22-ц/772/204/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Кашпрук Г. М.Категорія: 46
Доповідач: Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі :

Головуючого :
Чуприни В.О.

Суддів :
Чорного В.І., Медвецького С.К.

При секретарі :
Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про звільнення від сплати
аліментів на повнолітню дитину, яка
продовжує навчання, за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 04 грудня 2014
року, встановила :

У листопаді 2013 р. ОСОБА_2 звернувся
до суду з вказаним позовом. Зазначив, що
рішенням Апеляційного суду Вінницької
області від 29.03.2012 р. було змінено
резолютивну частину рішення
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 28.02.2012 р. та стягнуто з
нього, тобто ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3
аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно на
утримання повнолітньої дочки
ОСОБА_5, на період навчання, починаючи з
13.12.2011 р. по 30.06.2014 р., але не більше, як до
досягнення 23-річного віку. Позивач
посилається не те, що у теперішній час
не може надавати матеріальну допомогу
дочці, оскільки його дохід, як
підприємця, у 2012 р. становить лише 960,87
грн. у місяць. Окрім того, маючи на
утриманні сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
змушений нести значних витрат на його
лікування та оздоровлення. Дочка
ОСОБА_5 25.04.2012 р. була відрахована з
денного факультету вищого навчального
закладу, а 03.01.2013 р. поновлена на
2 курс заочної форми навчання. Разом
з цим, перебуваючи в період з 07.09.2012 р.
по 05.03.2013 р. на обліку в центрі
зайнятості, вона отримувала допомогу
по безробіттю та, пройшовши навчання,
здобула кваліфікацію офіціанта, що дає
їй можливість працювати та заробляти
собі на життя. У зв'язку з наведеним
ОСОБА_2 просив звільнити його з
25.04.2012 р. від сплати аліментів та
стягнути з відповідачки судові
витрати.

Рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від 04.12.2013 р.
позов залишений без задоволення.

Не погодившись, ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_4 в апеляційній
скарзі посилаються на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального права і процесуального
права, у зв'язку з чим ставлять питання
про скасування рішення і ухвалення
нового, яким у повній мірі задовольнити
позовні вимоги.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 305 ЦПК
України справа розглядалась у
відсутності сторін, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про її
задоволення з наступних підстав.

Судом установлено, й це
убачається з матеріалів справи, що
рішенням Апеляційного суду Вінницької
області від 29.03.2012 р. змінено
резолютивну частину рішення
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 28.02.2012 р. та викладено її в
такій редакції : позовну заяву ОСОБА_3
задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 800 грн.,
щомісячно, на період її навчання,
починаючи з 13.12.2011 р. по 30.06.2014 р., але не
більше, як до досягнення ОСОБА_5 23-х
річного віку. В решті рішення суду
залишено без змін (а.с.13-14).

Згідно витягу з наказу ректора
Вінницького національного технічного
університету № 89-с від 28.04.2012 р. ОСОБА_5 -
студентка 2-го курсу денної державної
форми навчання відрахована з 25.04.2012 р.
(а.с. 19).

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з
недоведеності позивачем значних та
додаткових витрат на утримання
повнолітнього сина, а наявність у
повнолітньої дочки кваліфікації
офіціанта не свідчить, що вона
достатньо матеріально забезпечена і
має фінансову спроможність сама
виплачувати за навчання на заочному
відділенні контрактної форми у
Вінницькому національному технічному
університеті.

З таким висновком суду у
розв'язання виниклого спору погодитись
не можна.

У відповідності до приписів ст. 213
ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене у справі рішення, в якому
суд не визначився у виниклих
правовідносинах сторін та належній до
застосування нормі матеріального
права, зазначеним вимогам не
відповідає.

Стаття 199 СК України розповсюджує
обов'язок батьків надавати утримання
повнолітнім дітям на випадки, коли
дитина продовжує навчання та вимагає у
зв'язку з цим матеріальної допомоги.
Право повнолітньої дитини на утримання
діє протягом її навчання до 23 років. У
разі припинення навчання раніше
досягнення цього віку, дитина втрачає
право на утримання.

У зв'язку з наведеним суд не дав
належної правової оцінки тому факту, що
ОСОБА_5 - студентка 2-го курсу денної
державної форми навчання була
відрахована з університету з 25.04.2012 р., а
отже передчасно до закінчення учбового
закладу втратила право на утримання
від позивача, присуджене, в тому числі й
згаданим рішенням Апеляційного суду
Вінницької області від 29.03.2012 р.

Стосовно позивача зазначена
обставина впливає на припинення
зобов'язання по сплаті аліментів, що
ним і було реалізовано шляхом подачі
нового позову в межах і спосіб,
передбачених ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

Порушення норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
згідно ст. 309 ЦПК України, є підставами
для скасування апеляційним судом
рішення і ухвалення нового, яким
обґрунтований позов ОСОБА_2 підлягає
задоволенню.

Відповідно правил ст. 88 ЦПК
України позивачу, на користь якого
ухвалено рішення, апеляційним судом
присуджується з відповідача понесені і
документально підтверджені судові
витрати у сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів вирішила :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_4, подану в інтересах - ОСОБА_2, -
задовольнити.

Рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 04 грудня 2014
року скасувати і ухвалити нове, яким
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення
від сплати аліментів на повнолітню
дитину, яка продовжує навчання -
задовольнити.

ОСОБА_2 з 25 квітня 2012 року
звільнити від сплати аліментів на
користь ОСОБА_3 на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 800
грн., щомісячно, на період її навчання з
13.12.2011 р. по 30.06.2014 р., але не більше, як до
досягнення 23-х річного віку,
присуджених за рішенням
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 28 лютого 2012 року, з
урахуванням змін, внесених рішенням
Апеляційного суду Вінницької області
від 29 березня 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 229,40 грн. понесених витрат по
сплаті судового збору за подачу
позовної заяви та 114,70 грн. з
апеляційної скарги, а всього 344,10 грн.
судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: (підпис)
В.О. Чуприна

Судді:
(підпис) В.І. Чорний

(підпис) С.К. Медвецький