Справа № 363/1414/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2014 року Вишгородський районний
суд Київської області в складі:

головуючого судді Підкурганного
В.В.

при секретарі Подшибякіній
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вишгороді
Київської області скаргу ОСОБА_1 на
незаконні дії та протиправну
бездіяльність державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Вишгородського районного управління
юстиції Київської області,

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду зі названою скаргою в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність
державного виконавця Губар Л.Б. під час
здійснення виконавчого провадження
від 14 березня 2012 року № 1498/4, по
примусовому виконанню судового
рішення у справі від 23 лютого 2012 року №
2-487/2012, що полягає в не своєчасному
доведенні державним виконавцем до
боржника інформації про збільшення
розміру щомісячних платежів по сплаті
аліментів, а також несвоєчасного
вчинення державним виконавцем дій по
розрахунку заборгованості та
доведенні його до боржника;

- визнання незаконними дії державного
виконавця Губар Л.Б. при визначенні
розміру заборгованості по сплаті
аліментів за виконавчим листом від 24
лютого 2012 року № 2-487 за період із липня
2012 року по 12 березня 2014 року;

- зобов'язати державного виконавця
Губар Л.Б. здійснити перерахунок
заборгованості по сплаті аліментів за
виконавчим листом від 24 лютого 2012 року
№ 2-487 за період з липня 2012 року по
березень 2014 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що за
рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 23 лютого 2012
року з нього на користь ОСОБА_2
стягуються аліменти на утримання дітей
у розмірі ? частини з усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, до
досягнення дітьми повноліття та на
утримання ОСОБА_2 у розмірі 350 грн.
щомісячно до досягнення дитиною трьох
річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вважає, що державним виконавцем Губар
Л.Б. під час здійснення виконавчого
провадження по примусовому виконанню
рішення суду було порушено вимоги
частини 1 статті 74 Закону України «Про
виконавче провадження» та не
повідомлено його про наявність
заборгованості внаслідок зміни
розміру аліментів та про необхідність
її погашення.

Також, державний виконавець не
повідомила його про необхідність
сплачувати іншу суму аліментів, ніж
було визначено виконавчою службою.

Крім того, заборгованість по аліментах
була визначена державним виконавцем
виходячи із статистичних даних
середньої заробітної плати працівника
по Вишгородському району, які
наводяться без утримання суми податку
та інших загальнообов'язкових
платежів, що суперечить Постанові КМУ
«Про перелік видів доходів, які
враховуються при визначенні розміру
аліментів на одного з подружжя, дітей,
батьків та інших осіб» та Інструкції з
організації примусового виконання
рішень.

В судовому засіданні представник
скаржника доводи скарги підтримав та
просив про її задоволення.

Державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби Губар Л.Б.
чиї дії оскаржуються, у судовому
засіданні заперечувала проти доводів
скарги та просила відмовити у її
задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові матеріали
скарги, суд дійшов висновку про те, що
заявлені вимоги не підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, 24
лютого 2012 року Вишгородським районним
суду Київської області видано
виконавчий лист № 2-487/2012 про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у
розмірі ? частини з усіх видів
заробітку (доходу), щомісячно на
утримання дочки ОСОБА_4, починаючи з 24
січня 2012 року і до її повноліття, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку (а.с.9-10).

Крім того, 24 лютого 2012 року
Вишгородським районним суду Київської
області також видано виконавчий лист №
2-487/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліментів у розмірі 350 грн.
щомісячно до досягнення ОСОБА_4 трьох
років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11-12).

З довідки - розрахунку заборгованості
по сплаті аліментів від 12 березня 2014
року № 2474 вбачається, що станом на 12
березня 2014 року заборгованість по
аліментах скаржника становила 5007 грн. 46
коп. (а.с. 21).

Згідно листа від 26 липня 2014 року № 237,
адресованого до Відділу ДВС
Вишгородського РУЮ, та отриманого
останнім 29 липня 2013 року, управління
статистики у Вишгородському районі
повідомило про середньомісячну
зарплату штатного працівника по
Вишгородському району (а.с. 21).

З довідки - розрахунку заборгованості
по сплаті аліментів від 3 липня 2014 року
№ 8668 вбачається, що станом на 1 липня 2014
року заборгованість по аліментах
скаржника становила 5512 грн. 50 коп.

З огляду на встановлені обставини
судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 383 ЦПК України,
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду зі скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до ЦПК
України, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону
України «Про державну виконавчу
службу», завданням державної
виконавчої служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Статтею 74 Закону України «Про
виконавче провадження» врегульовано
порядок стягнення аліментів.

Так, згідно частини 4 зазначеної статті
Закону державний виконавець обчислює
розмір заборгованості із сплати
аліментів, складає відповідний
розрахунок та повідомляє про нього
стягувачу і боржнику:

у разі якщо виконавчий документ уперше
надійшов для виконання;

за заявою сторін виконавчого
провадження;

у разі надсилання постанови до
адміністрації підприємства, установи,
організації, фізичної особи, фізичної
особи - підприємця для проведення
відрахування із заробітної плати
(доходів), пенсії та стипендії боржника;

у разі закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з надходженням
виконавчого документа за належністю до
іншого органу державної виконавчої
служби;

за власною ініціативою;

в інших передбачених законом випадках.

З урахуванням обставин справи,
судом зазначається про те, що зазначена
вимога закону була дотримана і
розрахунок заборгованості було
складено державним виконавцем за
заявою ОСОБА_1

В той же час, відомості щодо
розміру заборгованості по сплаті
аліментів, які містилися у зазначеній
довідці-розрахунку станом на 12 березня
2014 року не відповідали визначеним
Законом України «Про виконавче
провадження» вимогам щодо порядку
проведення такого розрахунку.

Так як, за основу, при проведенні
розрахунку заборгованості державним
виконавцем було взято неналежний
розмір середньої заробітної плати
поштатного працівника у
Вишгородському районі.

Посилання державного виконавця на те,
що про зміну розміру середньомісячної
зарплату штатного працівника по
Вишгородському району стало відомо
лише у липні 203 року не може бути взято
судом до уваги, оскільки це не
відповідає приписам статті 5 Закону
України «Про виконавче провадження»,
згідно якої державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Очевидно, що у даному випадку,
бездіяльність державного виконавця
щодо не вчинення дій щодо вжиття
заходів для вірного розрахунку розміру
заборгованості по сплаті аліментів
громадянина ОСОБА_1, з урахуванням
дійсного розміру середньомісячної
зарплати штатного працівника по
Вишгородському району, порушила права
скаржника, так як він був позбавлений
можливості сплачувати аліменти у
потрібному розмірі і, більше того, з
незалежних від нього причин, фактично
має заборгованості по їх сплаті.

Тому, скарга в частині визнання
протиправною бездіяльності державного
виконавця при доведенні до боржника
інформації про збільшення розміру
щомісячних платежів по сплаті
аліментів підлягає задоволенню.

Однак, судом не вбачається підстав для
визнання протиправною бездіяльності
державного виконавця щодо
несвоєчасного вчинення дій по
розрахунку заборгованості та його
доведення до боржника.

Так як, сам скаржник та й
державний виконавець у судовому
засіданні не заперечували сам факт
вчинення таких дій у виконавчому
провадженні, а скаржник ставить
питання про визнання протиправною саме
бездіяльності.

Разом з тим, вимога скаржника про
визнання незаконними дій державного
виконавця щодо при визначені розміру
аліментів за період із липня 2012 року по
12 березня 2014 року не підлягає
задоволенню судом, так як дії
державного виконавця щодо визначення
розміру аліментів вчинялися у
визначеному законом порядку і так само
вона мала для того визначені законом
підстави.

З урахуванням отриманої у суді
довідки-розрахунку заборгованості по
сплаті аліментів ОСОБА_1 станом на 1
липня 2014 року, відсутні підстави для
задоволення вимоги скаржника щодо
зобов'язання державного виконавця
проведення перерахунку такої
заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 383 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

скаргу ОСОБА_1 на незаконні дії та
протиправну бездіяльність державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Вишгородського
районного управління юстиції
Київської області - задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
державного виконавця Губар Л.Б. під час
здійснення виконавчого провадження №
1498/4 щодо примусового виконання рішення
суду від 23 лютого 2012 року № 2-487/2012, що
полягала у несвоєчасному доведенні до
боржника інформації про збільшення
розміру щомісячних платежів по сплаті
аліментів.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня
її проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Вишгородський
районний суд Київської області.

Суддя