РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року Підволочиський
районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді
Могачевської В.Й.

за участю секретаря судового засідання
Реєнт Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Підволочиська селищна рада, про
порушення засад добросусідства,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною
заявою до ОСОБА_2 , третя особа -
Підволочиська селищна рада, в якій
просила постановити рішення суду, яким
зобов'язати відповідачку ОСОБА_2
привести зелені насадження у
відповідність до вимог державних
будівельних норм, зобов'язавши
забравши їх від межі земельної ділянки,
котра розділяє їх садиби на відстань,
що відповідає нормам чинного
законодавства, а саме: кущі, аличу,
явори, горіхи, сливи, яблуні, вишні,
ясени, бузину, оскільки їх наявність
перешкоджає їй використовувати її
земельну ділянку. Обґрунтовуючи свої
позовні вимоги позивачка посилалася на
те, що вона проживає в житловому
будинку АДРЕСА_1 який належить їй на
праві власності згідно свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
серії САА № 563899 від 07.10.2003 року.

По сусідству з нею, в будинку АДРЕСА_1
проживає відповідачка ОСОБА_2, яка з
порушенням вимог державних
будівельних норм на межі між їхніми
господарствами висадила зелені
насадження.

Про усунення даних порушень вона
неодноразово зверталася до неї, однак
остання не реагує на її прохання.

Крім того вона також зверталася з
письмовими заявами до Підволочиської
селищної ради в яких просила вирішити
питання щодо законності розташування
зелених насаджень в господарстві
громадянки ОСОБА_2

23 вересня 2008 року їй надійшла відповідь
з Підволочиської селищної ради в якій
зазначено, що в результаті обстеження
господарства ОСОБА_2 виявлений горіх,
який росте на відстані 0.5 -0.6 м. від її
межі.

Комісією було запропоновано
відповідачці зрізати даний горіх.

Крім того, 13.12. 2013 року на її звернення
Підволочиською селищною радою їй також
було направлено відповідь про розгляд
її заяви, в якій зазначено, що по
суміжному будинковолодінні, а саме по
АДРЕСА_1, зелені насадження, а саме:
фруктові дерева та кущі ростуть з
порушенням державних будівельних норм
ДБН -72-92 «Житлові будинки для
індивідуальних забудовників України» .

Відстань зелених насаджень повинна
становити від межі сусідньої ділянки
до осі дерева 3 ( три ) метри, для кущів -1 (
один ) метр .

Враховуючи вимоги ст. 103 ЗК України про
те, що власники та землекористувачі
земельних ділянок повинні обирати такі
способи використання земельних
ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей, а саме затінення,
задимлення, неприємні запахи шумове
забруднення тощо, вважає, що зі сторони
ОСОБА_2 є порушення вимог земельного
законодавства.

В судовому засіданні позивачки позов
підтримала, дала пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві. При цьому
доповнила що вони з відповідачкою
проживають по сусідству. Більше
тридцяти років між ними виникають
непорозуміння через те, що на межі між
їх господарствами остання
понасаджувала багато дерев і кущів,
корені і гілки яких проникають на її
сторону і чинять їй перешкоди (
затіняють її земельну ділянку, яку вона
не може використовувати за цільовим
призначенням - для вирощування
сільськогосподарських культур, так як
там нічого не хоче рости). А оскільки на
її прохання позрізати кущі і дерева
відповідачка не реагує, вона змушена
звернутися з даним позовом в суд.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала
та пояснила, що вона з 1967 року по даний
час проживає в будинку по АДРЕСА_1.
Після смерті чоловіка, який помер в 1978
році стала власником житлового будинку
і земельної ділянки на якій
розташований будинок. Її чоловік
посадив фруктові дерева, побудував
господарські будівлі. Так як їх будинок
знаходиться на схилі в сторону
господарства сусідки ОСОБА_1 ще при
житті вище межі чоловік поставив
огорожу ( металеву сітку ), пізніше мав
поставити мур на межі під огорожу,
однак через півтора року помер, а тому
не встиг цього зробити. Після смерті
чоловіка сусідка ОСОБА_1 ( позивачка по
справі ) захватила схил, розкопала його
і незаконно приватизувала земельну
ділянку. А так як її житловий будинок
розташований вище, через розкопаний
позивачкою схил сповзає земля,
оскільки вона проживає одна, одержує
мінімальну пенсію, не має можливості
поставити мур, а дерева, яким більше
сорока років і опинилися близько межі
землеволодіння позивачки ОСОБА_1 хоч
трохи утримують грунт . Однак, вона
постійно обрізає гілки і корені, щоб не
проникали на господарство позивачки.
Визнає, що гілки з однієї яблуні
знаходяться за межею її господарства,
однак вона їх обов'язково обріже.

