Справа № 346/6996/13-ц
Провадження № 22-ц/779/246/2014
Головуючий у 1 інстанції Хільчук І. І.
Суддя-доповідач Шишко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Шишка А.І.,

суддів:
Беркій О.Ю., Пнівчук О.В.,

секретаря
Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Коломийського
міськрайонного суду від 28 листопада 2013
року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 28 листопада 2013 року відмовлено
у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про зменшення розміру аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 229
грн. 40 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на незаконність та
необґрунтованість судового рішення, що
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
так як судом неповно з'ясовано
обставини справи, а тому висновки суду
не відповідають фактичним обставинам
справи. У зв'язку з цим, апелянт просить
рішення суду першої інстанції змінити,
зменшивши розмір аліментів на
утримання неповнолітньої дочки до 400
грн. щомісячно.

Апелянт свої вимоги обґрунтовує
тим, що за станом здоров'я та
матеріальним станом в нього не має
можливості сплачувати аліменти в
розмірі ? частки з усіх видів заробітку
(доходів), оскільки з 2009 року він
проживає однією сім'єю з ОСОБА_4 та її
сином - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. А тому,
згідно вимог ст.192 СК України та
положень п.17 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", розмір аліментів
підлягає зменшенню до 400 грн. на місяць.

При цьому, суд першої інстанції
взяв до уваги лише пояснення
відповідача, яка не підтвердила їх
належними та допустимими доказами.
Зокрема, відповідач не надала жодних
доказів про зміну матеріального та
сімейного стану або погіршення
здоров'я. Також, ОСОБА_3 не надала
доказів, які б підтверджували її
потребу в витратах на утримання дитини
в розмірі ? частки всіх видів заробітку
позивача.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи
апелянта, заперечення відповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам щодо законності та
обґрунтованості.

Відповідно до вимог ст.10 Цивільного
процесуального кодексу України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
та іншими учасниками процесу доказів.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач є фізично
здоровою людиною, часто виїздить до
Києва на роботу, в результаті чого має
стабільний дохід, а тому, не має
підстав, згідно ст.192 СК України, для
зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

Як встановив суд першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у
зареєстрованому шлюбі, у якому в них
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилась дочка
ОСОБА_6, яка на даний час проживає разом
з матір'ю.

Згідно постанови Коломийського
міського суду від 16.10.2000 року ОСОБА_2
зобов'язано виплачувати аліменти на
користь ОСОБА_3 в розмірі ? частин всіх
видів заробітку щомісячно, але не менше
? неоподаткованого мінімуму доходів
громадян в місяць на утримання
неповнолітньої дочки - ОСОБА_6 до
досягнення нею повноліття.

Згідно до ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК, при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України,
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим кодексом.

Колегія суддів приходить до висновку,
що суд першої інстанції, відповідно до
вимог ст. 182, 192 СК України, належним
чином дослідив та врахував обставини
справи, а саме: матеріальне становище
платника аліментів; величину
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, встановлену
законодавством; те, що позивач працює
та має стабільний високий дохід; інших
утриманців та стягнень по виконавчих
листах немає, а також врахував
положення ст.180 СК про те, що обов'язок
утримувати дитину є рівною мірою
обов'язком як матері так і батька.

Позивач не надав суду достатніх
доказів погіршення свого
матеріального стану. Те що він проживає
однією сім'єю з ОСОБА_4 не може
слугувати достатньою підставою для
зменшення розміру аліментів, оскільки
спільних дітей вони не мають, а доказів
того, що він витрачає значні кошти у
зв'язку з проживанням з новою сім'єю ним
також не надано.

В той же час, ОСОБА_3 на утриманні має
трьох неповнолітніх дітей та отримує
допомогу, як малозабезпечена сім'я в
управлінні праці та соціального
захисту населення з 01.10.2013 року до 01.04.2014
року (а.с.16).

А тому, суд зробив обґрунтований
висновок про те, що ОСОБА_2 спроможний
сплачувати і надалі аліменти в розмірі
? частин всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше ?
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян в місяць.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що ОСОБА_2 пред'явив позов на
підставі ст.192 СК України, яка надає
можливість зменшити або збільшити
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Як вбачається з постанови
Коломийського міського суду від 16.10.2000
року, кошти на утримання дитини були
присуджені у частці від доходу її
батька. Таким чином, збільшення або
зменшення розміру аліментів можливе
шляхом збільшення або зменшення частки
від доходу ОСОБА_2 В той час, як ОСОБА_2
фактично ставить вимогу про заміну
способу виконання батьком обов'язку
утримувати дитину, який встановив суд,
а саме, стягувати з нього аліменти у
твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн.
щомісячно, що суперечить вимогам ст.192
СК України та ст.11 ЦПК України.

ОСОБА_2 не позбавлений права в
майбутньому за наявності підстав,
передбачених ст.192 СК України,
звернутись з позовом про зменшення
розміру аліментів.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції обставини справи з'ясовано
всесторонньо і повно та ухвалено
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
обґрунтованості якого доводи
апеляційної скарги не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного
суду від 28 листопада 2013 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
А.І. Шишко

Судді:
О.Ю. Беркій

О.В. Пнівчук