Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Виниченко Л.М.
розглянувши заяву представника
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про
забезпечення позову,-

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4
звернувся до Дніпровського районного
суду м. Києва із заявою від 31 грудня 20013
року про забезпечення позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_5 про стягнення коштів за
договором позики шляхом накладення
арешту та заборону відчуження на
корпоративні права ОСОБА_5 у Товаристві
з обмеженою відповідальністю
«Скорбота» в повному обсязі 100 % у
розмірі 110 000 грн. внеску до статутного
фонду, яке належить відповідачу у цьому
товаристві на праві консолідованої
власності в межах суми позовних вимог.
Заяву мотивує тим, що їм стало відомо,
що відповідач здійснює заходи щодо
зміни (перереєстрації) корпоративних
прав та його відчуження на користь
третіх осіб, такі дії свідчать про
умисел ОСОБА_5 не відповідати за взяті
на себе зобов»язання за договором
позики.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної
справи, встановлено наступне.

В провадженні Дніпровського районного
суду м. Києва знаходиться цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про
стягнення коштів за договором позики у
розмірі 28 954 642 грн. 50 коп.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Перелік видів забезпечення позову
визначений ст. 152 ЦПК України.

Представник позивача просить
забезпечити позов шляхом накладення
арешту та заборону відчуження на
корпоративні права ОСОБА_5 у Товаристві
з обмеженою відповідальністю
«Скорбота» у повному обсязі 100 % у
розмірі 110 000 грн. внеску до статутного
фонду, що належить відповідачу у даному
товаристві на праві консолідованої
власності в межах суми позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» від 22.12.2006 року №
9, розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не
повинні перешкоджати господарській
діяльності юридичної особи або
фізичної особи, яка здійснює таку
діяльність і зареєстрована відповідно
до закону як підприємець. Вирішуючи
питання про забезпечення позову, суд
має брати до уваги інтереси не тільки
позивача, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв'язку із
застосуванням відповідних заходів.
Наприклад, обмеження можливості
господарюючого суб'єкта користуватися
та розпоряджатися власним майном іноді
призводить до незворотних наслідків.

Пунктом 5 вищевказаної постанови
Пленуму Верховного Суду України
роз»яснено, що суд не повинен вживати
таких заходів забезпечення позову, які

пов'язані із втручанням у внутрішню
діяльність господарських товариств.

В підтвердження заявлених вимог про
забезпечення позову доказів щодо
здійснення ОСОБА_5 відчуження
корпоративних прав не надано, крім
того, суд приймає до уваги також ті
обставини, що відповідачем у справі є
фізична, а не юридична особа, а питання,
що ставляться в заяві про забезпечення
позову стосується стадії виконання
рішення суду, яке має вирішуватися у
порядку, визначеному розділом VІ ЦПК
України, яким урегульовані
процесуальні питання, пов»язані з
виконанням судових рішень у цивільних
справах та рішень інших органів
(посадових осіб).

Згідно вищенаведеного заява про
забезпечення позову задоволенню не
підлягає.

Керуючись п. п. 4, 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22.12.2006 року № 9, ст. ст. 151-153 ЦПК
України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про
забезпечення позову від 31 грудня 2013
року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвали, що не підлягають
оскарженню окремо від рішення суду,
включаються до апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя