці були заподіяні тілесні
ушкодження, які відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень,
що спричинили короткочасний розлад
здоров'я потерпілої (а.с.7-8).

Згідно висновків експерта № 396/Е/Д від
22.06.2013 року та 430/Е/Д від 11.07.2013 року, у
ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у
вигляді: струсу головного мозку,
забиття м'яких тканин лівої потиличної
області голови, синці в області обох
пліч, правової молочної залози, які
відносяться до легкого ступеня
тяжкості. Тілесні ушкодження у виді
струсу головного мозку, забиття м'яких
тканин лівої потиличної області
голови, у своїй сукупності, відносяться
до легкого ступеню тяжкості з
короткочасним розладом здоров'я,
тривалістю понад 6-ть діб, але не більше
ніж 21-а доба (а.с.8).

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим майновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позов ОСОБА_1 обґрунтований,
оскільки неправомірними діями ОСОБА_2
їй заподіяно шкоду здоров'ю, однак
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

При вирішенні питання щодо стягнення
матеріальної шкоди суд бере до уваги
посилання позивача на надані копії
платіжних чеків (а.с.6), однак суд у
якості належних доказів може врахувати
лише ті з них, які супроводжуються
рецептом (тобто призначенням лікаря),
однак зазначених призначень, позивачем
надано не було, а тому суд приходить до
висновку про необхідність відмови у
задоволенні позовних вимог щодо
відшкодування матеріальної шкоди, у
зв'язку з тим, що позивач, в порушення
вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не довів
її наявність.

В силу ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
спричинена фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
або бездіяльністю відшкодовується
особою, що її спричинила.

Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних і душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для її відшкодування, а також
з урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

З'ясувавши вказані обставини при
вирішенні дійсного спору суд прийшов
до висновку про наявність моральної
шкоди, що була нанесена позивачу, а саме
про фізичні та душевні страждання, які
пережила остання, у зв'язку з
вищевказаними подіями.

При вирішенні питання про
відшкодування моральної шкоди суд
також керується постановами Пленуму
Верховного суду України № 6 від 27.03.1992
року «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» та № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», Методичними рекомендаціями про
відшкодування моральної шкоди (лист
Міністерства Юстиції України № 35-13/797
від 13.05.2004 року.

З урахуванням обставин справи суд,
виходячи з принципів розумності та
справедливості вважає, що діями
відповідача позивачу дійсно була
спричинена моральна шкода, яка
виразилась в фізичному болю,
переживаннях та стражданнях, позивач
відчувала фізичний біль, а також
приниження, оскільки в результаті дій
відповідача позивачка вимушена була
ходити з синцями. Крім того, ОСОБА_1
змушена була витрачати свій вільний
час для надання пояснень в органах
міліції, в суді, що порушило її звичний
образ життя, а тому суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача спричинену моральну
шкоду, однак у меншому розмірі, з
урахуванням характеру та обсягу
страждань, які зазнала позивачка, їх
тривалості, і вважає за необхідне
стягнути з відповідача суму, розміром 3
000,00 гривень, що є достатньою у даній
спірній ситуації.

Крім того, судом встановлено, що
адвокат ОСОБА_4 надавала ОСОБА_1 правову
допомогу, приймаючи участь в судовому
засіданні, загальна тривалість якого
становить 20 хвилин (а.с. 31-32), а також під
час складання позовної заяви, а тому на
підставі ст.ст.79,88 ЦПК України, Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» від 20.12.2011 року, з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню витрати на правову допомогу
у розмірі 500,00 гривень.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави повинен
бути стягнутий судовий збір у розмірі
243 грн.60 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.
10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної і моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
в рахунок відшкодування моральної
шкоди 3 000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
витрати на правову допомогу в сумі 500,00
гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП
НОМЕР_1, на користь держави судовий збір
у розмірі 243 гривень 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд в
десятиденний термін після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Березюк