Справа №484/528/14-ц 24.06.2014 24.06.2014 24.06.2014
Провадження №22-ц/784/1875/14
Провадження № 22ц-/784/1875/2014
Головуючий у першій інстанції: Маржина
Доповідач в апеляційній інстанції:
У Х В А Л А

іменем України

24 червня 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Базовкіної Т.М.,

суддів: Лівінського І.В. та Яворської
Ж.М.,

при секретарі судового засідання
Яценко Л.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 12 травня 2014 року

за позовом

публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" (далі -
ПАТ КБ „Приватбанк") до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ПАТ КБ „Приватбанк"
звернулось з позовом, до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитом.

Позивач зазначав, що 16 лютого 2008 року,
на підставі кредитного договору №
NKXRR511121153, надав ОСОБА_3 кредит у розмірі
2798 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом в
обмін на зобов'язання відповідача з
повернення кредиту, сплати відсотків в
обумовлені у Заяві та Умовах про
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» (далі - Умови) строки.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 порушує
кредитні зобов'язання та має станом на
27 січня 2014 року заборгованість у
розмірі 25536 грн. 86 коп. (2678 грн. 21 коп. -
заборгованість за кредитом, 3 грн. 31 коп.
- заборгованість по процентам, 21163 грн. 11
коп. - заборгованість по пені, 500 грн. -
штраф(фіксована частина), 1192 грн. 23 коп. -
штраф (процентна складова) позивач
просив стягнути з відповідача вказану
заборгованість.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 12 травня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
„Приватбанк", посилаючись на порушення
судом норм процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просив рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 16 лютого 2008 року
ОСОБА_3, на підставі його заяви №
NKXRR511121153 отримав у ЗАТ КБ «Приватбанк»
(правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк») кредит у розмірі 2798 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 0,12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Позичальник зобов'язувався погашати
заборгованість щомісяця, з 10 по 15 число,
у сумі 116 грн. 73 коп. Строк повернення
кредиту - 16 лютого 2010 року.

ОСОБА_3 не належним чином виконував
свої зобов'язання, у зв'язку з чим,
станом на 28 грудня 2009 року утворилась
заборгованість за кредитом в розмірі
2678 грн. 21 коп., по процентам - 3 грн. 31 коп.
Крім того, станом на 27 січня 2014 року
позивач нарахував пеню в розмірі 21163
грн. 11 коп. та 1692 грн. 23 коп. штрафу.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції, відповідач заявляв про
застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 257 та ч. 2 ст. 258 ЦК
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки а
до вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені) застосовується позовна
давність в один рік.

Згідно ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

Така правова позиція міститься у
постанові Верховного Суду України від 6
листопада 2013 року (справа № 6-116цс13) і є
обов'язковою для застосування судами
України.

Отже, звернувшись до суду 12 лютого 2014
року позивач має право на стягнення
платежів, строк внесення яких настав
після 12 лютого 2011 року.

За розрахунком, наданим банком ( а.с. 4),
станом на 12 лютого 2011 року вся
заборгованість за тілом кредиту та
процентам, є простроченою, оскільки
строк повернення тіла кредиту настав 16
лютого 2010 року, а проценти після 28
грудня 2009 року банком не
нараховувались.

Таким чином, вимога про стягнення
основного зобов'язання (тіла кредиту та
процентам) заявлена банком поза межами
позовної давності, а тому відповідно до
ст. 267 ЦК України задоволенню не
підлягає.

Зі спливом позовної давності до
основної вимоги вважається, що позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги, якою є стягнення неустойки (ст.
266 ЦК України).

За таких обставин, основний висновок
суду першої інстанції про відмову в
задоволенні позову за пропуском
позовної давності, є правильним.

Доводи апелянта про те, що до спірних
правовідносин має застосовуватись
збільшена позовна давність, не
заслуговують на увагу, оскільки
сторонами не укладався відповідний
договір у письмовій формі, як того
вимагає ч. 1 ст. 259 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення
місцевого суду, постановленого з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись статями 303, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити, а рішення
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 12 травня 2014
року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: