Справа № 308/2-2322/2011
У Х В А Л А

10.09.2014 м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області

в складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Куцина М.М., Бондаренка Ю.О.

з участю секретаря : Савариної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 травня 2014 року про залишення заяви про скасування забезпечення позову без задоволення у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним та про визнання єдиним власником нерухомого спадкового майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 подала заяву про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалами Ужгородського міськрайонного суду від 07.09.2010р., 21.10.2011р. і 28.02.2012 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12 травня 2014 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, залишено без задоволення.

ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви, та постановити нову ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Як на підставу вимог посилається на те, що ухвала суду постановлені в порушення вимог норм процесуального законодавства, а заява про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою.

У судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, але представник ОСОБА_2 заявила клопотання про розгляд скарги у відсутності апелянтів.

У ході розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, судом першої інстанції встановлено, що заявником не подано ухвалу апеляційного суду від 31.01.2012 року, якою змінено ухвалу суду першої інстанції від 21.10.2011 року, що позбавляє можливості суду дослідити таку. Також не подано заявницею й копію рішення у справі №2-2984/11, а тому невідомо результат розгляду даної справи. Дані обставини не дають суду підстав для задоволення вимог заявниці.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши й дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що дана скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Згідно вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Як убачається з матеріалів справи у ході розгляду цивільної справи №2-2984/11 із метою забезпечення позову ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 28.02.2012 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено вчиняти нотаріальні дії стосовно даної квартири, а.с. 6-7.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.11.2013 року відмовлено в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту. Дане рішення набрало законної сили 09.12.2013 року, а.с. 27-28.

Виходячи зі змісту вимог ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо в задоволенні позову було відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Позаяк рішення суду першої інстанції набрало законної сили 09.12.2013 року, а тому вжиті заходи забезпечення позову в цій справі за ухвалою суду від 28.02.2012 року слід скасувати.

Разом із тим, заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду першої інстанції від 07.09.2010 року скасовані ухвалою суду першої інстанції від 21.10.2011 року, а.с. 3, 4-5. У той же час, ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 31.01.2012 року доповнено зміст ухвали суду першої інстанції від 21.10.2011р. реченням про те, що остання набирає законної сили із часу набрання законної сили ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19.09.2011р. про залишення позовної заяви без розгляду.

За цієї обставини, вимога заявниці про скасування заходів забезпечення позову встановлених ухвалою суду першої інстанції від 07.09.2010 року, які згодом були скасовані ухвалою суду першої інстанції від 21.10.2011 року є безпідставною.

У відповідності до вимог п. 4 ст. 10 і ст. 137 ЦПК України суд першої інстанції повинен був сприяти стороні в отриманні відповідних документів, а не відмовляти в задоволенні заяви з тих підстав, що заявниця не надала відповідних копій судових рішень, повязаних зі скасуванням заходів забезпечення позову.

Позаяк оскаржувана ухвала суду першої інстанції не узгоджується з вимогами процесуальних норм, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 307, 312, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12.05.2014 року скасувати, постановивши нову ухвалу про часткове задоволення заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

Скасувати встановлені ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 28 лютого 2012 року заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру та заборони вчиняти певні нотаріальні дії.

У решті вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : ________________________

Судді : ________________________

________________________