Справа № 751/1847/14 Провадження №
22-ц/795/1129/2014 Головуючий у I інстанції
-Гордійко Ю. Г. Доповідач - Горобець
Т. В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Горобець Т.В. ,

суддів Хромець Н.С.,
Бечка Є.М.

при секретарі - Рудик
І.І.

за участі представника УДАІ УМВС
України в Чернігівській області
Сіндєєвої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 15 квітня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
управління ДАІ УМВС України в
Чернігівській області про стягнення
моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Оскаржуючи рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 15
квітня 2014 року, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено,
позивач просить зазначене рішення
скасувати та ухвалити рішення про
задоволення його позовних вимог.

У скарзі та доповненнях до неї, поданих
у встановленому порядку, апелянт
вказує на порушення судом першої
інстанції ст. 213, 215 ЦПК України та ч.2
ст.19 Конституції України, відповідно до
якої, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи, зобов"язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України. ОСОБА_2, крім того, вважає, що
судом допущено неповне з"ясування
обставин справи та не дотримано правил
ч.1 ст. 57 ЦПК України щодо оцінки
доказів. На його думку, судом не дана
належна оцінка тому факту, що
відповідачем було неправомірно
оформлено та видано реєстраційні
документи на автомобіль, який він
придбав на підставі договору-купівлі
продажу та право його власності за яким
була визнана рішенням суду.

Вказує також, що наявність
реєстраційних документів на
автомобіль виключала у нього сумніви
щодо правомірності набуття права
власності у попереднього власника,
якому було ним сплачено 76 000,00 доларів
США, отже, про незаконність перебування
автомобіля на території України він не
знав, і той факт, що через деякий час цей
автомобіль було затримано, як об"єкт
адміністративного правопорушення і
він не має змоги ним користуватись,
свідчить, на думку позивача, про
неправомірне спричинення йому
відповідачем майнової шкоди у розмірі
вартості придбаного автомобіля,
гривневий еквівалент якого становить
703000,00 грн.

Судом також, на думку апелянта, не
враховано, що йому була завдана також
моральна шкода, яка полягає у
неможливості використовувати свою
власність за призначенням.

Крім того, ОСОБА_2 у апеляційній скарзі
посилається на порушення судом першої
інстанції Конвенції Про захист прав
людини і основоположних свобод,
Протоколів № 1,2,4,7,11 до Конвенції,
відповідно до яких кожна особа має
право вільно мирно володіти своїм
майном і не може бути позбавлена своєї
власності, інакше, як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права. Також, посилаючись
на рішення Європейського суду з прав
людини у справі «Федорко проти
України» від 30.06.2006 року, та у справі
«Стретч проти Сполученого Королівства"
від 24.06.2003 року, апелянт звертає увагу
апеляційного суду на те, що наявність
порушень з боку органів публічної
влади при укладенні договору щодо
майна не може бути підставою для
позбавлення цього майна особи, яка
жодних порушень не вчинила.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 про
дату та місце розгляду справи належним
чином повідомлені ( а.с.93,96, 97,100 ), проте,
повторно у судове засідання не
з"явились. ОСОБА_3 повторно направила на
адресу суду заяву про відкладення
розгляду справи, проте, доказів щодо
наявності у неї повноважень на
представництво у апеляційному суді
Чернігівської області інтересів
ОСОБА_4 суду не надала, з матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_3 має
повноваження від ОСОБА_4 на участь лише
у суді першої інстанції ( а.с.28).

Представник відповідача у засіданні
скаргу не визнала і пояснила, що жодних
неправомірних дій збоку УДАІ УМВС
України в Чернігівській області під
час реєстрації транспортного засобу
допущено не було, була здійснена повна
перевірка інформації, яка могла
вплинути на правомірність реєстрації
автомобіля, проте, отримана на момент
перевірки інформація компетентних
органів митниці свідчила про
відсутність перешкод для реєстрації
автомобіля.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність рішення суду
першої інстанції в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд
приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 у ОСОБА_5 через її представника
ОСОБА_6 було придбано автомобіль марки
«MERCEDES-BENZ» модель S 320 CDI, 2008 року випуску,
кольору чорного, шасі ( кузов) НОМЕР_2 на
підставі договору купівлі-продажу,
який був зареєстрований в органах УДАІ
УМВС в м. Чернігові.

Заочним рішенням Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 14
жовтня 2011 року визнано дійсним договір
купівлі-продажу цього автомобіля, що
був укладений 21 жовтня 2010 року, між
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в особі представника
ОСОБА_6 та визнано за ОСОБА_2 право
власності на вказаний автомобіль.

Висновком, затвердженим начальником
УДАЇ УМВС України в Чернігівській
області Єршовим О.О. 20.01.2011 року за
результатами розгляду матеріалів по
факту виявлення автомобіля марки
«MERCEDES-BENZ» модель S 320 CDI, 2008 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого у
березні 2010 року Чернігівським ВРЕР
УДАЇ за підробними митними
документами, реєстрація зазначеного
транспортного засобу була скасована.
Автомобіль, за постановою слідчих
органів в рамках кримінального
провадження 04.03.2011 року тимчасово
затриманий і відповідно до постанови
слідчого про закриття кримінальної
справи разом з матеріалами справи
переданий Кіровоградській митниці для
розгляду справи про
адмінправопорушення.

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 29.02.2012року
провадження у справі щодо вчинення
ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого
ст. 336 Митних правил, закрито у зв»язку
із відсутністю в його діях складу
даного правопорушення ( а.с 34-35).

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 31.10.2012 року особа,
винна у незаконному перевезенні на
територію України зазначеного
транспортного засобу встановлена -
громадянин Болгарії ОСОБА_9 і
притягнута до адміністративної
відповідальності по ст. 348 МК України із
стягненням у дохід держави вартості
цього автомобіля у розмірі 417216,00 грн.
(а.с.56).

Зазначений автомобіль ОСОБА_2 митницею
не повернуто, права власності він не
позбавлений, але, обмежений у праві
вільного користування цим
транспортним засобом на митній
території України до його розмитнення
у встановленому порядку ( а.с.39звор).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції
виходив з того, що позов є не
доведеним і не ґрунтується на законі,
оскільки протиправність дій
відповідача на момент здійснення
реєстрації автомобіля марки «MERCEDES-BENZ»
модель S 320 CDI, 2008 року випуску, д.н.з.
НОМЕР_1 не встановлена, у зв"язку з чим
відсутні правові підстави, визначені
ст.ст. 1166,1167 ЦК України, для
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується апеляційний
суд, вважаючи, що, розглядаючи спір, суд
першої інстанції у обсязі, необхідному
для вирішення спору, встановив
обставини справи, вірно визначив
характер спірних правовідносин та
закон, яким регулюються ці
правовідносини, дав належну та з
дотриманням приписів ст. 212 ЦПК України
оцінку всім наявним у справі доказам,
ухваливши рішення, яке відповідає
нормам процесуального та
матеріального права.

Із змісту ст. 1166 ЦК України вбачається,
що підставами цивільно-правової
відповідальності для відшкодування
шкоди є правопорушення, яке включає в
себе такі складові: шкода,
протиправність діяння ( бездіяльності)
особи, яка завдала шкоду,
причинно-наслідковий зв"язок між ними
та вина заподіювача.

Встановлено, що ОСОБА_2 заочним
рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова суду від 14.10.2011 року
визнаний власником автомобіля марки
«MERCEDES-BENZ» модель S 320 CDI, 2008 року випуску,
кольору чорного, шасі ( кузов) НОМЕР_2
(а.с.7,8), рішення є чинним. Встановлено
також, що на момент здійснення
реєстрації транспортного засобу на
попереднього власника - ОСОБА_5 у
березні 2010 року УДАІ УМВС України в
Чернігівській області діяло
правомірно, оскільки здійснило всі
необхідні перевірки правомірності
перетину зазначеним транспортним
засобом митного кордону України (
а.с.40). На запит отримана відповідь про
перебування зазначеного автомобіля на
митній території України у режимі
вільного обігу (а.с.102). Протиправності
дій конкретних посадових осіб
відповідача при реєстрації
зазначеного транспортного засобу не
встановлено.

Таким чином, твердження позивача, що
винними неправомірними діями УДАІ УМВС
України в Чернігівській області йому
завдана майнова шкода, у розмірі, що
відповідає сумі сплаченої вартості
автомобіля при оформленні договору
купівлі-продажу автомобіля, є
безпідставним і не доведеним.

Крім того, не доведеним є і сам розмір
шкоди, який зазначив ОСОБА_2 у позові -
703000,00 грн. Із заочного рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 14.10.2010 року вбачається,
що автомобіль ОСОБА_2 був придбаний за
608000,00 грн ( а.с.7-8), які він сплатив згідно
розписки. У той же час, з інших
документів, наявних у справі,
вбачається, що вартість зазначеного
автомобіля визначена, в одному випадку
417216,18 у іншому випадку 429159,00 грн (
а.с.32,56).

Пославшись на недоведеність та не
обґрунтованість доводів вимог про
відшкодування матеріальної шкоди суд
першої інстанції також дійшов
обґрунтованого висновку про
відхилення вимог позивача по цій
цивільній справі і щодо відшкодування
моральної шкоди.

Посилання апелянта на порушення судом
першої інстанції Конвенції Про захист
прав людини і основоположних свобод,
Протоколу № 1,2,4,7,11 до Конвенції, а також
ігнорування практики Європейського
суду з прав людини, не спростовують
законності оскаржуваного судового
рішення у даній справі.

Отже, колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що позов ОСОБА_4 не
ґрунтується на законі, яким
регулюються спірні правовідносини, а
доводи позивача не відповідають
матеріалам справи, у зв"язку з чим
підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 15 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:Судді: