РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

28.05.2014 року.
Франківський районний суд м. Львова в
складі:

головуючого - судді
Мартинишин М.О.

при секретарі Кметь
Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ПАТ «Ідея
Банк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд з позовом
про стягнення із відповідача
заборгованості за кредитним договором
в сумі 52779,05 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що 13.02.2008 року між
ПАТ «Плюс Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1
укладено договір № Г17.100.70899, згідно
якого остання отримала кредит у
розмірі 10900,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 19,10 %
річних, з погашенням кредиту та
процентів у терміни, передбачені
встановленим Кредитним договором
графіком щомісячних платежів.

Загальна сума заборгованості
відповідача за договором № Г17.100.70899 від
13.02.2008 року станом на 10.12.2013 року
становить 52779,05 грн..

Відповідач не вживає жодних заходів,
які свідчать про наміри виконувати
зобов'язання передбачені Кредитними
договорами, ухилитися від виконання
зобов'язань перед Банком.

Просить позов задовольнити.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав заяву про
слухання справи у його відсутності,
позов підтримує повністю, просить
такий задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини своєї неявки суд
не повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про день, час та місце
слухання справи, на підставі ст.ст.169,224
ЦПК України суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи
доказів(постановляє заочне рішення).

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Судом встановлено, що 13.02.2008 року
між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1
укладено договір № Г17.100.70899, згідно
якого остання отримала кредит у
розмірі 10900,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 19,10 %
річних, з погашенням кредиту та
процентів у терміни, передбачені
встановленим Кредитним договором
графіком щомісячних платежів.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язаний надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК
України).

Як вбачається із довідки-розрахунку
заборгованості відповідача за
договором № Г17.100.70899 від 13.02.2008 року
станом на 10.12.2013 року становить 52779,05
грн.(а.с.2).

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В силу приписів ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання
припиняються виконанням проведеним
належним чином.

Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Станом на 28.05.2014 року відповідач не вніс
кошти на погашення заборгованості
перед позивачем.

Відповідно до ст.4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК
України суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

На підставі вищенаведеного,
оскільки відповідач за договором №
Г17.100.70899 від 13.02.2008 року не сплатив у
встановлені строки заборгованість, суд
вважає, що позов слід задовольнити та
стягнути з відповідача на користь
позивача кошти у сумі 52779,05 грн..

Згідно ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача слід
солідарно стягнути понесені останнім
судові витрати в розмірі 527,79 грн.
судового збору, що було сплачено при
поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 27, 31, 60, 88, 169,
212-215, 224-225 ЦПК України, ст.ст. 526, 533, 553, 554,
599, 610-612, 623-625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея
Банк» заборгованість за кредитним
договором в сумі 52779,05 грн. та судові
витрати у розмірі 527,79 грн. судового
збору, що було сплачено при поданні
позовної заяви, а всього разом 53306,84
грн.(п'ятдесят три тисячі триста шість
гривні вісімдесят чотири копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте
Франківським районним судом м. Львова,
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Мартинишин М.О.