Справа № 236/3007/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року Краснолиманський
міський суд Донецької області у складі:

головуючуюго судді
Саржевської І.В.

при секретарі
Олійник С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Красний Лиман
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми позики, за учасю позивача: ОСОБА_1,
представника позивача: ОСОБА_3;
відповідача: ОСОБА_2, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2013року поозивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення суми позики в розмірі 130
500грн, суми 3% річних від грошового
зобов*язання за неможливість його
виконання в сумі 620,76грн, а також
витрат, пов*язаних зі сплатою судового
збору - 1425,91грн, та правової допомоги в
розмірі 2500грн.

Ухвалою судді від 18.11.2013року
відкрито провадження у справі за
вищезазначеним позовом, та цивільна
справа призначена до попереднього
судового засідання.

На попередньому судовому
засіданні спір між сторонами
врегульваний не був, а тому цивільна
справа ухвалою суду від 10.12.2013року
призначена до судового розгляду.

09.01.2014 року у судовому засіданні,
в зв*язку з частковим виконанням
відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог,
позивач ОСОБА_1, зменьшив позовні
вимоги та просив стягнути з
відповідача витрати, пов*язані зі
сплатою судового збору та правової
допомоги.

Представник позивача ОСОБА_3 у
судовому засіданні підтримав вимоги
позивача та просив їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2, вважає, що
позовні вимоги необхідно розглянути
відповідно до вимог законодавства.

Суд, перевіривши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини:

07.06.2013року здійснилась позика
грошових коштів, в котрій ОСОБА_1 -
позивач по справі, передав ОСОБА_2,
відповідачці по справі, грошові кошти
у розмірі 130 500 грн, а ОСОБА_2 прийняла
від ОСОБА_1 вище зазначену суму, про що
написала розписку та передала її
позикодавцеві (а.с.4).

Відповідно ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов*язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей.

Згідно до ст. 638 ЦК України
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у належній формі досягнуті
згоди з істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоч
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Надана суду позивачем, як доказ
договору позики, розписка містить
зазначені у ст.1047 ЦК України умови,
зокрема про отримання грошей ОСОБА_2,
яка зобов*язалась їх повернути до
07.09.2013року.

Позичальник ОСОБА_2, у строк
визначений договором позики, суму
боргу позикодавцю ОСОБА_1 не
повернула, в зв*язку з чим 04.11.2013року
останній звернувся до суду з даним
позовом (а.с.2-3).

09.01.2014року позичальник ОСОБА_2
повернула позикодавцю ОСОБА_1 грошові
кошти - борг.

09.01.2014року позивач ОСОБА_1 у
судовому засіданні, при розгляді
справи по суті, уточнив позов,
зменьшив позовні вимоги та просив
стягнути з відповідача витрати,
пов*язані зі сплатою: судового збору у
розмірі 1425,91грн та правової допомоги
в розмірі 2500грн.

Статтею 79 частиною 1 ЦПК України
передбачено, що судові витрати
складаються з судового збору та
витрат, пов*язаних з розглядом справи.

До витрат, пов*язаних з розглядом
справи, відповідно до ч.2 п.2 вказаної
статті, належать витрати на правову
допомогу.

Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволені яких позивачеві
відмовлено.

Відповідно ст. 84 ЦПК України
судові витрати на правову допомогу - це
фактично понесені стороною і
документально підтверджені витрати,
пов*язані з наданням цій стороні
правової допомоги адвокатом або іншим
спеціалістом в галузі права під час
вирішення цивільної справи.

Вимоги про стягнення витрат на
оплату правової допомоги задоволенню
не підлягають, оскільки відсутній звіт
про надання правової допомоги, так само
як і не надано розрахунків, відповідно
до вимог постанови Кабінету Міністрів
України від 27.04.2006року № 590 "Про
гранічні розміри компенсації витрат,
пов*язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави" та ст.1
Закону України "Про гранічний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах".

Позивачем та його представником
суду не надані дані про кількість
годин, які затратив для надання
правової допомоги адвокат по даній
справі, крім довідки від 02.12.2013року
щодо отримання ОСОБА_3 двої тисяч
п*ятьсот гривен за надання юридичної
допомоги, інших доказів, що ОСОБА_1, як
позивач, поніс витрати на правову
допомогу в матеріалах справи немає.

З огляду на викладене, суд вважає,
що вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача витрати на правову
допомогу не відповідають вимогам норм
процесуального права. Вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача судового збору підлягать
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 638, 1046 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовльнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, ІІН НОМЕР_1, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, ІІН
НОМЕР_2, судові витрати - судовий
збір у розмірі 1 425,91грн (одна тисяча
чотириста двадцять п*ять грн 91 коп).

В частині стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 витрати на правову
допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку в Апеляційний
суд Донецької області через
Краснолиманський міський суд
Донецької області протягом 10-ти днів.

Суддя -