Ухвала

іменем україни

02 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В.,
Колодійчука В.М.,

Мазур Л.М.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні 3/5 частиною житлового
будинку та стягнення моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
заочне рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 жовтня 2013 року та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що
відповідачами порушено його право
власності на 3/5 частини житлового
будинку АДРЕСА_1, оскільки останні
відмовляються звільнити спірне
приміщення, яке їм було надано в
тимчасове користування під
адвокатський офіс, за усною
домовленістю.

Заочним рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 жовтня 2013 року позовні
вимоги задоволено частково, усунено
ОСОБА_3 перешкоди у користуванні та
розпорядженні належною йому 3/5 частини
житлового будинку, розташованого по
АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнити
належні ОСОБА_3 на праві власності 3/5
частини житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1. У
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено. Вирішено питання
щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
стягнення моральної шкоди скасовано.
Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 3 000 грн
солідарно. В решті рішення суду
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5
просять скасувати зазначені судові
рішення, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що позивачу на
праві власності належить 3/5
частини житлового будинку АДРЕСА_1, а
перебування відповідачів за усною
домовленістю з позивачем у належній
йому частині житлового будинку,
порушує права останнього на
користування та розпорядження
належним йому майном.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги в частині усунення
перешкод у користуванні будинком, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив з того, що
перебування відповідачів у належній
позивачу 3/5 частини житлового будинку
створює останньому перешкоди у
користуванні та розпорядженні нею.

Разом з тим, скасовуючи рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди та ухвалюючи
рішення про солідарне стягнення зі
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
суму моральної шкоди в розмірі 3 000 грн,
суд апеляційної інстанції виходив з
того, що порушення прав позивача як
власника спричинило останньому
моральні страждання, оскільки він не
міг повноцінно користуватися належним
йому майном.

Враховуючи наведене, суди правильно
застосувавши положення ст. ст. 386,
391 ЦК України та Житлового кодексу УРСР,
дійшли обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог в частині
усунення перешкод у користуванні
власністю.

Крім того, стягуючи суму моральної
шкоди, суд апеляційної інстанції
правильно застосувавши положення ч. 3
ст. 386 ЦК України, виходив з того, що
порушення прав позивача як власника
спричинило останньому моральні
страждання, оскільки він не міг
повноцінно користуватися належним
йому майном.

Перевіривши доводи касаційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів касаційної інстанції
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги та залишення без
змін заочного рішення
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 11
жовтня 2013 року у незмінній після
апеляційного перегляду частині та
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року, оскільки судові
рішення законні та обґрунтовані, а
доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Заочне рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 жовтня 2013 року у
незмінній після апеляційного
перегляду частині та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С.
Ткачук

Судді:

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

Л.М. Мазур

І.М. Фаловська