Справа № 488/6688/13-ц
Провадження № 2/488/480/14 р.
12 березня 2014 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого по справі судді Безпрозванного В.В.,
при секретарі судового засідання Харитоновій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
12 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила провести розподіл майна, набутого в період шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, а саме визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири № 61 загальною площею 50,10 кв.м., житловою площею 28,30 кв.м., яка знаходится по вул. Самойловича, 5-А в м. Миколаєві.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказувала, що з 29 листопада 1999 року по 24 грудня 2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утриманні у позивача.
Під час шлюбу сторонами за спільні кошти було придбано спірну квартиру, яка зареєстрована за відповідачем.
Подальше життя у сторін не склалося, відповідач не проживає разом із сімєю, в звязку із чим між сторонами фактично припинені шлюбні відносини.
Посилаючись на вимоги статей 60,61,63 Сімейного Кодексу України, ОСОБА_1 просила суд позов задовольнити та визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири, яка є спільно нажитим майном подружжя.
В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову до суду не надав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Нормами ст.60 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).
Згідно з ч1, ч.3 ст.61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Виходячи з вищенаведених положень закону, дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обовязки щодо спільно нажитого у шлюбі майна.
В процесі розгляду справи встановлено, що 29 листопада 1999 року між сторонами укладено шлюб, що зареєстрований Корабельним районним відділом реєстрації актів цивільного стану м. Миколаєва, актовий запис № 572 від 29 листопада 1999 року. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2010 року вказаний шлюб було розірвано (а.с. 11).
Згідно свідоцтва про народження від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який знаходиться на утриманні позивача (а.с.10).
На підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 30.09.2009 року і до повноліття дитини.
За час перебування у шлюбі сторони за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1, яка має загальну площу 50,10 кв.м., складається з двох житлових кімнат загальною житловою площею 28,30 кв.м.
Вказана спірна квартира належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 857409 від 08.10.2004 року, зареєстрованого 08.10.2004 року в Миколаївському МБТІ в реєстра прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 7817827 (а.с.13, 14).
Згідно з розясненнями, викладеними у п.23, 24, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).
З фактичних обставин справи вбачається, що спірна квартира була придбана в період шлюбу та в інтересах сімї.
Вказані кредитні зобовязання сторонами були виконані ще до розірвання шлюбу.
На час розгляду справи квартира АДРЕСА_1 у заставі не перебуває, в звязку із чим 1/2 частина вказаної квартири, на думку суду, на законних підставах належить позивачу ОСОБА_1
Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Таким чином, суд визнає за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.
У відповідності до вимоги статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 695,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спільно нажитої в період шлюбу квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08 жовтня 2004 року, виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1390 від 16.07.2004 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 695, 00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути надана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: В. В. Безпрозванний