Представник Підволочиської селищної
ради Бадулін Ю.І. при вирішенні даної
справи покладається на думку суду .

При цьому повідомив, що і позивачка і
відповідачка неодноразово зверталися
в селищну раду з заявами щодо порушення
земельного законодавства. Для
вирішення їх заяв за місцем проживання
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виходили комісії з
представників селищної ради, в тому
числі і 20 червня 2014 року, якими було
встановлено, що на обох земельних
ділянках недалеко від межі ростуть
дерева і на господарстві ОСОБА_2 також і
кущі малини. Деякі корені і гілки,
зокрема з найбільшої яблуні проникають
на суміжні території. Однак з
урахуванням того, що в даний час
відмінено дію ДБН, якими чітко було
визначено віддаль від межі на якій
могли рости зелені насадження, і
позивачка і відповідачка являються
власниками житлових будинків та
земельних ділянок вони, як органи
місцевого самоврядування без рішення
суду не мають права втручатися у
здійснення власником повноважень щодо
володіння, користування та
розпорядження земельними ділянками,
вони роз'яснили сторонам їх права та
обов'язки.

Вислухавши пояснення сторін і
представника третьої особи, дослідивши
та оцінивши докази по справі, суд
приходить до висновку що позов
підлягає до задоволення частково,
виходячи з таких міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що
земельна ділянка позивачки ОСОБА_1
знаходиться по сусідству з земельною
ділянкою відповідачки ОСОБА_2

На межі між їхніми земельними
ділянками з обох сторін ростуть
фруктові дерева, а зі сторони ОСОБА_2
також кущі малини, що стверджується
актом обстеження зелених насаджень на
земельних ділянках гр. ОСОБА_1, по
АДРЕСА_2, та гр. ОСОБА_2, - АДРЕСА_3, від 20
червня 2014 року, складеним комісією з
представників селищної ради та
представників відділу містобудування
та архітектури Підволочиської РДА.

Враховуючи те, що на даний час
відмінена дія ДБН, котрими чітко було
визначено віддаль від межі сусідньої
земельної ділянки, на якій могли рости
дерева та кущі, а всі питання щодо
використання земельних ділянок
сусідами регулюються главою 17 ( ст.
ст.103-109 3К України) згідно вимог яких
власники та землекористувачі
земельних ділянок повинні обирати такі
способи використання земельних
ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей ( затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення).
У випадку проникнення коренів і гілок
дерев з однієї земельної ділянки на
іншу власники та землекористувачі
земельних ділянок мають право
відрізати корені дерев і кущів, які
проникають із сусідньої земельної
ділянки, якщо таке проникнення є
перепоною у використанні земельної
ділянки за цільовим призначенням.

Враховуючи наведене, а також приймаючи
до уваги той факт, що земельна ділянка
відповідачки розташована вище
земельної ділянки позивачки, дерева і
кущі , які ростуть на її ( відповідачки )
земельній ділянці стримують грунт від
зсуву, що підтвердив представник
Підволочиської селищної ради, який
неодноразово виходив на місце
проживання сторін, який також
повідомив, що деякі гілки, за винятком
гілок однієї з яблунь, яка розташована
найдальше від межі, проникають на
територію господарства ОСОБА_1, однак
не створюють жодних перешкод позивачці
для використання належної їй земельної
ділянки за цільовим призначенням.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
57, 64, 209, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 103 - 109 ЗК
України, суд,

вирішив :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди
ОСОБА_1 у використанні належної їй (
ОСОБА_1 ), земельної ділянки відповідно
до її цільового призначення, а саме -
зобов'язати ОСОБА_2 зрізати гілки та
корені дерев і кущів, які проникають з
її земельної ділянки на земельну
ділянку ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на його
оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано до
апеляційного суду Тернопільської
області через Під волочиський районний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя: