Справа № 189/1760/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.01.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області

у складі головуючого судді: Лукінової
К.С.

при секретарі: Приходько Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення заборгованості з ОСОБА_1,
посилаючись на те, що відповідно до
укладеного договору №DNXRRX21110076 від
21.01.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у
розмірі 3294,50 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач не виконав
взятих на себе зобов`язань, в
результаті чого станом на 19.09.2013 року
має заборгованість на загальну суму
44242,79 грн., яка складається з наступного:
2124,76 грн. - заборгованість за кредитом;
14869,84 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 813,33 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 2124,76 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг: 500,00
грн. - штраф (фіксована частина), 2082,99
грн. - штраф (процентна складова). Таким
чином, позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором №DNXRRX21110076 від
21.01.2007 року у розмірі 44242,79 грн. та судові
витрати.

Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158
ЦПК України у відсутності представника
позивача, який надіслав до суду заяву з
проханням справу розглянути за його
відсутності. Представник позивача
позовні вимоги підтримав та просить
позов задовольнити. Заслухавши
відповідача, що був допитаний в режимі
відеоконференції позовні вимоги
визнав частково, посилаючись на те, що
він відбуває покарання в місцях
позбавлення волі та думав, що кредит за
нього платили його родичі. Просить
стягнути з нього меншу суму, так як
кредит він не мав змоги платити.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи та
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно
заяви позичальника № DNXRRX21110076, ОСОБА_1
просить банк надати послуги, а саме:
надати позичальникові строковий
кредит у сумі 3294,50 грн. з умовами сплати
за користування кредитом відсотків у
розмірі 2 % на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення кредиту, сплати
відсотків, винагороди, комісії в
зазначені в заяві та умовах надання
споживчого кредиту фізичним особам
строки. Погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
для погашення заборгованості за
кредитом яка складається із
заборгованості за кредитом відсотків,
комісією, а також інших витрат згідно з
умовами.

Позичальник зобов'язується
повернути суму кредиту, відсотків,
винагороди відповідно до заяви та умов.

При порушенні позичальником
зобов'язань із погашення кредиту
позичальник сплачує банку відсотки за
користування кредитом в розмірі 10,92 % в
місяць, розрахованих від суми залишку
непогашеної заборгованості за
кредитом.

Відповідно до Умови надання
споживчого кредиту фізичним особам
вбачається, що договір уклали між собою
сторони шляхом підписання
позичальником, тобто ОСОБА_1, який разом
з запропонованими ПАТ КБ "Приватбанк"
Умовами про надання споживчого кредиту
фізичним особам та тарифами складає
кредитно-заставний договір. Датою
укладання договору є дата підписання
позичальником заяви позичальника.

Як вбачається з Умови надання
споживчого кредиту фізичним особам

п. 3 „Права та обов'язки сторін"
позичальник зобов'язується:

3.2.1. використати кредит на цілі,
зазначені у заяві;

3.2.2. погашати кредит у порядку та строки
відповідно до заяви.

3.2.3. сплатити відсотки за користування
кредитом відповідно до заяви та п.п. 4.1,
4.2.

3.2.4. сплатити банку винагороду у строки
та розмірі тарифів, заяви та даних Умов.

3.2.7. Погасити заборгованість по кредиту
в повній сумі, сплатити нараховані за
весь період користування кредитом
відсотки, винагороду й неустойку;.

3.2.9. повністю повернути кредит до дати,
зазначеної в заяві. При непогашенні
кредиту в строки зазначені в заяві,
заборгованість у частині вчасно
непогашеної суми кредиту вважається
простроченою. На залишок
заборгованості по простроченої сумі
кредиту нарахування відсотків
здійснюється відповідно до п. 4.2 Умов з
дати виникнення прострочення
заборгованості.

3.2.10. при невиконанні зобов'язань за
договором надати банку будь-яке майно
позичальника або третіх осіб
узгодженням з банком для погашення
заборгованості.

3.2.11. На підставі наданих банком
підтверджуючих документів
відшкодовувати витрати/збитки банку,
які виникли у зв'язку із наданим бюро
кредитних історій інформацію про
позичальника, а також сплатою послуг,
які надані або будуть надані в
майбутньому з метою реалізації прав
банку за цими Умовами, а також заявою,
укладені з метою забезпечення
зобов'язань позичальника за договором.
До послуг, обумовлених у цьому пункті,
відносяться: доставка застави на місце
зберігання, зберігання застави,
послуги, пов'язані з реалізацією
застави, перед третіми особами.
Відшкодування здійснюється не пізніше
періоду сплати наступного за наданим
банком відповідних документів.

Відповідно до п. 5.1
„Відповідальність сторін" Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам у випадку несвоєчасного
погашення заборгованості по кредиту
позичальник сплачує банку пеню у
розмірі 0,15% від суми простроченої
заборгованості по кредиту за кожний
день прострочки, але не менше 1 гривні.

Згідно ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно ст. 612 ЦК України,
прострочення боржника:

- Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

- Боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення.

- Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

- Прострочення боржника не настає, якщо
зобов'язання не може бути виконане
внаслідок прострочення кредитора.

Згідно ст. 615 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання однією
стороною, друга сторона має право
частково або в повному обсязі
відмовитися від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом.
Одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання. Внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання частково або у
повному обсязі відповідно змінюються
умови зобов'язання або воно
припиняється.

Відповідно до вимог ст. 624 ЦК
України, якщо за порушення зобов'язання
встановлено неустойку, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі,
незалежно від відшкодування збитків.
Договором може бути встановлено
обов'язок відшкодувати збитки лише в
тій частині, в якій вони не покриті
неустойкою. Договором може бути
встановлено стягнення неустойки без
права на відшкодування збитків або
можливість за вибором кредитора
стягнення неустойки чи відшкодування
збитків.

Згідно ст. 625 ЦК України,
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання:

- Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

- Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Разом з тим, враховуючи заяву
відповідача, а також згідно ч. 3 ст. 551 ЦК
України, розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов`язання.

Таким чином і штраф і пеня є
видами забезпечення виконання
зобов`язання, тобто неустойкою.

Враховуючи те, що сума
заборгованості становить 2124,76 грн., а
неустойки у вигляді штрафу та пені
нараховано банком на загальну суму
26434,86 грн., яка значно перевищує
заборгованість за кредитом, то суд
вважає за можливе зменшити розмір
неустойки до суми загальної
заборгованості за кредитом.

До того ж, суд вважає, що стягнення
пені за несвоєчасність виконання
зобов`язань за договором, штрафів
(фіксованої та процентної складової) є
застосуванням подвійної
цивільно-правової відповідальності
одного і того ж виду за одне й те саме
порушення, що напряму суперечить ч. 1 ст.
61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК
України, а тому в частині стягнення
штрафів у вигляді фіксованої та
процентної частин слід відмовити також
з цих підстав.

Таким чином з відповідача
необхідно стягнути на користь ПАТ КБ
„ПриватБанк" заборгованість у розмірі
2124,76 грн., заборгованість по процентам
за користування кредитом 14869,84 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом на суму 813,00 грн.
та пеню за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором в сумі 2124,76
грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з
відповідача необхідно стягнути на
користь ПАТ КБ „Приват Банк" судові
витрати у розмірі 229,40 грн.

В решті позову слід відмовити.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 209, 218, 88 ЦПК України, та
ст.ст. 526, 530, 552, 610, 611, 612, 615, 624, 625, 1054 ЦК
України, суд, -

вирішив:

Позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „Приват Банк"
заборгованість, яка складається з
наступного:

- 2124,76 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 14869,84 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 813,33 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

- 2124,74 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.

Таким чином, всього необхідно
стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „Приват Банк" - 19932,69
грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „Приват Банк"
судові витрати у розмірі 229,40 грн.

В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
К.С. Лукінова