У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до відділу
державної виконавчої служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції у Київській
області, Броварського управління
Державної казначейської служби
України Київської області, третя особа
- ОСОБА_4, про відшкодування майнової та
моральної шкоди за касаційною скаргою
Броварського управління Державної
казначейської служби України
Київської області на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 8 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 11 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 30 січня 2013 року в
м. Києві на Броварському проспекті
працівниками Державтоінспекції
здійснено огляд та тимчасове
затримання, належного йому, автомобіля
марки «Опель Вектра», 1997 року випуску,
синього кольору, державний номерний
знак НОМЕР_1, з подальшим поміщенням на
спеціальний штрафмайданчик. Його
неодноразові звернення щодо
повернення автомобіля залишено без
задоволення, а 7 березня 2013 року
складено акт опису та арешту
автомобіля. Рішенням суду від 12 квітня
2013 року його автомобіль виключений з
акта опису та арешту й після набрання
рішенням законної сили автомобіль був
йому повернутий.

Ураховуючи викладене, просив суд
стягнути на його користь вартість
послуг за час перебування автомобіля
на штрафмайданчику та транспортування
автомобіля в розмірі 6 348 грн та 10 тис.
грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 8 листопада
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 11 лютого 2014 року, позов
задоволено частково. Стягнуто з
Броварського управління Державної
казначейської служби України
Київської області на користь
ОСОБА_3 6 348 грн на відшкодування
майнової шкоди та 2 тис. грн на
відшкодування моральної шкоди. У решті
позову відмовлено.

У касаційній скарзі Броварське
управління Державної казначейської
служби України Київської області
просить ухвалу апеляційного суду
скасувати, рішення суду першої
інстанції змінити, посилаючись на
порушення судами норм матеріального й
процесуального права, та відмовити
ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до
Броварського управління Державної
казначейської служби України
Київської області.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив із того, що
незаконними рішеннями посадових осіб
відділу державної виконавчої служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
(далі - ВДВС Броварського МРУЮ у
Київській області), а саме винесення
постанови від 17 травня 2012 року про
оголошення розшуку майна боржника та
накладенні арешту на належний позивачу
автомобіль марки «Опель Вектра», 1997
року випуску, синього кольору,
державний номерний знак НОМЕР_1, який не
є стороною виконавчого провадження та
невчасне зняття арешту з указаного
автомобіля, завдано ОСОБА_3 шкоду, яка
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 3 серпня 2011 року № 845 «Про
затвердження Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників»
повинна бути стягнута з Броварського
управління Державної казначейської
служби України Київської області.

Апеляційний суд погодився з такими
висновками місцевого суду, зазначивши,
що суд першої інстанції правомірно
постановив рішення про стягнення з
держави в особі Броварського
управління Державної казначейської
служби України Київської області
майнової та моральної шкоди.

Проте повністю погодитись із таким
висновком апеляційного суду не можна,
тому що суд дійшов його з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону судове рішення
апеляційної інстанції не відповідає.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
власником транспортного засобу -
автомобіля марки «Опель Вектра» 1997
року випуску, синього кольору,
державний номерний знак НОМЕР_1.
Постановою державного виконавця ВДВС
Броварського МРУЮ у Київській області
Січкаря Р.М. від 17 травня 2012 року при
примусовому виконанні виконавчого
листа за № 2-1587, виданого 19 червня 2010
року Броварським міськрайонним судом
Київської області, оголошено розшук
майна боржника - автомобіля марки
«Опель Вектра», 1997 року випуску,
синього кольору, державний номерний
знак НОМЕР_1, та накладено арешт на
вказаний транспортний засіб, що
належить боржнику ОСОБА_3, що проживає
за адресою: АДРЕСА_1, у межах суми
звернення стягнення 1 698 грн. 30 січня
2013 року в м. Києві на Броварському
проспекті, інспектором ДПС взводу роти
СП ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві
Борсуковим Ю.М. відповідно до ст. 40
Закону України «Про виконавче
провадження» здійснено огляд та
тимчасове затримання належного
позивачу автомобіля марки «Опель
Вектра», 1997 року випуску, синього
кольору, державний номерний знак
НОМЕР_1, з подальшим поміщенням на
спеціальний майданчик, про що є
відповідний акт огляду тимчасового
затримання транспортного засобу від 30
січня 2013 року.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, Законом України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» Державній
казначейській службі України та її
територіальним органам не надані
бюджетні асигнування та відповідні
бюджетні призначення для
відшкодування будь-якої майнової
шкоди, завданої юридичній особі іншими
органами державної влади, за рахунок
саме коштів Державного бюджету
України.

Також жодним нормативно-правовим
документом не визначено, що саме
територіальні органи Державної
казначейської служби України є єдиними
розпорядниками коштів Державного та
місцевих бюджетів і відповідно до
діючих законодавчих актів повинні
відшкодовувати шкоду, завдану
юридичній особі іншими органами
державної влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про виконавче провадження»
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення
про стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами
Державного казначейства України в
установленому Кабінетом Міністрів
України порядку, а саме Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 3 серпня
2011 року № 845 (далі - Порядок).

Зазначений Порядок визначає механізм
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Разом з тим центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
здійснює безспірне списання коштів
державного бюджету та місцевих
бюджетів на підставі рішення суду.
Відшкодування відповідно до закону
шкоди, завданої фізичній чи юридичній
особі внаслідок незаконно прийнятих
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади, а також їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень, здійснюється
державою за рахунок коштів державного
бюджету (місцевих бюджетів) у межах
бюджетних призначень за рішенням суду
в розмірі, що не перевищує суми
реальних збитків.

Крім того, виконання рішення про
стягнення здійснюється згідно з пп. 35-40
Порядку Державною казначейською
службою України в порядку черговості
за відповідним кодом програмної
класифікації видатків та кредитування
державного бюджету та кодом
функціональної класифікації видатків
та кредитування бюджету, а не шляхом
списання коштів з рахунків
Броварського управління Державної
казначейської служби України
Київської області як боржника згідно з
пп. 24-33 Порядку, дані кошти виділені з
Державного бюджету України лише на
визначені цілі, які передбачені в
державному бюджеті.

Таким чином, на рахунках Броварського
управління Державної казначейської
служби України Київської області
обліковуються кошти, які закладені для
функціонування Броварського
управління Державної казначейської
служби України Київської області як
органу держави, так і юридичної особи,
тобто на виплату заробітної плати
працівникам, на закупівлю товарів,
технічного обслуговування тощо.

Отже, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 315
ЦПК України апеляційний суд зазначені
вище вимоги закону не врахував, не
з'ясував належним чином фактичних
обставин справи щодо заявлених вимог,
які правовідносини сторін випливають з
установлених обставин та яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин, дійшовши передчасного
висновку про стягнення з Броварського
управління Державної казначейської
служби України Київської області
грошових коштів на відшкодування
шкоди, оскільки таке стягнення повинно
здійснюватися шляхом списання коштів з
відповідного рахунку Державного
бюджету України, який відкрито в
установленому порядку в Державній
казначейській службі України.

Також апеляційний суд, пославшись на п.
7 Указу Президента України від
13 квітня 2011 року № 460/2011 «Про Положення
про Державну казначейську службу
України» та постанову Кабінету
Міністрів України від 15 червня 2011 року
№ 651 «Про утворення
територіальних органів Державної
казначейської служби», не звернув
уваги на те, що вони стосуються того, що
Державну казначейську службу України
можуть представляти територіальні
органи або сама Державна казначейська
служба України, і не означає, що з
територіальних відділень як з
юридичної особи можна стягувати
грошові кошти на відшкодування шкоди,
оскільки відповідно до законодавчих
актів таке відшкодування здійснюється
державою згідно з відповідним
Порядком.

За таких обставин ухвала апеляційного
суду підлягає скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції з підстав,
передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Броварського
управління Державної казначейської
служби України Київської області
задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 11 лютого 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська