Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1385/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Чорнобривець О. С.
УХВАЛА

Іменем України

01.07.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого судді -
Чорнобривець О.С.

суддів - Кіселика
С.А.

Потапенка
В.І.

за участю секретаря - Кечкіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Ленінського
районного суду міста Кіровограда від 28
березня 2014 року у справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
комерційний банк «Правекс Банк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

встановила:

Рішенням Ленінського
районного суду міста Кіровограда від 28
березня 2014 року задоволено в повному
обсязі позовні вимоги ПАТ КБ
«Правекс-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. На користь позивача з
відповідачів стягнуто в солідарному
порядку заборгованість за кредитним
договором №4689-016/07Р від 12 червня 2007 року
в сумі 148105,50 грн., а також судові витрати
по справі.

В апеляційних скаргах ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 просять скасувати рішення суду
через порушення норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове,
яким в задоволенні позову відмовити.
Посилаються на те, що суд не врахував
наданих доказів щодо передачі банку
заставного майна - автомобіль, вартість
якого покриває заборгованість перед
банком.

Крім того, в апеляційній
скарзі ОСОБА_4 вказує на те, що суд не
перевірив дотримання позивачем
строків позовної давності для вимог
про стягнення заборгованості, якій на
його думку, на час звернення з позовом
сплинув. Також вважає поруку
припиненою, вказуючи про те, що вимога
до нього, як до поручителя, пред'явлена
після спливу шести місяців від дня
настання строку виконання
зобов'язання.

У судовому засіданні суду
апеляційної інстанції відповідачі
підтримали доводи апеляційних скарг.
Відповідач, належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, про що свідчить поштове
повідомлення, вдруге до суду
апеляційної інстанції не з'явився.

Неявка сторони у справі,
належним чином повідомленої про час та
місце розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи(ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги,
суд виходив з доведеності існування
між сторонами правовідносин, які
виникли у зв'язку з укладенням ними
договорів кредиту та поруки,
неналежного виконання зобов'язань з
боку відповідачів та наявності боргу
за договором кредиту.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду.

Судом правильно встановлено,
що у 2007 року між АКБ «Правекс - Банк»,
правонаступником якого являється ПАТ
КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір, за яким
відповідач ОСОБА_3 на умовах платності,
строковості та повернення отримав
кредит у розмірі 23 388 Євро та
зобов'язався у строк до 12.06.2014року
повернути кредитні кошти шляхом
щомісячного внесення коштів на рахунок
Банку.

Належне виконання зобов'язань
позичальником було забезпечено
договором поруки, укладеним між
позивачем та ОСОБА_4, а також договором
застави, укладеним між позивачем та
ОСОБА_3, за яким заставне майно -
належний ОСОБА_3 на праві власності
автомобіль марки НYUNDAI, реєстраційний
номер НОМЕР_1, був переданий у заставу
банку.

Договором застави вартість
переданого в заставу майна оцінена в 157
735 грн., що за курсом НБУ на день
укладення договору складає 23 388 Євро (п.
1.5).

Згідно з договором застави
максимальний розмір вимоги, яка
забезпечується заставою становить 70 164
Євро.

Позивач умови договору виконав
і надав відповідачу кредитні кошти.

Відповідач ОСОБА_3 належним
чином не виконав зобов'язань за
кредитним договором, отримані в кредит
кошти не повернув і станом на 13.12.2012року
загальна сума простроченої
заборгованості за кредитним договором
складає 14 213,58 Євро, що згідно курсу НБУ
складає 148 105,50 грн., в тому числі:
прострочена заборгованість за
кредитом - 8 663 Євро, що складає 90 268,46
грн.; пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 537 Євро, що
складає 5 595,54 грн.; відсотки за
користування кредитом - 3732,58 Євро, що
складає 38 893,48 грн.; пеня за несвоєчасне
погашення відсотків - 1281 Євро, що
складає 13 348,02 грн.

Розмір заборгованості
підтверджується наданим позивачем
розрахунком, визначений розмір
заборгованості відповідачами не
спростовано.

Письмові повідомлення про
виконання умов договору відповідачами
були отримані та залишені без
виконання.

Право обтяжувача на
позасудове звернення стягнення на
заставне майно передбачено ст.24 Закону
України „Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень",
умовами укладеного договору.

Статтею 26 цього ж Закону визначені
способи позасудового звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження, є
зокрема, один із таких способів є: 1)
передача рухомого майна, що є
предметом забезпечувального
обтяження, у власність обтяжувача в
рахунок виконання

забезпеченого обтяженням зобов'язання
в порядку, встановленому цим Законом;
2) продаж обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження

шляхом укладення договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем

або на публічних торгах.

Причому, відповідно до визначеного
ст.27 цього Закону порядок повідомлення
про порушення забезпеченого
обтяженням зобов'язання, обтяжувач,
який має намір звернути стягнення на
предмет забезпечувального обтяження в
позасудовому порядку, зобов'язаний
надіслати боржнику та іншим
обтяжувачам, на користь яких
встановлено зареєстроване обтяження,

письмове повідомлення про порушення
забезпеченого обтяженням
зобов'язання. Повідомлення
надсилається одночасно з реєстрацією в
Державному реєстрі відомостей про
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження.

Позасудовий спосіб звернення
стягнення на предмет застави
передбачений пунктами 3.2, 3.2.3 договору.

Заперечуючи щодо розміру
заборгованості за кредитом,
відповідачі стверджували, що в рахунок
погашення залишку боргу, який
обліковувався станом на 2009рік, був
переданий заставний автомобіль для
його реалізації. На підтвердження
цього ОСОБА_3 надані копія його заяви
від 22липня 2009року, в якій він
запропонував позивачу передати
заставне майно, нотаріально оформлену
довіреність від 23.07.2009року, якою він
уповноважив гр.ОСОБА_6 та гр.ОСОБА_7
експлуатувати та продати транспортний
засіб, а також біржовий договір
купівлі - продажу зазначеного
транспортного засобу.

Проте, в матеріалах справи
немає підтвердження тому, що банком
була розпочата процедура позасудового
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження.

А саме, не надано доказів про
реєстрацію відомостей про звернення
стягнення на предмет застави,
відсутній акт прийому-передачи
автомобіля банку. Нотаріально
оформлена довіреність за змістом є
загальною, якою відповідач
уповноважив громадян, а не
представників банку, розпоряджатися
транспортним засобом. Згідно
біржового договору купівлі-продажу
вказаного автомобіля 15.05.2010року саме
ОСОБА_3 продав належний йому автомобіль
за ціною 1000грн. та одержав кошти від
продажу(а.с.93,94,94-а).

У судовому засіданні суду
апеляційної інстанції відповідач
ОСОБА_3 підтвердив, що він дійсно
приймав участь у біржових торгах та
підписував біржову угоду.

Таким чином, належних і допустимих
доказів щодо передачі банку заставного
майна в рахунок погашення боргу за
кредитом, або передачі банку коштів від
продажу заставного майна,
відповідачами не надано. ОСОБА_3
підтвердив, що починаючи з липня 2009року
платежі на повернення кредиту не
здійснював. Визначений позивачем
розмір заборгованості відповідачами
не спростовано.

Також спростовуються матеріалами
справи доводи апеляційної скарги
ОСОБА_4 щодо спливу позовної давності
та припинення зобов'язань поручителя.

Статтею 256 ЦК України
визначено, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
справі, є підставою для відмови у
позові( ч.4 ст.267 ЦК України).

Відповідно до ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання(ч.5 ст.261 ЦК України).За
спливом позовної давності до основної
вимоги, вважається, що позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги(ст.266 ЦК України).

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК
України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого у
договорі поруки. У разі якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Як убачається, згідно з п 1.2
кредитного договору, термін повернення
кредиту 12.06.2014року.

Пунктом 4.1 договору поруки
визначено, що договір діє до 12 червня
2017року.

Отже, позивач звернувся з
позовними вимогами до спливу
встановленого договорами строку
виконання зобов'язань, тому доводи
скарги є безпідставними.

Виходячи з наведеного,
колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому підстави
для його скасування в межах доводів
апеляційних скарг відсутні. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін, з підстав передбачених ст.308
ЦПК України.

Керуючись ст. 303,
п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК
України , колегія суддів ,-

Ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_3,
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 28
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: