АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4029/14 Справа № 206/217/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Категорія 51
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Чубукова О.П., Михайловської С.Ю., при секретареві Глубоченку М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровськ від 14 березня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу Дніпропетровське обласне комунальне клінічне лікувально-профілактичне обєднання Фтизіатрія Дніпропетровської обласної ради про визнання порушення законодавства та зобовязання надати чергову відпустку,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до КЗ Дніпропетровське обласне комунальне клінічне лікувально-профілактичне обєднання Фтизіатрія Дніпропетровської обласної ради з позовом, у якому просила визнати порушення відповідачем відносно неї ст.74 КЗпП України та зобовязати його надати їй чергову відпустку.

Рішенням Самарського райсуду м.Дніпропетровськ від 14.03.2014р. у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з КЗ Дніпропетровське обласне комунальне клінічне лікувально-профілактичне обєднання Фтизіатрія Дніпропетровської обласної ради. Наказом закладу від 5.08.2013р. №103-вп вирішено надати їй чергову відпустку за відпрацьований час з 11.10.2012р. по 10.10.2013р. на період з 17.08.2013р. по 10.09.2013р. (а.с.23,40,41). Проте відпусткою вона фактично не скористалась, оскільки 16.08.2013р. її було звільнено з посади сторожа. Рішенням Самарського райсуду м.Дніпропетровськ від 21.11.2013р. вказаний наказ про звільнення визнано незаконним та скасовано (а.с.2,3,49-51). Наказом закладу від 24.12.2013р. ОСОБА_2 поновлена на попередній посаді, а наказом від 7.02.2014р. їй надано чергову відпустку за той же відпрацьований час з 11.10.2012р. по 10.10.2013р. на період з 1.03.2014р. по 25.03.2014р. та нараховано суму відпускних (а.с.27,66).

Враховуючи встановлені обставини про фактичне надання роботавцем ОСОБА_2 чергової відпустки, суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до ст.74 КЗпП України відмовив у задоволенні її позовних вимог.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність судового рішення безпідставні, суперечать наявним у матеріалах справи доказам та встановленим судом обставинам. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що її право на відпустку було порушено звільненням з роботи не може бути прийнято до уваги. Фактично ОСОБА_2 дійсно не могла скористатись черговою відпусткою у серпні 2013 року, оскільки до початку цієї відпустки вона була звільнена з роботи. У разі звільнення з роботи вона мала право на отримання грошової компенсації за невикористану відпустку відповідно до вимог ч.1 ст.83 КЗпП України. Проте після поновлення на роботі така чергова відпустка їй була надана, а тому порушення передбачених трудовим законодавством її прав на чергову відпустку не вбачається. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, які стосуються розміру суми відпускних, лежать поза межами її позовної заяви та даного апеляційного розгляду, яким відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України переглядається судове рішення в межах заявлених вимог.

Таким чином рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, його висновки не спростовуються доводами апеляційної скарги, а тому скасуванню воно не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровськ від 14 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді :