Справа № 1319/2-2141/11
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/2513/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Гірник Т.А.,

секретаря - Іванової
О.О.,

з участю:
представника ПП «Управляюча компанія»
- Шмигуна В.О.,

представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 -
ОСОБА_6,

представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8,

представника ЛМКП «Львівводоканал» -
Ткаченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою приватного
підприємства «Управляюча компанія» на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 02 листопада 2012 року у справі
за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_10, ОСОБА_7, асоціації об»єднання
співвласників багатоквартирних
будинків «Сихівчани», приватного
підприємства «Управляюча компанія»,
Львівського міського комунального
підприємства «Львівтеплоенерго»,
третя особа - Львівське міське
комунальне підприємство
«Львівводоканал», про відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
залиттям квартири,-

в с т а
н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом,
який уточнили під час розгляду справи,
з остаточними вимогами про солідарне
стягнення з ОСОБА_7 та приватного
підприємства (далі-ПП) «Управляюча
компанія» майнової шкоди в розмірі 8258
гривень та моральної шкоди в розмірі 10
тис. гривень, завданої їм залиттям
квартири. Крім того, просили
відшкодувати понесені ними витрати по
оплаті за проведення судової
будівельно-технічної експертизи у
розмірі 1920 гривень та по сплаті
судового збору у розмірі 500 гривень і 120
гривень витрат з
інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що 14
липня 2011 року з вини відповідачів було
залито їхню квартиру, внаслідок чого
пошкоджено стелю, стіни та підлогу у
кімнатах, на відновлення яких, згідно з
висновком судової
будівельно-технічної експертизи №062/11
від 28 грудня 2011 року, необхідно
затратити 4058 гривень, а також зіпсовано
речі, які знаходились у кімнатах, а
саме: килим, вартістю 800 гривень, модем,
вартістю 400 гривень, радіотелефон,
вартістю 600 гривень, стінку, за ремонт
якої ними сплачено 1 тис. гривень, диван,
за перетяжку якого сплачено 400 гривень,
касатони і вагонку, за ремонт і заміну
яких ними сплачено 1 тис. гривень
Моральну шкоду обґрунтовували
душевними стражданнями, негативними
емоціями та переживаннями, яких вони
зазнали внаслідок пошкодження майна та
неможливості нормального користування
ним, а також у зв»язку з порушенням
звичного способу життя, необхідності
докладання додаткових зусиль для його
нормалізації.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 02 листопада 2012 року позовні
вимоги позивачів задоволено частково.
Стягнуто з ПП «Управляюча компанія» в
їхню користь 4058 гривень на
відшкодування майнової шкоди, 800
гривень на відшкодування моральної
шкоди, 1920 гривень витрат на проведення
судово-будівельної експертизи та 80
гривень 51 копійок судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішення суду оскаржив відповідач ПП
«Управляюча компанія», просить його
скасувати з підстав неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідності висновків
суду обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове рішення, яким
присуджене судом відшкодування шкоди
та судові витрати по справі стягнути
солідарно з відповідачів ОСОБА_10,
ОСОБА_7 та ЛМКП «Львівводоканал».

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
перехідник кульового крану
водомірного вузла холодної води, в
якому стався витік води внаслідок його
руйнування, був встановлений в
квартирі АДРЕСА_1 самостійно його
мешканцями без залучення працівників
ПП «Управляюча компанія», а тому за
його якість та якість виконаних робіт
по його встановленню несуть
безпосередньо мешканці цієї квартири
та/або особи, які його встановили. Крім
того, зазначає, що ПП «Управляюча
компанія» не є виробником послуг з
водопостачання та водовідведення, а
тому жодного впливу на збій, напруження
та рівень тиску подачі холодної води в
мережі водопостачання, в тому числі й
системи внутрішньо-будинкових
комунікацій будинку, не здійснює, а діє
лише на підставі договору від 10 травня
2011 року, укладеного між ПП «Управляюча
компанія» та ЛМКП «Львівводоканал»,
згідно з яким, підприємство є
балансоутримувачем
внутрішньо-будинкових мереж.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта в підтримання
апеляційної скарги, пояснення
представника позивачів та третьої
особи в підтримання апеляційної скарги
в тій частині, що шкода підлягає
відшкодуванню саме з відповідача
ОСОБА_7, як із власника квартири,
заперечення представника відповідача
ОСОБА_7, перевіривши відповідно до ст.303
ЦПК України законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачі є
власниками квартири АДРЕСА_2 (а.с.7 т.1).

Відповідачі ОСОБА_10 та ОСОБА_7 є
власниками квартири АДРЕСА_1 в цьому ж
будинку, яка знаходиться поверхом вище
над квартирою позивачів (а.с.75, 76 т.1).

У відповідності до акту, складеного
комісією з представників АОСББ
«Сихівчани» 15 липня 2011 року (а.с.8 т.1),
квартиру позивачів було затоплено
мешканцями квартири АДРЕСА_1,
внаслідок чого пошкоджено три житлові
кімнати, позивачів, відповідно, площею
16,1 кв.м., 12,0 кв.м. та 9,8 кв.м., коридор
площею 13,6 кв.м., кухню, площею 10,1 кв.м.,
ванну кімнату, площею 3,9 кв.м. та лоджію,
площею 3,6 кв.м. В цьому акті також
зафіксовано пошкодження речей, про які
зазначають позивачі у своїй позовній
заяві.

Згідно із вказаним актом, причиною
залиття є розрив фільтра і вентеля, що
спричинено високим тиском або
гідроударом.

Згідно з актом обстеження квартири
відповідачів ОСОБА_10, ОСОБА_7,
складеного комісією з представників
АОСББ «Сихівчани» 15 липня 2011 року (а.с.43
т.1), причиною витоку води в квартирі
вказано обірвання крану та розрив
фільтру перед лічильником від
гідроудару або високого тиску.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 062/11
від 28 грудня 2011 року (а.с.50-57 т.1), розмір
заподіяних матеріальних збитків
внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 на
час проведення експертизи дорівнює
вартості ремонтно-будівельних робіт,
необхідних для приведення квартири у
попередній стан, і становить 4058
гривень.

У відповідності до ч.1 ст.22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків в
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої вказаної
статті, збитками є, зокрема, втрати,
яких особа зазнала у зв»язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Частиною третьою статті 22 ЦК України
визначено, що збитки відшкодовуються у
повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому розмірі.

Таким чином, вимога позивачів про
відшкодування матеріальних збитків у
розмірі 4058 гривень, завданих їм
залиттям квартири, а саме, на
відшкодування витрат по проведенню
необхідних ремонтно-будівельних робіт,
які вони повинні понести для
відновлення попереднього стану своєї
квартири, - ґрунтується на нормах
матеріального закону і підтверджена
належним доказом у справі - висновком
вказаної вище судової експертизи.

Позивачі не оскаржили рішення суду
першої інстанції в частині відмовлених
їм вимог про відшкодування вартості
зіпсованих речей, а відтак, погодились
з таким висновком суду, а тому колегія
суддів не дає оцінки правильності
такої відмови.

За загальним правилом відшкодування
майнової шкоди, яке міститься в ч.1 ст.1166
ЦК України, шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166
ЦК).

У відповідності до ст.20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
споживач має право, зокрема, на
відшкодування збитків, завданих його
майну та/або приміщенню, внаслідок
неналежного надання або ненадання
житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що вказаний будинок
знаходиться на балансі асоціації
об'єднання співвласників
багатоквартирних будинків (далі -
АОСББ) «Сихівчани», яка 19 квітня 2010 року
уклала з ПП «Управляюча компанія»
(виконавцем) договір про надання
послуг, згідно з умовами якого
виконавець надає послуги з нарахування
комунальних платежів,
комп»ютерно-бухгалтерського
обслуговування АОСББ,
димовентиляційного обслуговування та
обслуговування інженерних мереж
замовника (а.с.232 т.1).

У відповідності до п.2.1 цього договору,
ПП «Управляюча компанія» зобов»язана,
зокрема, утримувати
внутрішньо-будинкові мережі в
належному технічному стані,
здійснювати їх технічне
обслуговування та ремонт, вживати
своєчасних заходів для ліквідації
аварійних ситуацій.

У відповідності до договору №570178 від 10
травня 2011 року, укладеного між ЛМКП
«Львівводоканал» та ПП «Управляюча
компанія», виробником послуг з
водопостачання та водовідведення в
будинок №4 на вул.Антонича у м.Львові є
ЛМКП «Львівводоканал», а виконавцем
цих послуг - ПП «Управляюча компанія»
(а.с.230-231 т.1).

Відповідно до п.п.2.1, 4.2.1 цього договору,
виробник послуг зобов»язаний
забезпечувати зокрема, постачання
питної води, яка відповідає чинному
стандартові або (та) дозволу
Держстандарту України та Міністерства
охорони здоров»я України на відхилення
від стандарту, відповідно до графіку
подачі води, затвердженого рішенням
виконавчого комітету Львівської
міської ради, з тиском, необхідним для
якісного надання послуг
водопостачання.

Забезпечення необхідного тиску на
водопровідному вводі будинку
здійснюється насосними станціями за
балансовою належністю (п.2.3 договору).

Відповідно до п.2.4 цього договору,
відповідальність виробника послуг та
виконавця послуг за стан та
обслуговування систем водопостачання
та водовідведення визначається їх
балансовою належністю.

У відповідності до п.3.2.5 договору,
виконавець зобов»язується відповідати
за технічний стан і експлуатацію мереж
водопостачання та водовідведення,
приладів і пристроїв на них, які
знаходяться у нього на балансі, а також
за правильне використання питної води
на об»єктах виконавця послуг,
своєчасно ліквідовувати витоки на
мережах, що знаходяться у нього на
балансі.

У відповідності до Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства №190
від 27 червня 2008 року (у редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин), за стан водопровідних
мереж, які проходять у технічних
підвалах і до яких приєднані
внутрішньо-будинкові мережі, є
відповідальними підприємства та
організації, у яких вони перебувають на
балансі (п.1.6).

Відповідно до п.1.7 цих Правил,
водопровідні вводи до теплових
пунктів, котелень, окремо побудованих
насосних станцій для підвищення тиску,
а також розподільчі мережі від цих
об»єктів експлуатують підприємства, на
балансі яких перебувають ці об»єкти.
Водопровідні вводи до об»єктів, що
належать до комунальної власності
територіальної громади, та розподільчі
мережі холодного водопостачання від
них до зовнішнього зрізу будівель
експлуатують виробники. Експлуатацію
мереж холодного водопостачання в
мережах теплових пунктів та котелень
здійснюють організації, на балансі (в
управлінні) яких вони перебувають.

Відповідно до п.13 «Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України

від 1 червня 2011 р. № 869,
внутрішньо-будинковою системою
гарячого, холодного водопостачання та
централізованого опалення є система
від зовнішньої стіни будинку (крім
транзитних трубопроводів) до першої
запірної арматури на відгалуженні від
стояка або (у разі її відсутності)
трійника (врізки) включно, що
знаходиться у квартирі споживача.

Відповідно до п.22 «Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 р. N 630, точками розподілу,
в яких здійснюється передача послуг
від виконавця споживачеві, є: « … у
багатоквартирному будинку послуги з
постачання холодної та гарячої води
- після першої водозапірної
арматури на відгалуженні від стояка
у квартирі споживача».

Судом встановлено і цей факт
визнається стороною відповідача
ОСОБА_7, що місцем витоку води в її
квартирі є місце розміщення різьбової
частини перехідника кульового крану
водомірного вузла холодної води перед
фільтром, через який холодна вода
подається до водолічильника, який був
встановлений власниками квартири в
туалетній кімнаті.

Таким чином, місце витоку води
знаходиться на ділянці труби, через яку
здійснюється постачання холодної води
у квартиру ОСОБА_7 та ОСОБА_10, після
першої водозапірної арматури на
відгалуженні від стояка у їхній
квартирі, а відтак, відповідальність за
технічний стан, якість та надійність
інженерного обладнання, встановленого
в цій ділянці системи водопостачання,
та за якість проведених робіт при
монтажі водолічильника, лежить саме на
власнику квартири, а не на ПП
«Управляюча компанія», як виконавцеві
послуг з водопостачання.

Крім того, встановлено, що власники
квартири АДРЕСА_1 у грудні 2010 року
зареєстрували водяний лічильник (а.с.30
т.2) для того, щоб проводити розрахунки
за споживання холодної води на
підставі його показників, однак, до
виконання робіт по монтажу лічильника
не залучали ні працівників виконавця
даного виду послуг, ні працівників
виробника цих послуг.

У відповідності до договору з
відшкодування витрат на експлуатацію
насосних агрегатів для підкачування
води в мережі холодного
водопостачання, укладеного 10 лютого 2011
року між ЛМКП «Львівводоканал» та ЛМКП
«Львівтеплоенерго» (теплопостачальна
організація), теплопостачальна
організація підкачує холодну воду в
мережі холодного водопостачання
згідно з затвердженим виконавчим
комітетом Львівської міської ради
графіком, без погіршення її якості з
тиском, достатнім для забезпечення
питною водою всіх водокористувачів
м.Львова, під»єднаних до водопровідних
мереж після об»єктів, наведених в
додатку №1, зокрема, після ЦТП №17 на
вул.Трильовського, 1-а, яка здійснює
підкачку холодної води до будинку
позивачів (а.с.31- 36 т.2).

Згідно з п.3 цього договору,
теплопостачальна організація
зобов»язана забезпечити на виході з
ЦТП №17 на вул.Трильовського, 1-а подачу
холодної води з тиском, рівним тиску
гарячої води, але не меншим від
вказаного у додатку №3 до договору, а
саме, не меншим від 4,2.

У відповідності до оперативного
журналу чергового (а.с.154 т.1, 28 т.2), в день
залиття квартири позивачів, міський
тиск подачі холодної води на вході в
мережу насосної станції становив 2,6
кгс/см2, а на виході з неї до системи
внутрішньо-будинкової мережі
водопостачання - 4,8 кгс/см2 і був рівним
тиску гарячої води в цей день (а.с.28 т.2).

Таким чином, підстав стверджувати, що
тиск подачі холодної води не
відповідав встановленим у договорах
вимогам, немає, а відтак, немає підстав
покладати обов»язок по відшкодуванню
шкоди на ЛМКП «Львівводоканал», як на
виробника послуг, та на ЛМКП
«Львівтеплоенерго», як на
балансоутримувача насосної станції.

Висновок суду про те, що був збій у
системі внутрішньо-будинкової мережі
водопостачання є необґрунтованим,
оскільки ця обставина не
підтверджується зібраними у справі
письмовими доказами, а тому правових
підстав для покладення обов»язку по
відшкодуванню позивачам завданих
збитків на ПП «Управляюча компанія», як
на балансоутримувача та на виконавця
послуг з водопостачання та
водовідведення, теж немає.

Посилання відповідача ОСОБА_7 в
обґрунтування відсутності її вини у
залитті квартири позивачів на
зазначені вище акти АОСББ «Сихівчани»
є безпідставним, оскільки ці акти не
можна визнати належними доказами в
підтвердження дійсної причини
руйнування різьбової частини
перехідника кульового крану
водомірного вузла, так як для
встановлення цього факту необхідні
спеціальні знання фахівців.

Крім того, комісією АОСББ «Сихівчани»
при складанні вказаних актів не було
перевірено показників тиску подачі
холодної води того дня та не було
підтверджено збоїв у системі
внутрішньо-будинкової мережі
водопостачання.

З висновку №06с/11 від 21.12.2011 року
експертного дослідження Західного
центру українського відділення
міжнародного центру наукової культури
«Всесвітня лабораторія» (а.с.112 - 118 т.1),
проведеного на замовлення відповідача
ОСОБА_7, яким відповідач також
обґрунтовує відсутність своєї вини,
встановлено, що причиною руйнування
різьбової частини перехідника
кульового крану водомірного вузла
холодної води, який був встановлений в
квартирі АДРЕСА_1, є ударне прикладення
зусиль розтягу, які створили в
матеріалі перехідника напруження, що
перевищили границю міцності
матеріалу (латуні) перехідника.

У висновку експерт зазначає, що він не
має інформації про умови
водопостачання в системі на той момент,
коли сталось руйнування, тобто чи
подавалась холодна вода під збільшеним
тиском, і якої величини тиск був у
системі на той час, чи могли бути прояви
гідроудару в системі внаслідок
включення/виключення насосу
подачі/підкачування води в систему, чи
проявлялось характерне гудіння в
системі тощо, що потребує спеціальних
досліджень.

Таким чином, названий вище висновок теж
не можна визнати належним доказом для
підтвердження дійсної причини
руйнування різьбової частини
перехідника кульового крану
водомірного вузла холодної води у
квартирі відповідача ОСОБА_7, оскільки
при його складанні не враховані
обставини, які мають істотне значення
для правильного вирішення цього
питання, а клопотань про призначення
судом експертизи сторона відповідача
ОСОБА_7 після роз»яснення апеляційним
судом такого права, не заявляла.

Таким чином, з аналізу зазначених вище
норм матеріального закону, умов
договорів щодо надання вказаного виду
послуг та з урахуванням встановлених
обставин справи на підставі доказів,
які були надані сторонами в
обґрунтування своїх вимог та
заперечень, колегія суддів дійшла
висновку про те, що саме власник
квартири АДРЕСА_1 повинен нести
відповідальність за завдану внаслідок
залиття шкоду позивачам, оскільки
джерело витоку води було виявлено на
ділянці системи водопостачання,
відповідальність за технічний стан
якої, в тому числі й за якість,
технічний стан та надійність
інженерного обладнання, яке
знаходиться на ній, його експлуатацію,
лежить на власнику квартири, а
останнім, на виконання вимог ч.2 ст.1166 ЦК
України, не доведено належними
доказами відсутності своєї вини у
вчиненому.

При цьому, колегія суддів враховує той
факт, що відповідач ОСОБА_10 на протязі
тривалого часу, в тому числі й на момент
виконання монтажних робіт по
встановленню квартирного водяного
лічильника та на момент залиття, в
квартирі не проживала, оскільки
знаходилась за межами України, а тому
весь тягар відповідальності за вчинене
лежить на іншому власнику квартири -
відповідачеві ОСОБА_7, проти чого
остання не заперечувала (а.с.74 т.1).

Розмір присудженого позивачам
морального відшкодування за
оскаржуваним рішенням суду - 800 гривень,
відповідає вимогам ст.23 ЦК України за
встановлених обставин справи,
позивачами не оскаржувався, а тому
підстав для його зміни або підстав для
відмови у задоволенні в цій частині
вимог позивачів за доводами
апеляційної скарги немає.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про те, що
відповідальність за завдану позивачам
майнову та моральну шкоду лежить на ПП
«Управляюча компанія», як на
виконавцеві послуг з водопостачання та
водовідведення, оскільки не
встановлено, що така шкода настала
внаслідок невиконання або неналежного
виконання ним своїх обов»язків, як
виконавця вказаного виду
житлово-комунальних послуг, а тому
оскаржуване рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням апеляційним
судом нового рішення про стягнення у
користь позивачів визначеного судом
майнового та морального відшкодування,
а також понесених ними судових витрат,
з урахуванням вимог ст.88 ЦПК України, з
відповідача ОСОБА_7 з наведених вище
мотивів.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.1-4,
314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

в и р
і ш и л а:

апеляційну скаргу приватного
підприємства «Управляюча компанія»
задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 02 листопада 2012 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 4058 (чотири тисячі
п'ятдесят вісім) гривень завданої
матеріальної шкоди, 800 (вісімсот)
гривень моральної шкоди, 1920 (одну
тисячу дев'ятсот двадцять) гривень
витрат за проведення
судово-будівельної експертизи та 60
(шістдесят) гривень 24 копійок судових
витрат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: