Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 грудня 2013 року Будьоннівський
районний суд м. Донецька у складі:

Головуючого – судді Грачова Р.Р.,

при секретарі – Білусяк (Вітковській)
Є.Л., Лисенко Н.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача – ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя
особа Дев’ята державна нотаріальна
контора м. Донецька про усунення від
права на спадкування та отримання
права на спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суду з
позовом до ОСОБА_4, третя особа Дев’ята
державна нотаріальна контора м.
Донецька про усунення від права на
спадкування та отримання права на
спадкування, посилаючись на наступні
обставини

17.05.2011 року померла його бабуся ОСОБА_5,
1940р.н. Після її смерті залишилось
спадкове майно - квартира №24 в будинку
№11 розташована по вулиці 230-ої
Стрілецької дивізії, в м. Донецьку.
Єдиними спадкоємцями після смерті
ОСОБА_5 за законом є її рідні доньки –
ОСОБА_6, яка є матір’ю позивача та
ОСОБА_4.

З 2010 року стан здоров’я ОСОБА_5 став
різко погіршуватися, тяжко хворіла,
перестала самостійно виходити з
будинку, а в подальшому повністю стала
прикута до ліжка, вона потребувала
постійного догляду, турботи, допомоги
при прийомі їжі, надання матеріальної
допомоги, лікування, тобто перебувала у
безпорадному стані і потребувала
сторонньої допомоги. Така допомога
надавалась лише самим позивачем, його
матір’ю ОСОБА_6 та її цивільним
чоловіком ОСОБА_7 Позивач та його
дружина купували ОСОБА_5 ліки, їжу,
надавали фінансову допомогу.

Відповідачка, яка також є рідною
донькою померлої, довгий час мешкає в
ОСОБА_8 Федерації, мала можливість
надавати допомогу, оскільки мала
стабільний дохід, однак на
неодноразові звернення з проханням
надання будь якої допомоги
відповідачка ОСОБА_4 свідомо ухилялася,
чим завдавала ще більших моральних
страждань ОСОБА_5

Після смерті ОСОБА_5 розходи на
поховання взяли на себе позивач, його
мати та ОСОБА_7 Крім того ОСОБА_6, яка є
матір’ю позивача звернулася з позовом
до ОСОБА_4 про усунення її від права на
спадкування, однак незабаром ОСОБА_6
померла та справа не була розглянута по
суті.

Наведені обставини, на думку позивача
ОСОБА_1, є підставою для усунення
відповідачки ОСОБА_4, від спадкування
після смерті ОСОБА_5

Просить суд усунути відповідачку від
права на спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла
17.05.2011 року та визнати за ним право на
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5 разом із спадкоємцем першої
черги ОСОБА_6

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_9 та його представник
ОСОБА_2 підтримали в повному обсязі
позовні вимоги та доводи позовної
заяви, на яких вони ґрунтуються,
просили задовольнити позов в повному
обсязі.

Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання
не з’явилась, надала письмову заяву
про розгляд справи у її відсутність.
Також надала суду письмові заперечення
проти позову, відповідно до яких
позовні вимоги не визнала в повному
обсязі, та зазначила, що вона є рідною
донькою ОСОБА_5 яка померла 17.05.2011року. У
встановлений законом строк вона
подала заяву до нотаріальної контори
про оформлення спадкових прав після
смерті матері. Зазначила, що є
громадянкою ОСОБА_8 Федерації, та з 1981
року мешкає за межами України в
м.Нерюнгрі, Нерюнгрінського району
республіки Саха, Якутія, та не мала
можливості через віддаленість свого
перебування (близько 8000км.) часто
відвідувати матір та безпосередньо
доглядати за нею, оскільки має постійну
роботу за місцем мешкання. Проте, до
самої смерті матері надавала їй
матеріальну допомогу, хоча і мала
невеликий заробіток, працюючи касиром
в ощадбанку. Все життя, вона постійно
підтримувала добрі родинні стосунки з
батьком та матір’ю, та надавала
фінансову допомогу, факт чого також
можуть підтвердити свідки. Вважає що
позивачем не надано допустимих
доказів, які б свідчили про те, що вона,
маючи змогу надавати допомогу, умисно
ухилилася від її надання. Крім того
зазначила, що вона погоджується із
правом на спадкування позивачем
ОСОБА_1, належної йому частки спадщини
після смерті його матері ОСОБА_6 та це
право не оспорює, та таким чином вважає
що право позивача не порушене, а таким
чином позов пред'явлено всупереч ч.1
ст.3 ЦПК України. Просить суд відмовити
у задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Представник відповідача, який діє на
підставі довіреності - ОСОБА_3 у
судовому засіданні проти позову
заперечував, підтримав надані
відповідачкою письмові заперечення
проти позову. Наполягає на тому, що
позивач не надав безспірних доказів та
не довів обставин відповідно до ч.5 ст.
1224 ЦК України, а саме не доведено факт
того що спадкодавець знаходився у
безпорадному стані, потребував
сторонньої допомоги та відповідачка
умисно ухилилась від обов’язку щодо
утримання спадкодавця. Просить суд
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Представник третьої особи – Дев’ятої
державної нотаріальної контори м.
Донецька у судове засідання не
з’явився, надав заяву про розгляд
справи у його відсутність.

Суд вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, представника
відповідача, пояснення свідків,
дослідивши докази по справі в їх
сукупності, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України у
разі відсутності заповіту право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Внуки, правнуки спадкодавця, як це
передбачено ч. 1 ст. 1266 ЦК України,
спадкують ту частку спадщини, яка
належала б за законом їхнім матері,
батькові, бабі, дідові, якби вони були
живими на час відкриття спадщини.

Частиною 5 ст. 1224 ЦК України
передбачено, що за рішенням суду особа
може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Судом встановлені наступні обставини.

Як вбачається з довідки №295 від 18.03.2010
року, наданою КП «Керуюча компанія
Будьоннівського району міста
Донецька», ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
основним наймачем квартири №24 в
будинку №11 розташованому по вулиці
230-ої Стрілецької дивізії, в м. Донецьку,
яка перебуває у комунальній власності.

17.05.2011 року ОСОБА_5 померла, про що
видано свідоцтво про смерть серії 1-НО
№553777 від 17 травня 2011року, актовий запис
№ 244.

Після її смерті відкрилась спадщина у
вигляді зазначеної квартири №24 в
будинку №11 розташованому по вулиці
230-ої Стрілецької дивізії, в м. Донецьку.

ОСОБА_6, яка є матір’ю позивача і
відповідачка ОСОБА_4 є дітьми
спадкодавця ОСОБА_5, що не оспорюється
сторонами та підтверджено копіями
свідоцтв про народження, та копіями
свідоцтв про шлюб щодо підтвердження
дошлюбних прізвищ.

Як вбачається з повідомлення Дев’ятої
державної нотаріальної контори м.
Донецька, ОСОБА_6, та відповідачка
ОСОБА_4 своєчасно звернулися до
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини. ОСОБА_5 заповіту
після себе не залишила.

ОСОБА_6 померла 25 березня 2012 року про що
видано свідоцтво про смерть серії 1-НО
№613090 від 26 березня 2012року, актовий
запис №328.

Позивач ОСОБА_1 є рідним сином померлої
ОСОБА_6, та внуком померлої ОСОБА_5, що
не заперечувалось сторонами та
підтверджується свідоцтвом про
народження.

Позивач як на правову підставу для
задоволення своїх вимог посилається на
частину 5 ст. 1224 ЦК України якою
передбачено, що за рішенням суду особа
може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Так, виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК
України та з урахуванням роз'яснення
Пленуму Верховного Суду України, який у
своїй постанові № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» розтлумачив, що
безпорадним слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Суд при вирішенні справи про усунення
особи від права на спадкування повинен
установити як факт ухилення особи від
надання спадкодавцеві допомоги, так і
факт перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво та потребу
спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребує допомоги,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
ухилення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Таким чином, ухилення
характеризується умисною формою вини.

Для задоволення позовних вимог у
справах про усунення від права на
спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має
значення сукупність обставин: ухилення
особи від надання спадкодавцеві
допомоги при можливості її надання,
перебування спадкодавця в
безпорадному стані, потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
спадкування.

Так, судом встановлено, що з листом КУ
«Центр первісної медіко-санітарної
допомоги № 1 м. Донецька» від 29.07.2013
року № 801 ОСОБА_5 отримувала лікування
на стаціонарі з 27.02.2001р. по 19.03.2001 року.
01.04.2010 року оглянута терапевтом,
діагноз ДОА з пошкодженням колінних та
тазостегнових суглобів.

Разом з тим, відповідно до медичного
висновку Центральної міської
клінічної лікарні №16 м. Донецька «Про
здатність до самообслуговування та
потребу в сторонній допомозі
громадянина, який потребує соціального
обслуговування» наявного у матеріалах
позову вбачається, що у ОСОБА_5 рухова
активність значно знижена,
пересувається в межах кімнати,
самостійно може виконувати деякі
прості види домашньої роботи, тобто не
знаходилась в безпорадному стані.

У відповідності із статтею 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов’язана
доказати ті обставини, на які вона
посилається як на підставу свої вимог
та заперечень.

Так, суду не надано жодних належних та
допустимих доказів, які б
підтверджували доводи позивача
стосовно знаходження померлої ОСОБА_5 у
безпорадному стані та необхідності
постійного стороннього догляду за нею,
рівно як й не надано жодних доказів
стосовно ухилення відповідачки від
надання спадкодавцеві допомоги при
можливості її надання.

Крім викладеного, в судовому засіданні
встановлено, що відповідачка ОСОБА_4
разом з сім’єю мешкає за межами
України, є громадянкою ОСОБА_8
Федерації, що не заперечувалось
сторонами, та підтверджено копією
паспорта відповідачки, що також
приймається до уваги судом.

Отже, проаналізувавши обставини
справи, оцінивши надані в силу ст.60 ЦПК
України докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що доводи позивача
ОСОБА_1, щодо свідомого та умисного
ухилення відповідачки від надання
допомоги спадкодавцю ОСОБА_5, яка через
хворобу була у безпорадному стані, не
підтверджені беззаперечними,
належними та допустимим доказами та
не знайшли підтвердження у судовому
засіданні, а тому позовні вимоги про
усунення від права на спадкування та
отримання права на спадкування
задоволенню не підлягають.

Оскільки у задоволені позову
відмовлено в повному обсязі, понесені
позивачем судові витрати стягненню з
відповідача не підлягають.

На підставі ст.. ст.. 1224, 1259 ЦК України,
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»,
керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа Дев’ята державна
нотаріальна контора м. Донецька про
усунення від права на спадкування та
отримання права на спадкування -
відмовити в повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга у Апеляційний суд Донецької
області через Будьоннівський районний
суд м. Донецька протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Особи які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя: