АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22 -ц-796- 9399/2014 р.
Головуючий в 1 інстанції- Макаренко
Доповідач - Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

«23» вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого -
Барановської Л.В.

Суддів - Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 13.06.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Авто Просто»
про визнання угоди недійсною та
стягнення коштів.

Заслухавши доповідь судді
Барановської Л.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

В С ТА Н О В И Л А

У жовтні 2012 р. ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ТОВ «Авто Просто»
про визнання угоди недійсною та
стягнення коштів.

Рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 13 червня 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на те, що суд не дав
належної оцінки доказам по справі,
неповно з'ясував обставини справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.03.2010 р. між ТОВ
«Авто Просто» та ОСОБА_1 укладено угоду
з метою придбання останнім автомобіля
«Чері» на суму 62400 грн. (а.с.8) Відповідно
до умов договору позивач сплатив 2246
грн. 40 коп. та 15500 грн. вступного внеску,
а також 12793 грн. 71 коп. щомісячних
платежів, що склало 30540 грн. 11 коп.

Відповдіно до ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживач має
право відмовитися від договору про
виконання робіт (надання послуг) і
вимагати відшкодування збитків, якщо
виконавець своєчасно не приступив до
виконання зобов'язань за договором або
виконує роботу так повільно, що
закінчити її у визначений строк стає
неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач неодноразово здійснював
платежі, тобто виконував умови угоди,
що підтверджує, що підписання угоди, її
умови та зміст повністю влаштовували
позивача, були йому добре відомі та він
вважав їх вигідними для себе.

Відповідно до угоди та додатків до неї
учасник має можливість самостійно
регулювати строк отримання ним
автомобіля в залежності від своїх
фінансових можливостей. Учасник вправі
прискорити отримання автомобіля
шляхом механізму накопичення внесків,
сплачуючи авансові внески або
приймаючи участь в пропозиції
авансових внесків. Відтак, строк
отримання автомобіля певним учасником
системи АВТО ТАК залежить від його
«фінансової активності». Як найменший
строк отримання автомобіля - перший
місяць, в якому здійснюється розподіл
автомобіля, найбільший - останній
місяць існування групи.

Згідно ст. 6 ЦК України сторони мають
право укласти договір, який не
передбаченийактами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства. Сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами. Сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд. Сторони в
договорі не можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства, якщо в цих актах прямо
вказано про це, а також у разі, якщо
обов'язковість для сторін положень
актів цивільного законодавства
випливає з їх змісту або із суті
відносин між сторонами.

Судом також встановлено, що укладена
між TOB «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 угода
складається з основного тексту угоди,
додатку № 1 та додатку № 2 (Правила
функціонування системи придбання в
групах АВТО ТАК) та додатку №4.
Відповідно до ст. 10 угоди «підписання
цієї Угоди, а також Додатків до неї, є
свідченням факту ознайомлення,
розуміння Сторонами та згоди Сторін з
усіма визначеннями, умовами та змістом
угоди та додатків до неї. Сама угода та
додаток №2 до неї містять описання
послуг, що надаються TOB «АВТО ПРОСТО», а
тому посилання позивача на те, що йому
була надана недостовірна і неповна
інформація є безпідставними.

Крім того, положення ст. 15 вказаного
Закону, яка стосується права споживача
на іформацію про продукцію не
розповсюджуються на відносини, що
виникли між сторонами стосовно
укладення договору про надання послуг.

Нечесна підприємницька практика
забороняється. Нечесна підприємницька
практика включає: 1) вчинення дій, що
кваліфікуються законодавством як
прояв недобросовісної конкуренції; 2)
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною. Якщо
підприємницька практика спонукає або
може спонукати споживача дати згоду на
здійснення правочину, на який в іншому
випадку він не погодився б, така
практика вводить в оману стосовно:
основних характеристик продукції,
таких як: її наявність, переваги,
небезпека, склад, методи використання,
гарантійне обслуговування, метод і
дата виготовлення або надання,
поставка, кількість, специфікація,
географічне або інше походження,
очікувані результати споживання чи
результати та основні характеристики
тестів або перевірок товару. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.(ст.19 Закону)

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами ) вимог,
які встановлені частинами першою-
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього кодексу (ч.1 ст. 215 ЦК України )

Між тим, в останньому абзаці угоди
вказано: «Учасник заявляє, що отримав
усі коректно викладені пояснення від
представника «Авто Просто», уважно
прочитав та зрозумів Угоду та Додатки
до неї, що засвідчує своїм підписом, а в
останньому абзаці додатку №2 до угоди
зазначено: «Учасник своїм підписом
засвідчує факт ознайомлення та згоду з
умовами угоди, підтверджує свої права
та обов'язки за угодою, підтверджує
здатність набувати прав та обов'язків
за угодою».

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем на виконання умов угоди було
сплачено перший платіж та
неодноразово сплачувались повні
місячні внески, то підстав вважати
укладення угоди позивачем, що не
відповідало його волевиявленню не має.

Також суд обґрунтовано врахував, що
відповідно до п.13.8 додатку №2 до угоди
учаснику надається 7 днів для того, щоб
він міг детально ознайомитись з Угодою
та прийняти її чи відмовитись від
участі в системі АВТО ТАК. При цьому, у
випадку розірвання угоди протягом
семи днів з дати її підписання
учаснику повертається сума всіх
коштів, внесених ним на рахунок ТОВ
«АВТО Просто», чим позивач не
скористався.

ОСОБА_1 посилається на те, що
відповідач не мав права укладати
правочин без відповідного дозволу
(ліцензії ) в рамках здійснення
діяльності, що підпадала під ознаки
фінансової послуги.

Відповідно до п.З Прикінцевих положень
Закону України № 3462-IV від 02.06.2011 року,
фінансові установи зобов'язані
протягом одного року з дня набрання
чинності цим Законом привести свою
діяльність у відповідність із вимогами
цього Закону.

Таким чином, законодавець надав
фінансовим установам, що надають
послуги з адміністрування фінансових
активів для придбання товарів у групах,
термін в один рік, починаючи з 09.01.2012
року, для того, щоб отримати ліцензію на
здійснення своєї діяльності.

Крім того, в п.4 Прикінцевих положень
Закону України № 3462-IV від 02.06.2011 року
зазначено наступне: «Спеціально
уповноваженому органу виконавчої
влади у сфері регулювання фінансових
послуг у шестимісячний строк з дня
опублікування цього Закону розробити
та затвердити ліцензійні умови
здійснення діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах».

Розпорядження Нацкомфінпослуг № 1676
"Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах" (далі
-Ліцензійні умови) було прийнято лише
09.10.2012 року, а набрало чинності 12.11.12
року (з опублікування).

Зокрема, розділом Ліцензійними умовами
було визначено вичерпний перелік умов,
яким має відповідати заявник для
отримання ліцензії на провадження
діяльності з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах, порядок подання
документів для отримання ліцензії,
механізм її отримання тощо.

Також вбачається, що без Ліцензійних
умов був відсутній механізм
врегулювання відносин між органом, що
уповноважений видавати ліцензії на
здійснення діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах та
фінансовими установами, які мають
намір їх отримати.

Таким чином, з моменту набрання
чинності Розпорядженням
Нацкомфінпослуг №1676 « Про
затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах" та до
моменту звернення відповідача до
Нацкомфінпослуг із заявою про видачу
ліцензії, TOB "Авто Просто" готувало
необхідний пакет документів, що
подається разом із заявою на видачу
ліцензії, при цьому не порушуючи річний
термін встановлений п.З Прикінцевих
положень Закону України № 3462-IV від
02.06.2011 року.

Враховуючи вищезазначене та той факт,
що Угоду між позивачем та відповідачем
було укладено 31.03.2010 року, посилання
ОСОБА_1 на те, що TOB "Авто Просто"
зобов'язане було мати ліцензію в день
підписання Угоди, необгрунтовані та
спростовуються п. З Прикінцевих
положень Законом України № 3462-IV від
02.06.2011 року «Про внесення змін до деяких
законів України щодо регулювання
ринків фінансових послуг».

За таких обставин суд мав підстави для
відмови в позові.

Суд повно та всебічно з»ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків
рішення суду не спростовують .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и
л а

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 13.06.2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді