Справа № 573/1136/14-ц
Номер провадження 2-о/573/54/14
РІШЕННЯ

іменем України

19 червня 2014 року Білопільський
районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді
Терещенко О. І.,

з участю секретаря
Кислої Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Білопіллі
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа Білопільська
державна нотаріальна контора про
встановлення факту родинних відносин
та факту належності
правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2014 року заявник ОСОБА_1
звернувся до суду із заявою про
встановлення факту родинних відносин
та факту належності
правовстановлюючих документів,
мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5
померла його тітка ОСОБА_2. Після її
смерті відкрилась спадщина, до складу
якої увійшов житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. За свого життя
ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе своє
майно заповіла заявнику у справі. Для
оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_1
звернувся до нотаріуса, але нотаріус
йому роз'яснила, що не можливо на даний
час видати свідоцтва на спадщину,
оскільки виявилося, що тітка ОСОБА_2
мала право лише на 1/4 частину житлового
будинку по АДРЕСА_1 згідно договору
дарування від 05 серпня 1969 року між нею
та матір'ю заявника ОСОБА_3. Враховуючи,
що при житті ОСОБА_2, проживаючи у
даному будинку та здійснюючи за ним
догляд, фактично прийняла інші 3/4
частини вищевказаного будинку, а саме:
1/2 частину після баби заявника ОСОБА_4
та 1/4 частини після тітки заявника
ОСОБА_5. ОСОБА_1 має намір оформити у
нотаріуса свої спадкові права на весь
будинок відразу. Але при подачі
документів нотаріусу виявилося, що у
правовстановлюючих та особистих
документах його рідних їх прізвища та
ім'я українською та російською мовами
мають розбіжності, зокрема: прізвища
тіток та баби заявника записано як
ОСОБА_4, замість ОСОБА_4, а ім'я тітки
ОСОБА_2 записано як ОСОБА_2.

Посилаючись на те, що внаслідок
допущених помилок у особистих та
правовстановлюючих документах на
вищевказаний будинок, заявник не може
реалізувати своє право на спадщину за
заповітом, ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою, в якій просив: визнати факт
родинних відносин, а саме: що ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_7, є рідними
сестрами між собою і дочками ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та доводяться
рідними тітками та бабою заявника.

Також заявник просив визнати факт
належності правовстановлюючих
документів, а саме: що ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно належало
свідоцтво про право приватної
власності на 1/4 частину житлового
будинку АДРЕСА_1, видане 12 червня 1969
року, де її прізвище, ім'я та по батькові
російською мовою записане як "ОСОБА_5",
а також, що ОСОБА_2 дійсно належав
договір дарування від 05 серпня 1969 року
на 1/4 частину житлового будинку
АДРЕСА_1, де її ім'я помилково зазначено
як ОСОБА_2.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився,
надав письмову заяву про розгляд
справи у його відсутність, заяву
підтримує повністю.

Представник Білопільської державної
нотаріальної контори в судове
засідання також не з'явився, завідувач
Білопільської державної нотаріальної
контори Ковальова Л.Б. направила до
суду листа про розгляд справи без
участі їх представника.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
сторін за наявними в справі доказами
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до вимог
ч.2 ст.197 ЦПК України.

Повно, всебічно та об'єктивно
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до
наявної в матеріалах справи копії
паспорту серії НОМЕР_1, виданого
Білопільським РВ УМВС України в
Сумській області 21 жовтня 2002 року,
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в місті
Білопілля Сумської області (а. с.4 ).

Його батьками є ОСОБА_9 та нині покійна
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження заявника та свідоцтва про
смерть його матері.

Мати заявника - ОСОБА_7 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Білопіллі. В посвідці
про народження її прізвище російською
мовою записане як "ОСОБА_7", а її
батьками записані "ОСОБА_11" та "ОСОБА_4",
що підтверджується посвідкою про
народження (а.с.6)

07 серпня 1952 року мати заявника
одружилась з ОСОБА_9 та взяла після
одруження прізвище чоловіка ОСОБА_7
(а.с.25). В свідоцтві про одруження
батьків заявника дівоче прізвище
матері заявника російською мовою було
записане "ОСОБА_7".

ОСОБА_7 мала двох сестер: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
брата ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, які
доводяться рідними тітками та дядьком
заявнику ОСОБА_1

Проте в свідоцтвах про народження
тіток та матері заявника їх прізвища
містять розбіжності, зокрема: згідно
архівного витягу запису про народження
ОСОБА_5 її прізвище російською мовою
зазначене як "ОСОБА_5", а батьками
російською мовою записані "ОСОБА_11 и
ОСОБА_4". В свідоцтві про народження
ОСОБА_2 її прізвище російською мовою
записане як "ОСОБА_2", а її батьками
зазначені "ОСОБА_11 и ОСОБА_4".

Виправити помилки у свідоцтвах про
народження тіток та матері ОСОБА_1 на
даний час не можливо, оскільки всі вони
померли.

Дід заявника помер ІНФОРМАЦІЯ_10, його
прізвище в свідоцтві про смерть
російською мовою записане "ОСОБА_11"
(а.с.17).

Баба заявника померла ІНФОРМАЦІЯ_1, її
прізвище в свідоцтві про смерть
російською мовою записане "ОСОБА_4"
(а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла мати заявника
ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом
про її смерть (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.20).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_2, що також
підтверджується свідоцтвом про смерть
( а.с. 22).

Також судом встановлено, що в місті
Білопіллі по АДРЕСА_1 розташований
будинок АДРЕСА_1 (а.с.7-9).

За життя ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_6, отримала свідоцтво про
право приватної власності на 1/4 частку
вказаного вище будинку АДРЕСА_1. Проте в
свідоцтві про право власності від 12
червня 1969 року її прізвище було
записано російською мовою як "ОСОБА_5"
(а.с.12).

Баба заявника 05 серпня 1969 року отримала
свідоцтво на право власності на 1/4
частку вказаного вище будинку, як
спільного майна подружжя, та свідоцтво
про право на спадщину на 1/4 частку
вказаного вище будинку після смерті
чоловіка ОСОБА_11 Прізвище баби
заявника в свідоцтвах записане
українською мовою як ОСОБА_4 (а.с.13-14).

Також судом встановлено, що 05 серпня 1969
року був укладений договір дарування,
за яким мати заявника подарувала своїй
сестрі ОСОБА_2 1/4 частку вказаного вище
будинку. Проте помилково замість
вірного ім'я ОСОБА_2 в договорі прізвище
обдарованої було зазначено як ОСОБА_2.
Крім того, прізвище як матері заявника,
так і тітки було зазначено як ОСОБА_4
(а.с.10-11).

Згідно технічного паспорту на будинок
АДРЕСА_1 від 05 березня 2011 року 1/4 частина
будинку належала ОСОБА_5 згідно
свідоцтва про право власності на
житловий будинок від 12 червня 1969 року,
2/4 частини будинку належали ОСОБА_4 ( 1/4
частини згідно свідоцтва про право
власності на частку у спільному майні
подружжя від 05 серпня 1969 року і 1/4
частини згідно свідоцтва про право на
спадщину після смерті чоловіка від 05
серпня 1969 року) та 1/4 частина будинку
належала ОСОБА_2 згідно договору
дарування від 05 серпня 1969 року (а.с.29-33).

Відповідно до заповіту від 11 березня 2011
року, посвідченого державним
нотаріусом Білопільської державної
нотаріальної контори та
зареєстрованого в реєстрі за № 386,
ОСОБА_2 усе своє майно, яке буде
належати їй на день смерті, де б воно не
знаходилось і з чого б воно не
складалось, а також все те, на що вона за
законом матиме право, заповіла ОСОБА_1,
заявнику у справі ( а.с.23).

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК
України суд розглядає в порядку
окремого провадження цивільні справи
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту родинних відносин між фізичними
особами.

Відповідно до постанови Пленуму ВС
України від 31 березня 1995 року суди
розглядають справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення,
якщо згідно з законом такі факти
породжують юридичні наслідки, тобто
від них залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян; чинним законодавством не
передбачено іншого порядку їх
встановлення; заявник не має іншої
можливості одержати або відновити
загублений або знищений документ, який
посвідчує факт, що має юридичне
значення.

У зв'язку із неоднаковим написанням
прізвищ родичів заявника українською
та російською мовами, заявник
позбавлений можливості оформити
правовстановлюючі документи на
будинок у нотаріуса та вільно
розпоряджатись спадковим майном.

Таким чином суд вважає за необхідне
заяву ОСОБА_1 задовольнити і встановити
той юридичний факт, що ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_7, є рідними
сестрами між собою і дочками ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_1,
відповідно, приходиться їм
племінником, сином та онуком. А також
встановити факт, що ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно належало свідоцтво
про право приватної власності на 1/4
частину житлового будинку АДРЕСА_1,
видане 12 червня 1969 року, де її прізвище,
ім'я та побатькові російською мовою
записане як "ОСОБА_5", а також, що ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно
належав договір дарування від 05 серпня
1969 року на 1/4 частину житлового будинку
АДРЕСА_1, де її ім'я помилково зазначено,
як ОСОБА_2, а прізвище вказано ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 4, 10, 197, 209, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту
родинних відносин та факту належності
правовстановлюючих документів
задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а
саме, що ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_7, є рідними сестрами між
собою і дочками ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_1, відповідно,
приходиться їм племінником, сином та
онуком.

Визнати факт належності
правовстановлюючих документів, а саме,
що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6,
дійсно належало свідоцтво про право
приватної власності на 1/4 частину
житлового будинку АДРЕСА_1, видане 12
червня 1969 року, де її прізвище, ім'я та
по батькові російською мовою записане
як "ОСОБА_5", а також, що ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно належить
договір дарування від 05 серпня 1969 року
на 1/4 частину житлового будинку
АДРЕСА_1, де її ім'я помилково зазначено
як ОСОБА_2, а прізвище вказано ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя