02.07.2014 Справа № 756/644/14-ц
Унікальний номер 756/644/14-ц
Справа № 2/756/1402/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді
- Шумейко О.І.,

при секретарі
- Мишковець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
виселення,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року позивачі звернулися до
суду в порядку цивільного судочинства
з позовом до ОСОБА_3 про виселення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
сторони зареєстровані та проживають в
АДРЕСА_1. Відповідач систематично
порушує правила співжиття, за що
неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності,
однак такі заходи не призвели до
позитивних результатів.

За таких обставин, позивачі просять
виселити відповідача з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення, вирішити питання про
розподіл судових витрат.

Позивач ОСОБА_1 та представники
позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні
підтримали позовні вимоги, просили суд
задовольнити позов.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні заперечували проти
задоволення позову. Представник
відповідача зазначила, що ОСОБА_3 у
вказаній квартирі постійно проживає
майже тридцять років, до лютого 2014 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у
зареєстрованому шлюбі. У 2009 році
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю відповідача, з метою
уникнення стягнення матеріальної
шкоди за рахунок майна відповідача,
ОСОБА_1 запропонувала відповідачу
подарувати їй його частину
вищевказаної квартири, що перебувала у
власності відповідача, у зв'язку з чим
було укладено договір дарування
частини квартири на користь ОСОБА_1
Після чого відносини між подружжям
ОСОБА_3 погіршилися, позивач почала
поводити себе агресивно та провокувала
конфлікти, сварки, зверталася із
заявами до міліції. Відповідач та його
представник вважають, що такі дії
позивача спрямовані на позбавлення
ОСОБА_3 права користування квартирою та
його виселення.

Заслухавши пояснення осіб, які брали
участь у розгляді справи, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази,
зібрані під час розгляду справи, суд
встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 17 грудня 1998 року
квартира АДРЕСА_1 дійсно належала на
праві спільної сумісної власності
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних
частках. (а.с. 3)

28 жовтня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
укладено договір дарування 1/3 частини
квартири, за умовами якого відповідач
подарував позивачу ОСОБА_1 належну йому
на праві власності 1/3 частину вказаної
квартири. Договір укладений в
письмовій формі та посвідчений
державним нотаріусом Одинадцятої
Київської державної нотаріальної
контори Потаповим М.Ю. (а.с. 5-6)

02 листопада 2009 року Київським міським
бюро технічної інвентаризації
проведено державну реєстрацію права
приватної власності на 1/3 частину
квартири на ім'я ОСОБА_1.

У відповідності до положень ст. 150
Житлового кодексу Української РСР
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

За правилами ст. 156 ЖК Української РСР
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Члени сім'ї власника будинку
зобов'язані дбайливо ставитися до
жилого будинку (квартири). Повнолітні
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі у витратах вирішуються в
судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. У разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 157 ЖК Української РСР
членів сім'ї власника жилого будинку
(квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених частиною першою
статті 116 цього Кодексу. Виселення
провадиться у судовому порядку без
надання іншого жилого приміщення.

За приписами ст. 116 ЖК Української РСР
якщо наймач, члени його сім'ї або інші
особи, які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують жиле
приміщення, або використовують його не
за призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання із ними в одній квартирі чи
в одному будинку, а заходи запобігання
і громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом під час розгляду
справи по суті, місце проживання
позивачів та відповідача
зареєстровано у АДРЕСА_1.

До жовтня 2009 року відповідачу на праві
спільної часткової власності належало
одна третина вказаної квартири, яку він
подарував своїй дружині ОСОБА_1 Такі
обставини підтверджені договором
дарування, укладеним між сторонами у
письмовій формі та посвідчений
державним нотаріусом. Доказів визнання
недійсним вказаного договору
дарування у судовому порядку
відповідачем не надано.

За рішенням Оболонського районного
суду м. Києва від 04 лютого 2014 року шлюб,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
розірваний. (а.с. 22)

У період з вересня 2013 року відповідач
неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності за
вчинення насильства в сім'ї, у зв'язку з
чим на останнього накладалися судом
адміністративні стягнення.

Так, 17 вересня 2013 року відповідач
ОСОБА_3 був взятий на облік в
Оболонському РУ ГУ МВС України в м.
Києві за вчинення насильства в сім'ї,
органами міліції проводилася
профілактична робота, відповідачу було
винесено офіційне попередження про
неприпустимість вчинення в сфері
побуту правопорушень, насильства в
сім'ї та самоуправства. (а.с. 69-70)

За постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 24 жовтня 2013 року
відповідач ОСОБА_3 17 вересня 2013 року,
перебуваючи за місцем свого проживання
в стані алкогольного сп'яніння, вчинив
сімейну сварку по відношенню до своєї
дружини, у зв'язку з чим був притягнутий
до адміністративної відповідальності.
(а.с.7, 23-26)

21 жовтня 2013 року ОСОБА_3, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння за місцем
свого проживання, вчинив сімейну
сварку по відношенню до своєї дружини.
За таких обставин відповідно до
постанови Оболонського районного суду
м. Києва від 24 жовтня 2013 року відповідач
був притягнутий до адміністративної
відповідальності. (а.с. 8, 27-30)

За постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 31 грудня 2013 року
відповідача притягнуто до
адміністративної відповідальності,
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Підставою для притягнення
адміністративної відповідальності є
вчинення відповідачем 17 листопада 2013
року сімейної сварки з дружиною.

Згідно з постановою Оболонського
районного суду м. Києва від 31 грудня 2013
року ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КУпАП, у зв'язку
з тим, що останній 27 грудня 2013 року
ОСОБА_3 вчинив насильство в сім'ї, на
законну вимогу працівника міліції
кидався в бійку, висловлювався
нецензурною лайкою. (а.с. 36)

За таких обставин, судом встановлено,
що відповідач систематично порушує
правила співжиття, органами міліції
була проведена профілактична робота,
спрямована на подальше попередження
виникнення правопорушень з боку
ОСОБА_3, однак такі заходи запобігання
та впливу не дали позитивних
результатів, оскільки відповідач
продовжив вчиняти сімейні сварки по
відношенню до дружини, що спричинювало
насильство в сім'ї, у зв'язку з чим
ОСОБА_3 неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності.
Під час розгляду справ про
адміністративне правопорушення у суді
відповідач кожен раз визнавав свою
вину у скоєнні таких правопорушення, не
посилаючись, при цьому, на те, що
конфлікти в сім'ї провокуються його
дружиною.

Крім того, суд звертає увагу, що
посилання представника відповідача на
те, що приписи ст. ст. 116, 157 ЖК
Української РСР не підлягають
застосуванню до даних спірних
правовідносин, оскільки ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому
шлюбі під час вчинення останнім
насильства в сім'ї, не можуть бути взяті
судом до уваги тому, що положення ст. ст.
116, 157 ЖК Української РСР передбачають
можливість виселення як членів сім'ї,
так і інших осіб, за умови
систематичного порушення ними правил
співжиття.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_3, у зв'язку з
систематичним порушенням ним правил
співжиття, вчиненням насильства в
сім'ї, є законними та обґрунтованими, а
тому суд вирішує виселити відповідача
з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь позивачів судовий збір у
сумі 243,60 грн. в рівних частках.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок в рівних
частках.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд міста Києва шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.І. Шумейко