Справа № 758/78/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 травня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення
заборгованості, мотивуючи свої вимоги
тим, що 02.02.2007 року Закрите акціонерне
товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_1 уклали
кредитний договір № 490022283, відповідно
до умов якого Банк зобов'язується
надати Позичальникові кредит у сумі 20
730,74 дол. США., а Позичальник
зобов'язується в порядку та на умовах,
що визначені Договором повертати
Кредит, виплачувати проценти за
користування Кредитом, сплачувати
неустойки та інші передбачені платежі
в сумі, строки та на умовах, що
передбачені Договором та Додатком № 1
до нього - Графіком погашення кредиту.

Зазначають, що Банк свої зобов'язання
за Договором виконав, надавши
відповідачу-1, кредит у сумі 20 730,74 дол.
США., що підтверджується випискою з
особового рахунку відповідача-1, а
останній же в порушення умов Договору,
свої зобов'язання належним чином не
виконав, в результаті чого має
прострочену заборгованість за
кредитом - 14 036, 25 дол. США, що за курсом
НБУ на дату розрахунку складає - 112 191, 75
грн., за відсотками - 3 408,62 дол. США, що за
офіційним курсом НБУ на дату
розрахунку складає - 27 245, 10 грн.

Також у зв'язку з систематичним
порушенням боржником своїх обов'язків
зі сплати кредиту, відповідно до норм
чинного законодавства та діючого
Кредитного договору йому була
нараховано неустойку (пеню), яка станом
на 24.10.2013 року становила - 195 682, 80 дол.
США, що за офіційним курсом НБУ на дату
розрахунку складало - 1 564 092, 62 грн.
Однак, з огляду на принцип розумності
та справедливості, ПАТ «Альфа-Банк» як
клієнто-орієнтовний Банк, користуючись
своїми процесуальними правами, дбаючи
про виконання відповідачем-1 своїх
зобов'язань зменшує суму нарахованої
неустойки до 11% (одинадцяти відсотків)
та остаточно просить стягнути
солідарно з відповідачів пеню в сумі 172
050, 19 грн.

Крім того посилаються на те, що в
забезпечення виконання зобов'язань
Позичальника, що випливають з
Основного договору, відповідно до ст. 553
ЦК України, 02.02.2007 року Банк та ОСОБА_2,
уклали Договір Поруки № 490022283-П, згідно
до умов якого ОСОБА_2 як поручитель
поручається за виконання
відповідачем-1 обов'язків, що виникли на
підставі Основного договору або можуть
виникнути на підставі нього у
майбутньому. У разі невиконання чи
неналежного виконання Позичальником
будь-яких обов'язків, встановлених
Договором, в тому числі у разі
затримання сплати частини Кредиту
та/або процентів за його користування,
щонайменше на один календарний місяць,
Банк має право вимагати дострокового
виконання зобов'язання з повернення
Кредиту за Договором.

Звертають увагу суду на те, що на
виконання умов Кредитного договору та
Договору поруки відповідачам була
направлена Вимога про дострокове
повернення кредиту, але на дату подання
позовної заяви Вимога не виконана.

На підставі вищевикладеного, а також
керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 553, 554, 623,
624, 625 ЦК України, звертаються з даним
позовом до суду та просять стягнути
солідарно з відповідачів на користь
ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість в
розмірі 311 487, 04 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце слухання справи повідомлений
вчасно та належним чином, до суду надав
заяву відповідно до якої просить
розгляд справи проводити за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі і проти ухвалення
заочного рішення не заперечує.

Відповідачі також в судове засідання
не з'явилися, про день час та місце
слухання справи повідомлені вчасно та
належним чином, причини неявки суду
невідомі.

Суд вважає за можливе розглядати
справу у відсутність вищезазначених
осіб відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК
України.

З письмової згоди представника
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи відповідно до
вимог ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 02
лютого 2007 року між Закритим
акціонерним товариством «Альфа-Банк»
та ОСОБА_1 було укладено Кредитний
договір № 490022283 (а.с. 5-6).

Згідно п. 1.1. зазначеного Кредитного
договору, Банк надає Починальнику
Кредит у сумі 20 730,74 (двадцять тисяч
сімсот тридцять доларів США 74 центи) на
цілі, визначені у п. 1.3 Договору у
порядку, передбаченому п. 1.4. Договору, а
Позичальник зобов'язується своєчасно
та у повному обсязі виплачувати Банку
проценти за користування Кредитом у
розмірі 12 % (дванадцять відсотків)
річних, використати його за цільовим
призначенням, виконати інші умови
Договору та повернути Кредит Банку
рівними частинами, у терміни, визначені
у графіку повернення, який наведено у
Додатку №1 до Договору, але в будь-якому
випадку не пізніше 02.02.2013 року.

Судом встановлено, що Позичальником,
відповідачем по справі ОСОБА_1, було
отримано кредитні кошти в повному
обсязі визначеному Кредитним
договором, а саме в розмірі 20 730, 74 дол.
США, що об'єктивно підтверджується
наданою суду Випискою по особовим
рахункам з 02.02.2007 року по 23.12.2013 року
(а.с. 16), та підтверджує пояснення
позивача про належне виконання Банком
своїх зобов'язань за договором.

Стаття 509 ЦК України визначає, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ст. 526, 525, 610 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як уже зазначалося вище, згідно п. 1.1.
Кредитного договору, Позичальник
зобов'язується своєчасно та у повному
обсязі виплачувати Банку проценти за
користування Кредитом у розмірі 12 %
(дванадцять відсотків) річних,
використати його за цільовим
призначенням, виконати інші умови
Договору та повернути Кредит Банку
рівними частинами, у терміни, визначені
у графіку повернення, який наведено у
Додатку №1 до Договору, але в будь-якому
випадку не пізніше 02.02.2013 року.

Зі змісту зазначених умов договору
вбачається, що сторони погодили
обов'язок Позичальника повертати
позику частинами, розмір яких
визначено Додатком № 1 до Кредитного
договору № 490022283 від 02.02.2007 року (а.с. 7, 8).

Судом встановлено, а відповідачами в
порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України
не спростовано, що не зважаючи на
вимоги вищезазначених норм Цивільного
кодексу України та умов Кредитного
договору, відповідач-1 отримавши
кредитні кошти на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості та платності порушив свої
зобов'язання за Договором, що призвело
до виникнення у нього заборгованості,
яка станом на 23.12.2013 року становила 311 487,
04 грн., і складається з: заборгованості
за кредитом - 112 191, 75 грн.,
заборгованості по відсоткам - 27 245, 10
грн. та пені - 172 050, 19 грн., що об'єктивно
підтверджується наданим суду
Розрахунком заборгованості (а.с. 15),
який суд приймає до уваги як належний
та допустимий доказ в розумінні ст.ст.
58, 59 ЦПК України, який підтверджує факт
наявності у відповідача-1
заборгованості та її розмір.

Зі змісту статті 611 ЦК України
вбачається, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: 1) припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; 2) зміна умов
зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4)
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Стаття 1050 ЦК України визначає, що якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549 - 552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до п. 5.1
Кредитного договору, Банк має право
вимагати від Позичальника
дострокового виконання зобов'язань за
Договором протягом 30 днів від дати
отримання Позичальником відповідного
повідомлення Банку в будь-якому з
наступних випадків істотного
порушення Позичальником зобов'язань за
цим Договором: ненадання у строк
документів, зазначених у п. 3.5 Договору;
нездійснення необхідних дій для
здійснення купівлі-продажу валюти
та/або перерахування виручених віз
продажу Іно земної валюта коштів у
національній валюті згідно з п 1.4,4.; не
повернення Кредиту (його частини)
та/або не сплата процентів у
встановлений цим Договором терміни.

Статті 546, 548 ЦК України визначають, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно ст. 550 ЦК України, право на
неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Пункт 3.4. Кредитного договору визначає,
за повне або часткове прострочення
повернення Кредиту та/або сплати
процентів за користування ним
Позичальник зобов'язаний сплатити
Банку пеню у розмірі 1% від простроченої
суми за кожен день прострочення.

Судом встановлено, а відповідачами в
порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України
не спростовано, що станом на 24.10.2013 року
у зв'язку з невиконанням відповідачем-1
своїх зобов'язань за договором
останньому Банком була нарахована пеня
в розмірі 195 682, 80 дол. США, що за
офіційним курсом НБУ на дату
розрахунку складало - 1 564 092, 62 грн.,
однак Банком при зверненні з даним
позовом до суду було зменшено її
розмірі до 172 050, 19 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про доведеність
факту укладання між позивачем та
відповідачем-1 Кредитного договору №
490022283 від 02.02.2007 року, факту отримання
відповідачем-1 кредитних коштів у
повному обсязі в розмірі визначеному
умовами договору, факту порушення
відповідачем-1 своїх зобов'язань за
Договором, які стосуються повернення
кредитних коштів та сплати процентів
за їх користування, а також факту
виникнення у відповідача-1
заборгованості за кредитним договором
та її розміру (311 487, 04 грн.)

Крім того судом встановлено, що з метою
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_1 за Кредитним договором № 490022283
від 02.02.2007, між ЗАТ «Альфа-Банк» та
ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №
490022283-П від 02.02.2007 року (а.с. 12).

Як вбачається зі змісту умов
зазначеного Договору поруки,
Поручитель поручається за виконання
Боржником обов'язків, що виникли на
підставі Основного договору або можуть
виникнути на підставі нього у
майбутньому. Боржник та Поручитель
відповідають перед Банком за порушення
обов'язків, перелічених у статті 2 цього
Договору, як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед Банком у
тому ж обсязі, що і Боржники. У разі
невиконання чи неналежного виконання
Позичальником будь-яких обов'язків,
встановлених Договором, в тому числі у
разі затримання сплати частини Кредиту
та/або процентів за його користування,
щонайменше на один календарний місяць,
Банк має право вимагати дострокового
виконання зобов'язання з повернення
Кредиту за Договором.

Стаття 553 ЦК України визначає, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача про стягнення
заборгованості не тільки з
позичальника, а й з поручителя знайшли
своє доведення в судовому засіданні і є
такими, що ґрунтуються на вимогах
чинного Законодавства у зв'язку з чим
позов позивача є доведеним в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача про
стягнення солідарно з відповідачів
заборгованості за Кредитним договором
знайшли своє доведення в судовому
засіданні, є такими, що ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства, а тому
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Крім того в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України
з відповідачів солідарно підлягає
стягненню на користь позивача судовий
збір в розмірі 3 114, 87 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16,
525, 526, 541, 542, 543, 546, 548, 549, 550, 553, 554, 610, 611, 612,
624, 625, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст.
10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223, 224, 226 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1 та ОСОБА_2,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк», :

- заборгованість за Кредитним
договором № 490022283 від 02.02.2007 року в сумі
311 487, 04 грн.;

- судовий збір в розмірі 3 114, 87 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя В. С. Декаленко