ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________
Пр.№6/756/24/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2014 року Оболонський
районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді -
О.В. Диби

при секретарі -
М.В. Онищенко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві заяву
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Київської регіональної дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про поновлення
строку для пред'явлення виконавчого
листа до виконання в справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Київської регіональної дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Представник стягувача звернувся до
суду із заявою про поновлення строку
для пред'явлення виконавчого листа до
виконання в справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Київської регіональної дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості посилаючись
на те, що рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 08.11.2011 року
позовні вимоги було задоволено,
стягнуто з відповідача загальну суму
боргу в розмірі 745 842,65 грн., однак
стягувачем було пропущено строк для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання і рішення суду, на момент
звернення представника стягувача із
заявою, виконано не було.

Представник стягувача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду заяви був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив. Його неявка не є
перешкодою для розгляду заяви.

Представник боржника в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення заяви про поновлення
строку для пред'явлення виконавчого
листа до виконання посилаючись на те,
що стягувач з власної ініціативи не
звертався до виконавчої служби із
виконавчим листом для стягнення боргу
із відповідача, жодних поважних причин
для поновлення пропущеного строку
звернення стягувачем не зазначено,
тому вважав заяву стягувача
необґрунтованою.

Вислухавши пояснення представника
боржника, дослідивши надані стягувачем
докази, суд приходить до наступного
висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Статтею 24 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання. Суд розглядає таку
заяву в десятиденний строк, якщо інше
не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про виконавче провадження» із змінами
внесеними відповідно до Закону України
№ 2677-VI від 04.11.2010 року, виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом
року, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається із матеріалів справи
08.11.2011 року Оболонським районним судом
м. Києва було ухвалено рішення в справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Київської регіональної дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості та стягнуто
із боржника борг.

Згідно відомостей які містяться у
виконавчих листах, рішення набрало
законної сили 19.04.2012 року, а 13.07.2012 року
представник стягувача отримав
виконавчі листи про стягнення з
боржника боргу та судового збору.

15.11.2013 року стягувач звернувся до ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києва із заявою
про відкриття виконавчого провадження
щодо стягнення з боржника
заборгованості по рішенню суду.

18.11.2013 року ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві було винесено постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження з посиланням на пропуск
строку пред'явлення виконавчого
документу до виконання.

Як на підставу для задоволення поданої
заяви, представник стягувача посилався
на те, що в березні 2013 року боржник
звернувся до стягувача із проханням
добровільного врегулювання питання
заборгованості по кредиту за
результатами розгляду 29.03.2013 року було
вирішено, надати боржнику час для
проведення рефінансування кредиту. На
підтвердження своїх намірів 29.03.2013 року
боржником було сплачено проценти за
користування кредитом в розмірі 199,83
грн. в подальшому, боржник перестав
виконувати свої грошові зобов'язання,
що послугувало підставою для звернення
стягувача до ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києва для примусового виконання
рішення суду.

В своїх поясненнях представник
боржника зазначав, що стягувач мав
реальну можливість та в нього не було
перешкод для звернення із виконавчим
документом для примусового виконання
рішення. Право стягувача на таке
звернення в нього виникло ще 19.04.2012 року
і з того часу, жодних дій зі сторони
стягувача вчинено не було. Таким чином,
стягувач сам допустив пропуск строку
для пред'явлення виконавчого документа
до виконання і поважних причин для його
поновлення немає.

Також відмітив, що стягувач мав право
та можливість звернутися з виконавчим
документом до виконавчої служби з
метою примусового виконання рішення
суду у встановлені строки, а за умови
можливості домовитися із боржником про
добровільне його виконання, вчинити
дії, які передбачені Законом України
«Про виконавче провадження», чого
зроблено не було.

Судом встановлено, що стягувач дійсно
мав реальну можливість звернутися із
виконавчим документом до виконавчої
служби для примусового виконання
рішення суду, чого з особистих підстав
не зробив. Судом не встановлені будь -
які перешкоди стягувачу, які б не
давали змогу скористатися йому своїм
правом на звернення з виконавчим
документом для примусового виконання
рішення суду. За таких обставин суд
приходить до висновку про прийняття
такого рішення самим стягувачем.

Вказані обставини суд не може вважати
поважними причинами пропуску строку
для звернення із виконавчим документом
для його примусового виконання.

Отже, враховуючи ту обставину, що
стягувач мав реальну змогу звернутися
до виконавчої служби з виконавчим
документом для його примусового
виконання однак, з власної ініціативи
цього не вчинив, доказів поважності
причин пропуску встановленого строку
суду не надав, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.24
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 371 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Київської
регіональної дирекції Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про поновлення строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання в справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Київської регіональної дирекції
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості - відмовити;

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається Апеляційному суду м.Києва
через Оболонський районний суд м.Києва
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.
Диба