Номер провадження 22-ц/775/547/2014
Номер провадження №
інстанції - Пронін С.Г.
Доповідач - Барсукова О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді: Санікової О.С.,

суддів: Барсукової О.І., Канурної О.Д.,

при секретарі: Хохулі М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Донецькміськгаз» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за використаний
природний газ

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в
інтересах якої діє ОСОБА_3,

на рішення Ленінського районного суду
м. Донецька від 03 грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз» ( далі - ПАТ
«Донецькміськгаз») звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
використаний природний газ.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та
мешкають у будинку за адресою: АДРЕСА_1.
У вказаному жилому приміщенні
встановлене газове обладнання: газова
плита, колонка, котел, яким
користуються відповідачі. Плату за
отримані послуги по газопостачанню
відповідачі здійснюють несвоєчасно та
не в повному обсязі, у зв'язку з чим за
період з 01 листопада 2011 року по 01 травня
2013 року утворилась заборгованість у
розмірі 18029 грн. 77 коп.

Уточнивши позовні вимоги в заяві від
29.11.2013 року, позивач просив стягнути з
відповідачів у солідарному порядку
заборгованість за використаний
природний газ за період з 01 листопада
2011 року по 01 листопада 2013 року в розмірі
16999 грн. 06 коп, 3 % річних у розмірі 677 грн.
04 коп., а також суму інфляційних
нарахувань у розмірі 124 грн. 27 коп. та
витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Донецька від 03 грудня 2013 року стягнуто
у солідарному порядку з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Донецькміськгаз» заборгованість за
використаний природний газ за період з
01 листопада 2011 року по 01 листопада 2013
року у розмірі 16999 грн. 06 коп., сума
інфляції 124 грн. 27 коп., три відсотки
річних 677 грн. 04 коп., а також судовий
збір у розмірі 229 грн. 40 коп., а всього 18029
грн. 77 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, в
інтересах якої діє ОСОБА_3, просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
ПАТ «Донецькміськгаз» в повному
обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, неправильне
застосування норм матеріального та
порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, доводи
апеляційної скарги підтримав, просив
її задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась,
надала суду заяву про розгляд справи
без її участі.

Представник ПАТ «Донецькміськгаз»
Новіков О.О., який діє на підставі
довіреності, проти задоволення
апеляційної скарги заперечував, просив
її відхилити, рішення Ленінського
районного суду м. Донецька від 03 грудня
2013 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції правильно встановив
правовідносини, які склалися між
сторонами і визначив закон, який їх
регулює.

Задовольняючи позов ПАТ
«Донецькміськгаз» про стягнення
заборгованості за надані послуги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачі є споживачами послуг з
газопостачання за адресою: АДРЕСА_1, які
надаються ПАТ «Донецькміськгаз».

04 жовтня 2010 року між відповідачем
ОСОБА_2 та ПАТ «Донецькміськгаз»
укладено договір № 58179 про надання
послуг з газопостачання за умовами
якого виконавець зобов'язується
безперервно надавати споживачеві,
членам його сім'ї та іншим особам,
зареєстрованим у квартирі, послуги з
постачання природного або скрапленого
газу від групових резервуарних
установок для побутових потреб з
гарантованим рівнем надійності,
безпеки, якості та величиною тиску, а
споживач зобов'язується своєчасно
оплачувати надані послуги за
встановленими тарифами (цінами) у строк
і на умовах передбачених договором.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 з 1988 року
зареєстровані та мешкають у АДРЕСА_1, у
м. Донецьку.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на: 1) комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); 2) послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо); 3) послуги з управління
будинком, спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо); 4)
послуги з ремонту приміщень, будинків,
споруд (заміна та підсилення елементів
конструкцій та мереж, їх реконструкція,
відновлення несучої спроможності
несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" передбачене право споживача
одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг, при цьому
такому праву прямо відповідає
визначений пунктом 5 частини третьої
статті 20 цього Закону обов'язок
споживача оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними
нормами закону споживачі зобов'язані
оплатити житлово-комунальні послуги,
якщо вони фактично користувалися ними.

Разом із тим відповідно до загальних
умов виконання зобов'язання,
установлених статтею 526 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.
Недотримання таких вимог призводить до
порушення зобов'язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901,
частини першої статті 903 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а.
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму на користь кредитора
відповідно до цивільно-правового
договору або з інших підстав,
визначених законом, є грошовим
зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому
замовник зобов'язаний оплатити надану
послугу в грошах, а виконавець має
право вимагати від замовника
відповідної оплати, тобто в якому
передбачено передачу грошей як
предмета договору або сплату їх як ціни
договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти
висновку про те, що правовідносини, які
склалися між сторонами, є грошовим
зобов'язанням, в якому, серед інших прав
і обов'язків сторін, на боржників
покладено виключно певний
цивільно-правовий обов'язок з оплати
отриманих житлово-комунальних послуг,
якому кореспондує право вимоги
кредитора (частина перша статті 509 ЦК
України) - вимагати сплату грошей за
надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи
правовідносин сторін як грошових
зобов'язань на них поширюється дія
частини другої статті 625 ЦК України як
спеціальний вид цивільно-правової
відповідальності за прострочення
виконання зобов'язання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої
статті 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" правова
норма щодо відповідальності боржника
за несвоєчасне здійснення оплати за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені не виключає застосування правових
норм, установлених у частині другій
статті 625 ЦК України. Інфляційне
нарахування на суму боргу за порушення
боржником грошового зобов'язання,
вираженого в національній валюті та
трьох відсотків річних від
простроченої суми полягає у
відшкодуванні матеріальних витрат
кредитора від знецінення грошових
коштів у наслідок інфляційних процесів
та отримання компенсації (плати) від
боржника за неправомірне користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові, тому
ці кошти нараховуються незалежно від
сплати ним неустойки (пені) за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язання.

Відповідно до п.17 «Правил надання
населенню послуг з газопостачанні»
затверджених Постановою КМУ № 2246 від
09.12.1999р. розрахунковим періодом для
визначення розміру оплати послуг з
газопостачання є календарний місяць.
Плата за надані протягом
розрахункового періоду послуги з
газопостачання вноситься не пізніше 10
числа наступного місяця, якщо
договором не встановлено інший строк.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 з 1988 року
зареєстровані та мешкають у будинку
АДРЕСА_1

Згідно наданого розрахунку
заборгованості внаслідок нерегулярної
оплати вказаних послуг, за період з 01
листопада 2011 року по 01 травня 2013 року
утворилась заборгованість у розмірі
18029 грн. 77 коп. З вказаного розрахунку
вбачається, що зв 2012 рік відповідачами
використано природного газу більше 6000
м.3 та нарахування за газ проводилось за
тарифами 2,2482 за 1 м 3 газу.Крім того, було
проведено нарахування за нормами
споживання природного газу у зв'язку з
виявленим самовільного підключення з
18.10.2012 року по 11.12.2012 року.Вказане
нарахування проведено на підставі п.2.1
Постанови НКРЕ №475 від 29.05.2003р. «Про
затвердження Порядку відшкодування
збитків, завданих газопостачальній або
газотранспортній організації
внаслідок порушення споживачем
природного газу Правил надання
населенню послуг з газопостачання»,
якою передбачено, що у разі
самовільного підключення газових
приладів, пристроїв споживача до
системи газопостачання шлюхом зри ву
або пошкодження цілості пломб на
відключаючи пристроях перед газовими
приладами та пристроями, засувками на
вводі в будинок, пошкодженні або знятті
заглушок без врізки у підземні
газопроводи, розрахунок збитків
здійснюється за нормами споживання
природжного газу населенням у разі
відсутності газових лічильників.

З розрахунку позивача та пояснень
представника ПАТ «Донецькміськгаз»
Новікова О.О. в судовому засіданні
апеляційного суду, вбачається, що 18
жовтня 2012 року контролером зафіксовано
смпоживання газу відповідачами, в той
час, як газопостачання було тимчасово
припинено, а лічильник опломбовано
05.07.2012 року .05 липня 2012 року
контролерами було зафіксовано
показання лічильника на 05.07.2012 року в
розмірі 15924 м.3, а на час перевірки 18.10.2012
року зазначено розмір спожитого
відповідачами газу -21321 м.3, що свідчить
про без облікове споживання газу поза
приладом обліку.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Доводи апеляційної скаргим стосовно
недоведеності позовних вимог
спростовані наданими позивачем
доказами, які узгоджуються з
матеріалами справи.

Апеляційним судом перевірено
розрахунок інфляційних та 3% річних за
вказаний період і вони складають: 3%
річних - 677 грн. 04 коп., а інфляційні - 124
грн. 27 коп.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
солідарне стягнення з відповідачів на
користь позивача заборгованості за
надані послуги, 3% річнгих та
інфляційних.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції повно, всебічно та правильно
встановив обставини справи та
відповідні їм правовідносини, з'ясував
доводи і заперечення сторін,
встановленим обставинам та доказам дав
належну оцінку та дійшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не дають
підстав вважати, що судом першої
інстанції були допущені порушення норм
матеріального та процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах
якої діє ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Донецька від 03 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді: