РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/20940/13-ц

2/643/1114/14

28.04.2014 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді
Задорожної А.М.,

за участю секретаря судового засідання
Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 стягнення заборгованості за
аліментами та пені за прострочення їх
сплати, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про звільнення сплати
заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з
відповідача на її користь
заборгованість по сплаті аліментів на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30102 грн. 00 коп., та
пеню за весь час прострочення
аліментів в розмірі 148397 грн. 07 коп.

24.03.2014 року позивачка подала до суду
доповнення до позову, в якому також
просила врахувати затверджений НБУ
індекс інфляції, по відношенню до
заборгованості по аліментам
відповідача.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала,
що 30 січня 2004 року вона зареєструвала
шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у
них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка
ОСОБА_3 В зв'язку з тим, що відповідач не
приймав участі в утриманні дочки, вона
вимушена була звернутися до суду з
позовом про стягнення аліментів.
Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 14 квітня 2010 року з
відповідача були стягнуті аліменти на
її користь на утримання дочки ОСОБА_3 у
розмірі 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, з 03.02.2010 року.

Проте рішення суду відповідач не
виконує, внаслідок чого утворилася
заборгованість по аліментам, яка
станом на 1 грудня 2013 року складає 30102
грн. Ця обставина підтверджується
розрахунком заборгованості по
аліментам, складеним 03.12.2013 року
державним виконавцем Московським ВДВС
ХМУЮ Потій А.М. Вона за свої кошти
утримує їхню дитину. Вважала, що
відповідно до її розрахунку, неустойка
від суми несплачених аліментів, то вона
за весь час прострочення складає 148397
грн. 07 коп.

Не погодившись з позовом ОСОБА_1, 04
квітня 2014 року ОСОБА_2 подав до суду
зустрічний позов, в якому просив
звільнити його від сплати
заборгованості по аліментам на користь
ОСОБА_1 в сумі 20401 грн., а також відмовити
позивачці у стягненні з нього пені у
розмірі 148397 грн. за несвоєчасну сплату
аліментів.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав,
що виконавчий лист про стягнення з
нього аліментів відповідачкою було
направлено тільки 22.08.2012 року, тобто
через 2 роки і 4 місяця після ухвалення
рішення. У своєму позові відповідачка
звинувачує його в своєчасній сплаті
аліментів, присуджених на її користь на
утримання дитини і просить стягнути з
нього заборгованість по аліментам в
сумі 30102 грн. за період з 03.02.2010 року по
грудень 2013 року і пеню в розмірі 1% від
суми заборгованості за кожний день
прострочення, тобто за чотири роки в
розмірі 148397 грн., що в 4,5 рази перевищує
саму заборгованість. З розрахунку
заборгованості видно, що
заборгованість за період з 03.02.2010 року
по 01.11.2012 року становить 20401 грн. З такою
заборгованістю він погоджується, хоча
він неодноразово допомагав
відповідачці грошима, оскільки спору
на той час між ними не було. Тому, його
вини у виникненні заборгованості
немає, оскільки відповідачка
несвоєчасно направила лист на
виконання, що, згідно ч. 3 ст. 197 СК
України є підставою для звільнення
його за несвоєчасну сплату аліментів.
За період з листопада 2012 року по 01.04.2013
року він працював у КП
«Харківводоканал», куди був
направлений виконавчий лист з початку
2013 року. Як видно з розрахунку
аліментів йому нараховані за цей
період в сумі 6187 грн. Але, стягнення
аліментів з нього почато з 01.02.2013 року
та сплачено в сумі 4711 грн. Стягнення
проводилось з урахуванням
заборгованості з розрахунку до 50% від
заробітку. За цей період
заборгованість складає 1476 грн. За
період з 01.07.2013 року по грудень 2013 року
він також працював, але його заробіток
не перевищував 1300 грн. на місяць, тому
йому нараховані аліменти за цей період
в розмірі по 385 грн. на місяць. Він же
сплатив за цей період 5400 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6, який діє на підставі
довіреності наполягав на задоволенні
первісного позову та заперечував проти
задоволення зустрічного позову,
вважаючи його необґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
адвокат ОСОБА_7 заперечували проти
первісного позову та наполягали на
задоволенні зустрічного. Крім того,
ОСОБА_2 пояснив, що в період з листопада
2012 року по січень 2013 року на
підприємстві, де він працював, були
затримки з виплати йому заробітної
плати, а тому його вина у виникненні
заборгованості за цей період відсутня.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 14.04.2010 року стягнуто з
ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_8 на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі ? частини з усіх видів
заробітку /доходів/ щомісяця, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, з дня подачі
заяви (03.02.2010 року). /а.с. 8/

07.06.2010 року по вищевказаному рішенню
було видано виконавчий лист. /а.с. 9/

Як убачається з постанови державного
виконавця Московського ВДВС
Харківського МУЮ від 22.08.2012 року заява
про примусове виконання подана 22.08.2012
року та того ж дня відкрито виконавче
провадження. /а.с. 27/

Дані обставини сторонами не
оспорюються.

Як убачається з розрахунку
заборгованості, складеного 03.12.2013 року
державним виконавцем Московського
ВДВС Харківського МУЮ та долученого
позивачем до матеріалів цивільний
справи, за ОСОБА_2 станом на 01.12.2013 року
заборгованість по сплаті аліментів
становить 30102 грн. /а.с. 10/

Як убачається з розрахунку
заборгованості, складеного 03.02.2014 року
державним виконавцем Московського
ВДВС Харківського МУЮ та долученого
відповідачем до матеріалів цивільний
справи, за ОСОБА_2 станом на 01.01.2014 року
заборгованість по сплаті аліментів
становить 20979 грн. 34 коп. /а.с. 28/

При визначені розміру заборгованості
суд приймає до уваги розрахунок
заборгованості, складений 03.02.2014 року
державним виконавцем Московського
ВДВС Харківського МУЮ, оскільки він
містить більш детальний розрахунок по
відношенню до розрахунку, наданого
позивачкою.

Суд не погоджується з вищевказаним
розміром заборгованості, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 195 СК України,
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається державним
виконавцем виходячи з фактичного
заробітку (доходу), одержаного
боржником за час, протягом якого
стягнення не провадилося, або
одержуваного ним на момент визначення
розміру заборгованості. Якщо боржник у
цей період та на час визначення
заборгованості не працював, така
заборгованість визначається виходячи
з середньої заробітної плати для даної
місцевості. У разі спору розмір
заборгованості визначається судом.

В довідці від 01.01.2014 року щодо розміру
заборгованості вказано, що
заборгованість: з 03.02.2010р. по 01.03.2010р.
становить 427 коп. 00 коп.; з 01.03.2010р. по
01.01.2011р. становить 5352 грн. 50 коп.; з
01.01.2011р. по 01.01.2012р. становить 7491 грн. 00
коп.; з 01.01.2012р. по 01.11.2012р. становить 7137
грн. 50 коп. Загальна сума
заборгованості за вказаний період
становить 20408 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 Сімейного
кодексу України суд може звільнити
платника аліментів від сплати
заборгованості, якщо буде встановлено,
що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

Суд вважає, що обов'язок відповідача
ОСОБА_2 сплачувати аліменти на
утримання неповнолітньої доньки
кореспондується із правом позивачки
ОСОБА_1 на їх отримання. Оскільки
позивачка таким правом не скористалася
без поважної на те причини, то
відповідач повинен бути звільнений від
сплати заборгованості за період з
03.02.2010р. по 21.08.2012р., тобто за період що
передував пред'явленню виконавчого
листа до виконання у розмірі 18750,25 грн.

Заборгованість по сплаті аліментів за
період з 22.08.2012р. по 30.10.2012р. становить:

Загальна сума за 2012 рік 7137,5
грн./10місяців=713,75 грн. за місяць

За серпень - 713,75/31днів=23,025 грн. за день.

З 21 серпня по 31 серпня 2012 року - 23,025
грн.*10днів=230,25 грн.

Таким чином, заборгованість з 22.08.2012р.
по 30.10.2012р. становить 1657,75 грн.
(230,25+713,75+713,75).

В період з 01.11.2012р. по 01.04.2013р. ОСОБА_2
працював у КП «Харківводоканал» та
йому було нараховано належних до
сплати аліментів у розмірі 6189,39 грн.,
фактично сплачено 4710,85 грн. Таким чином,
заборгованість по сплаті аліментів за
вказаний період становить:
6189,39грн.-4710,85грн.=1478,54 грн.

За період з 01.04.2013р. по 01.07.2013р.
заборгованість по сплаті аліментів
становить 2292 грн.

Згідно довідки про доходи, виданої ФО-П
ОСОБА_9, ОСОБА_2 з 01.07.2013 року працює на
посаді водія вантажівки, загальна сума
доходу за період з 01.07.2013 року по 31.12.2013
року становить 7800 грн.

За період з 01.07.2013р. по 01.12.2013р. державним
виконавцем нараховано заборгованість
по сплаті аліментів у розмірі 1815 грн. 00
коп. (363грн.*5 місяців). Хоча за вказаний
період боржник, в порушення ч. 5 ст. 12
Закону України «Про виконавче
провадження» не повідомив державного
виконавця про зміну місця роботи, однак
ним добровільно було перераховано
аліменти у розмірі 5400 грн.

Таким чином, загальний розмір
заборгованості за період з 22.08.2012 року
по 01.12.2013 року становить 1843,29 грн., яку
належить стягнути з відповідача на
користь позивачки.

Що стосується вимоги про нарахування
пені за прострочення по сплаті
аліментів, то суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Позивачкою надано розрахунок пені за
час прострочення сплати аліментів
ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої
дочки ОСОБА_3, згідно з яким загальна
сума пені з 01.03.2010р. складає 143897,07 грн.

Оскільки при розрахунку
заборгованості державним виконавцем
не було віднесено переплати, здійснені
відповідачем в період з липня по
грудень 2013 року в рахунок погашення
заборгованості до жодного місяця, а суд
не може перебирати на себе
повноваження осіб, до компетенції
котрих входить вчинення таких дій, суд
позбавлений можливості визначити
термін для розрахунку пені, у
відповідності до вимог чинного
законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про необхідність часткового
задоволення первісного та зустрічного
позовів.

Керуючись ст.ст. 194, 196, 197 СК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнення
заборгованості за аліментами та пені
за прострочення їх сплати задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість по сплаті аліментів у
розмірі 2212 (дві тисячі двісті
дванадцять) грн. 16 коп., яка нарахована
державним виконавцем Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції на підставі виконавчого листа
про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі
? частини з усіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
03.02.2010 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
звільнення сплати заборгованості по
аліментам задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати
заборгованості по аліментах в розмірі
18766 (вісімнадцять тисяч сімсот
шістдесят шість) грн. 38 коп. за період з
03.02.2010 року по 21.08.2012 року включно, яка
нарахована державним виконавцем
Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції на
підставі виконавчого листа про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі
? частини з усіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
03.02.2010 року і до досягнення дитиною
повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Харківської області через Московський
районний суд м. Харкова протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено
протягом п'яти днів з дня закінчення
розгляду справи.

Головуючий
Задорожна А.М.