У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко
С.О., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів та додаткових
витрат на утримання дитини, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 3 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року позивач звернулася
до суду із указаним позовом, просила
стягнути з відповідача аліменти на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з
дня подання позовної заяви і до
досягнення дитиною повноліття, а також
додаткові витрати на утримання дитини
у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з
дня звернення до суду і до досягнення
дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
перебувала у шлюбі з відповідачем із 30
вересня 2005 року до 5 листопада 2012 року.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу
відповідач зобов'язувався сплачувати
аліменти на її користь на утримання
сина у розмірі 1 000 грн до третього числа
кожного місяця. Із жовтня 2012 року
ОСОБА_3 від сплати аліментів
ухиляється. Згідно консультації
педіатра дитини після 3 років від 19
жовтня 2013 року син має хворобу з
діагнозом «Астма з переважанням
алергічного компоненту» середнього
ступеня тяжкості, яка спостерігається
у нього з 6-ти місяців у зв'язку із
формуванням бронхіальної астми,
внаслідок чого дитині призначене
систематичне лікування. Відповідно до
консультаційного висновку
спеціаліста, виданого 25 жовтня 2013 року
комунальним закладом «Центр первинної
медико-санітарної допомоги № 2» м.
Вінниці, дитина хворіє на хворобу з
діагнозом «Деформація 2-х стоп, плоско -
ватіусна побудова», та рекомендовано
ОСОБА_5 займатись лікувально-фізичною
культурою, отримувати лікувальну
терапію (масаж) та використовувати
ортопедичне взуття.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 18 грудня 2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700
грн щомісяця до досягнення дитиною
повноліття, починаючи з 14 листопада 2013
року. Стягнуто з відповідача на користь
позивача додаткові витрати на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
пов'язані із його хворобою, у розмірі 300
грн щомісяця до досягнення дитиною
повноліття, починаючи з 14 листопада 2013
року. Вирішено питання про розподіл
судових витрат. Рішення суду у частині
стягнення аліментів у межах суми
платежу за один місяць допущено до
негайного виконання.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 3 лютого 2014 року рішення
суду першої інстанції у частині
визначення розміру аліментів на
утримання дитини змінено, визначивши
їх у розмірі 1/4 частини заробітку
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права.
порушення норм процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального правами порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив із того, що
дохід відповідача є нерегулярним,
мінливим, останній не працює, тому
визначив розмір аліментів у твердій
грошовій сумі у розмірі 700 грн та 300 грн
додаткових витрат.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
у частині визначення розміру
аліментів, апеляційний суд виходив із
того, що відповідач працює водієм у
товаристві з обмеженою
відповідальністю «Таксопарк Плюс» із
липня 2013 року і за час роботи його
заробіток становить 3 565 грн.

Судами встановлено, що сторони
перебували у шлюбі з 30 вересня 2005 року
до 5 листопада 2012 року. Від шлюбу мають
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після
розірвання шлюбу проживає з ОСОБА_3

Згідно із консультацією педіатра
дитини після 3 років від 19 жовтня 2013
року ОСОБА_5 має хворобу з діагнозом
«Астма з переважанням алергічного
компоненту» середнього ступеня
тяжкості, яка спостерігається у нього з
6-ти місяців в зв'язку із формуванням
бронхіальної астми, внаслідок чого
дитині призначене систематичне
лікування.

Відповідно до консультаційного
висновку спеціаліста, виданого 25
жовтня 2013 року комунальним закладом
«Центр первинної медико-санітарної
допомоги № 2» м. Вінниці, ОСОБА_5 хворіє
на хворобу з діагнозом «Деформація 2-х
стоп, плоско - ватіусна побудова», та
рекомендовано ОСОБА_5 займатись
лікувально-фізичною культурою,
отримувати лікувальну терапію (масаж)
та використовувати ортопедичне взуття.

Згідно із ч. 1 ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 180 СК України визначено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі. Частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
та визначаючи розмір аліментів у
частці від доходу відповідача,
апеляційний суд обґрунтовано виходив
із того, що ОСОБА_3 працює водієм у
товаристві з обмеженою
відповідальністю «Таксопарк Плюс» із
липня 2013 року та має регулярний дохід.

До заперечень на позов відповідач
надав довідку про те, що він працює
водієм у товаристві з обмеженою
відповідальністю «Таксопарк Плюс» із
липня 2013 року і його дохід за
липень-жовтень 2013 року становить 3 565
грн 67 коп. (а.с. 40, 89).

Змінюючи рішення суду першої інстанції
у частині стягнення аліментів на
дитину та визначаючи їх розмір у частці
від заробітку (доходу) батька, а не у
твердій грошовій сумі, апеляційний суд
виходи із встановлених обставин
справи.

Висновки судів про стягнення з ОСОБА_3
додаткових витрат на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, пов'язаних із його
хворобою, у розмірі 300 грн щомісяця до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 14 листопада 2013 року, є
обґрунтованими та відповідають
вимогам ст. 185 СК України.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції в межах
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судом
першої інстанції або апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставинами, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді судом апеляційної інстанції
допущені порушення норм матеріального
або процесуального права, які
передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як
підстави для скасування рішення,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 3 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С.
Олійник

Судді:

В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

І.К. Парінова