Справа № 165/2308/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Свередюк А.В. Провадження №
22-ц/773/92/14 Категорія: 34 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого-судді Антонюк К.І.,

суддів - Веремчук Л.М.,
Лівандовської-Кочури Т.В.,

при секретарі - Кирилюку О.О.,

з участю: представника позивача -
Сорочук М.Ю.,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідачів -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди за
апеляційною скаргою представника
відповідачів ОСОБА_4 на рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 02 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Нововолинського
міського суду Волинської області від 02
грудня 2013 року позов в даній справі
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ
«Страхова група «ТАС» 16 046,87 грн.
виплаченого страхового відшкодування,
229,40 грн. сплаченого судового збору,
всього 16 276,27 грн.

В задоволенні позову ПрАТ «Страхова
група «ТАС» в частині стягнення з
ОСОБА_5 виплаченого страхового
відшкодування відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник відповідачів ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу, покликаючись на
незаконність та необґрунтованість
рішення суду, просив його скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
та його представник ОСОБА_4 апеляційну
скаргу підтримали з підстав в ній
наведених, просили її задовольнити.

Представник позивача Сорочук М.Ю.
просила відхилити апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, рішення суду залишити без
змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 25 серпня 2010 року
відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем
марки «Volkswagen-T4», реєстраційний номер
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5, на вул.
Січових Стрільців спричинив
дорожньо-транспортну пригоду,
внаслідок якої пошкоджено автомобіль
марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер
НОМЕР_3, що належить ВДСО при УМВС
України у Волинській області.

27.08.2009 року між ПАТ «Страхова група
«ТАС» та ОСОБА_5 укладено Поліс
обов'язкового страхування №ВЕ/0137244,
згідно якого було застраховано
цивільно-правову відповідальність
перед третіми особами у разі завдання
їм збитків внаслідок експлуатації
автомобіля марки «Volkswagen-T4»,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до висновку експерта №00628
від 23.12.2010 року вартість матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
«ВАЗ-2104», становить 23 324,42 грн. (а.с. 18-27).

Згідно розрахунку ПАТ «Страхова група
«ТАС» (а.с. 26), розмір страхового
відшкодування, що підлягає виплаті
становить 16 046,87.

Платіжним дорученням №40343 від 17.10.2011
року перераховано ПАТ «Страхова група
«ТАС» кошти в сумі 16 046,87 грн. фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1, який
здійснював ремонт пошкодженого
автомобіля (а.с. 4) по заяві начальника
відділу ВДСО при УМВС України у
Волинській області щодо перерахування
коштів на ремонт пошкодженого
автомобіля.

Висновки суду щодо часткового
задоволення позову ґрунтуються на
наявних у справі матеріалах та
відповідають нормам матеріального
права.

Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України
встановлено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктами 38.1, 38.1.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що страховик
після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду якщо він
керував транспортним засобом у стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

Винність ОСОБА_3 в порушенні правил
дорожнього руху, внаслідок чого
трапилась дорожньо-транспортна
пригода, під час якої пошкоджено
автомобіль марки «ВАЗ-21043» належний
ВДСО при УМВС України у Волинській
області підтверджено постановою
Нововолинського міського суду від
10.11.2010 року (а.с. 14).

Відповідно до змісту зазначеної
постанови, судом під час розгляду
справи про адміністративне
правопорушення встановлено, що 25.08.2010
року ОСОБА_3 керуючи в м. Нововолинську
автомобілем марки «Volkswagen-T4», номерний
знак НОМЕР_1, виїхав на смугу
зустрічного руху, допустивши зіткнення
з транспортним засобом марки «ВАЗ-21043»,
номерний знак НОМЕР_2, чим порушив п.11.3,
11.4, 12.1, 12.3 ПДР України, вчинивши
правопорушення, передбачене ст.124
КУпАП. Крім того, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, порушив п.2.9а
ПДР України, вчинивши правопорушення,
передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Внаслідок
чого визнано виним ОСОБА_3 в
правопорушенні, передбаченому ст. 124, ч.1
ст. 130 КУпАП та накладено на нього
стягнення у вигляді позбавлення права
керування транспортними засобами на
строк 1 рік.

Відповідно до положень ч.4 ст.61 ЦПК
України постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову з питань, чи мали місце ці дії
та чи вчинені вони цією особою.

Отже, враховуючи вищезазначені
положення закону, обставини щодо
вчинення дорожньо-транспортної
пригоди з вини водія автомобіля
«Volkswagen-T4» ОСОБА_3, який керував
транспортним в стані алкогольного
сп'яніння, встановлені в справі про
адміністративну відповідальність і є
обов'язковими для суду при вирішенні
спору щодо цивільно-правових наслідків
дій особи з питань чи мали місце ці дії
та чи вчинені цією особою, тому суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що позивач має
право на стягнення з відповідача
виплаченого страхового відшкодування
в порядку регресу в розмірі 16 046,87 грн.

Постанова про закриття кримінальної
справи з підстав відсутності в діях
водіїв транспортних засобів складу
злочину не спростовує зазначених
обставин.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для його
зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
відповідачів ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 02 грудня 2013 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: