Справа № 127/4126/13-ц
Провадження № 2/127/413/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06.06.2014 року Вінницький
міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Сичук
М. М.,

при секретарях Гороховій О.В.,
Суржок-Саламасі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в м.
Вінниці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
позовом третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмету спору,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання
позики спільним боргом подружжя та
стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в лютому 2013 року
звернувся до суд з позовом до ОСОБА_2
про поділ майна подружжя.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
період шлюбу сторони набули право
власності на 5/12 частин житлового
будинку по АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу частини
будинку від 12 липня 2005 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 Також в період шлюбу ними
було придбано предмети побуту, які й
просив поділити між сторонами.

Згідно уточнених позовних вимог
позивач просив визнати за ОСОБА_1 та за
ОСОБА_2 право власності по 2,5/12 частки
житлового будинку по АДРЕСА_1. Просив
також здійснити поділ майна наступним
чином: виділити йому у власність:
холодильник "Whirlpool WTV 4536 NFC IX"; кухонну
стінку (разом із витяжкою); диван
розсувний "Міраж Д"; стінку "Олімп"; 1
комп'ютер, монітор рідкокристалічний,
клавіатура, принтер, колонки до
комп'ютера, виділити ОСОБА_2 у власність
м'який куточок для кухні "Київ";
телевізор на кухню "Рубін RUBIN 37М10-2";
посуд з нержавіючого етапу для
приготування їжі (комплект); посуд з
вогнетривкого скла; кухонне начиння
(ложки, виделки, ножі, комплекти
тарілок, чашок, мисок, набори келехів,
склянок, чарок, міксер, м'ясорубка, ключ
для закриття скляних банок); набір для
сипучих продуктів; рушники, скатертини,
серветки для кухні; комплект ножів
"ZEPTER"; чайник; глечик з фільтром для
очистки води; пральну машину "ARDO";
дзеркало з полицями (індивідуальне
замовлення); килимок для ванної
кімнати; сушку для білизни (вир. Польща);
кутові полиці для ванної; захисну
шторку та трубу-розтяжку для ванної;
плафон для ванної кімнати; плафон для
кухні; кухонні тюлі; кухонні жалюзі;
акваріум для риб великий (220 л) (Китай) та
комплектацію до нього (фільтр,
компресор, трубка для повітря,
неонові-флюорисцентні лампи, лампи
денного світла, декоративні скелі,
акваріумні башти, штучні рослини,
грунт)- 1200 грн., тумбу під акваріум;
акваріумні декоративні риби; шафу з
полицями та нижніми тумбами
(індивідуальне замовлення); плафон
освітлювальних для кімнати; тюль;
декоративні вироби (рамки для
фотографій, вази для квітів,
декоративні кораблі картини-пазли);
стільці 4 шт. "MARKO"; стіл-тумба розкладний
з полицею; телевізор LG; люстру сучасну;
килим (штучний) зелений колір;
тюль-штори; спальний гарнітур сучасний
(індивідуальне замовлення): ліжко, 2
тумби, комод-сервант, дзеркало фігурне
з полицями та висувними ящиками;
комплекти білизни, рушники, покривала,
ковдри; міжкімнатну завісу з намистин;
мікрохвильову піч; кавоварку
електричну (на 2 чашки); швейну
машинку-тумбу ножну з електроприводом
"Подольськ-142"; килим великий штучний
коричневого кольору.

Відповідач ОСОБА_2 в квітні 2013 року
звернулась до суду із зустрічним
позовом, відповідно до якого просила
залишити 5/12 частини будинку за нею, а
ОСОБА_1 виділити предмети побуту.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим,
що в період шлюбу з ОСОБА_1 було
придбано 5/12 частини будинку по АДРЕСА_1
Вважає, що оскільки дана частина
будинку придбана за її кошти, в тому
числі і передані матірю, яка працювала
за кордоном в Італії, то дана частина
будинку є її особистою власністю.
Просила при цьому визнати 7/12 частини
будинку спільною власністю подружжя,
оскільки відбулось істотне збільшення
вартості майна, так як було здійснено
значні ремонтні роботи. Також за період
шлюбу ними на спільній земельній
ділянці було побудовано новий житловий
будинок літ «В».

В ході судового розгляду змінювала
позовні вимоги. Згідно уточнених
позовних вимог ОСОБА_2 просила визнати
7/12 частин житлового будинку під літ.
«А» з відповідною часткою
господарських будівель по АДРЕСА_1
належних ОСОБА_1, спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
визнати за ОСОБА_2 право власності на 7/24
частини житлового будинку під літ. «А»
з відповідною часткою господарських
будівель по АДРЕСА_1 Просила також
визнати за нею право власності на 1/2
частину конструктивних елементів,
будівельних матеріалів, обладнання та
іншого майна, яке було використано в
процесі будівництва житлового будинку
літ. «В» домоволодіння АДРЕСА_1, 68,84
відсотків готовності, загальною
вартістю визначеною судовою
будівельно-технічною експертизою.

В березні 2014 року до суду надійшов
позов третьої особи з самостійними
вимогами ОСОБА_3, який мотивований тим,
що 7 лютого 2006 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1
позичили в нього гроші в сумі 38000
доларів США для оформлення
приватизації земельної ділянки,
купівлі будівельних матеріалів та
побудови нового будинку. Це
підтверджується розпискою ОСОБА_2,
відповідно до якої вона зобов'язується
повернути борг на першу вимогу.

Згідно уточнених позовних даних третя
особа ОСОБА_3 просить визнати боргом
колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1
позичені 38 000 доларів США за договором
позики від 07.02.2006 року, який укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, стягнути з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 1/2 частину
заборгованості за договором позики від
07.02.2006 р. в сумі 19 000 доларів США;
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1/2
частину заборгованості за договором
позики від 07.02.2006 року в сумі 19000 доларів
США.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_8 первісний
позов підтримали в повному обсязі.
Проти зустрічних позовних вимог та
вимог третьої особи заперечили в
зв'язку з їх безпідставністю та
необґрунтованістю.

Позивач за зустрічним позовом
ОСОБА_2, її представники ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 в судовому засіданні
зустрічний позов підтримали повністю.
Визнали позов третьої особи та
заперечили проти задоволення
первісного позову.

Третя особа з самостійними
вимогами на предмет спору ОСОБА_3 в
судовому засіданні позов підтримав в
повному обсязі.

Свідок ОСОБА_11, брат ОСОБА_2, суду
пояснив, що з 2001 року по 2011 роки по
Могильчака в недобудованому будинку
проживав він та батько. Його батьки
продали квартиру, щоб допомогти ОСОБА_2.
Продали квартиру десь за 11 тисяч
доларів, біля 3 тисяч пішло на ремонт.
Потім в 2011 року вони переїхали на вул.
АДРЕСА_2, ОСОБА_2 продали свою квартиру,
купили їм квартиру, а самі переїхали в
будинок на АДРЕСА_1

Допитаний в судовому засіданні 24
квітня 2013 року в якості свідка ОСОБА_3,
батько ОСОБА_12, повідомив, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 викупили у брата частину
будинку та почали робити ремонт в
будинку, бо там було неможливо жити, а
самі жили у ОСОБА_2 на квартирі. Мати з
Італії передавала гроші на ремонт. На
момент розгляду справи ОСОБА_2
проживала в рідної тітки на квартирі.
Вона продала свою квартиру і квартиру
матері і все вклала в будинок на
АДРЕСА_1 Купили 2 машини, потім їх
розбили. Квартиру ОСОБА_2 сторони
відремонтували вдвох, ОСОБА_2 давала
гроші, а ОСОБА_1 робив ремонт.

Свідок ОСОБА_13, яка є подругою матері
ОСОБА_2, пояснила, що мати ОСОБА_2
продала свою трикімнатну квартиру і
пішла жити на АДРЕСА_1 а з продажу
квартири гроші вклала в ремонт на
АДРЕСА_1 Потім переїхала жити в Італію,
висилала гроші, щоб ОСОБА_2 будували
будинок. На ремонт старого будинку
витратили біля 2 тисяч доларів, а на
новий мати завжди висилала кошти.

Свідок ОСОБА_14, тітка ОСОБА_2, суду
пояснила, що сторони одружились в 2001
році і переїхали жити на квартиру до
ОСОБА_2 У ОСОБА_1 був будинок на АДРЕСА_1
але він був «шевченківський», там не
було де жити. Мати ОСОБА_2 продала свою
квартиру, щоб вони побудувались, а сама
поїхала жити в Італію і висилала їм
гроші, вони побудували будинок, зробили
ремонт, купили 2 автомобіля, які
розбили. Зараз ОСОБА_2 проживає в тітки,
оскільки немає де жити.

Свідок ОСОБА_15, друг ОСОБА_1, суду
повідомив, що він проводив ремонтні
роботи в старому будинку по вул.
АДРЕСА_1 обшивав гіпсокартоном,
шпаклював. Коли робив ремонт в старому
будинку, ОСОБА_2 не бачив. В новому
будинку робив все безкоштовно.

Свідок ОСОБА_16, друг ОСОБА_2, повідомив,
що робив ремонт в старому будинку в 2012
році, ставив вхідні двері, проводив
сантехніку. ОСОБА_2 тоді не було. Також
допомагав в новому будинку, гроші не
отримував, оскільки працюють разом.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що є
подругою сімї. Подружжя жило спочатку
на Квятека в квартирі, а на Могильчака
був будинок. Вони продали квартиру, щоб
зробити ремонт в будинку. В червні 2011
року, коли сторони перебували в шлюбі,
вона приходила до них в гості, в будинку
була дуже гарна огорожа. На подвір'ї
проводились ремонтні роботи, був
щебінь, пісок, були нові металеві
вхідні двері. На кухні був гарний
ремонт, плитка, котел, ванна з вікном,
була гаряча вода. Було 3 умебльованих
кімнати, спальня гарна рожева, стеля та
стіни рівні.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що вона є
гарною подругою ОСОБА_2 В будинку по
АДРЕСА_1 вона була двічі. Перший раз в
травні-червні 2011 року. Будинок був для
нормального проживання, меблі в
прихожій були нові. Двері в будинок
були важкі металічні, в кухні був
кухонний куточок, білий холодильник,
дерев'яне вікно, світла кухня. Другий
раз на день народження вже були
надворі, заходили у ванну в будинку.
Огорожа була з різнокольорового скла,
важка брама і вхід, колони зі скла, двір
був засипаний щебенем, за старим
будинком був недобудований новий
будинок.

Вислухавши осіб, які беруть участь в
справі, свідків, дослідивши інші
докази, суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з
18.09.2001 року. Заочним рішенням
Староміського районного суду м.
Вінниці від 26.01.2012 року шлюб між
сторонами було розірвано (т. 1, а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 25 січня 1995 року
спадкоємцями ОСОБА_7 в ? частці є син
ОСОБА_1

ОСОБА_1 та ОСОБА_19 на підставі свідоцтв
про право на спадщину за законом від 31
травня 2000 року належало по ? частці
спадкового майна після смерті ОСОБА_5,
яке складалось з ? частки житлового
будинку з відповідною часткою
господарських будівель, що знаходиться
в АДРЕСА_1

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 28 серпня 2001
року спадкоємцем майна ОСОБА_20 є
дружина ОСОБА_21 в 1/3 частці, син ОСОБА_22
в 1/3 частці та онук ОСОБА_1 в 1/6 частці.
Спадкове майна складалось ? частки
житлового будинку з відповідною
часткою господарських будівель, що
знаходиться в АДРЕСА_1

Згідно договору дарування від 10 жовтня
2001 року між ОСОБА_21 та ОСОБА_22 (дарителі)
та ОСОБА_1 (обдарований) останній
прийняв в дар 1/6 частину будинку з
відповідною часткою господарських
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу
частини будинку від 12 липня 2005 року
ОСОБА_2 прийняла 5/12 частин житлового
будинку з відповідною часткою
господарських будівель, що знаходиться
в АДРЕСА_1, та сплатила ОСОБА_19 та
ОСОБА_23 за частину будинку суму в 50500
гривень (т. 1, а.с. 5).

На підставі рішення Вінницької міської
ради від 30 березня 2007 року № 914 13 сесії 5
скликання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21 листопада
2007 року видано держаний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯГ
№ 495498 та 495499, згідно якого вони є
власниками земельної ділянки площею
0,1000 га, розташованої в АДРЕСА_1 (том 1,
а.с. 33, 34).

Статтею 60 СК України встановлено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту.

Ст. 63 СК України встановлено, що дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Як вбачається зі ст. 69 СК України,
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації замість
його частки у праві спільної сумісної
власності на майно, зокрема на житловий
будинок, квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України (ч.ч. 1, 4 ст. 71 СК
України).

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не
обґрунтовано, що ця частина будинку
придбана за кошти її та її матері, в
зв'язку з чим є особистою власністю. З
пояснень допитаних свідків не
вбачається, що мати передавала кошти
особисто ОСОБА_2 для купівлі частини
будинку, а самі пояснення свідків в цій
частині слід оцінювати критично,
оскільки вони є близькими родичами
ОСОБА_2 Також не може бути підставою для
відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 в
цій частині наданий зошит (том 2, а.с.
75-82), оскільки це не є прямим доказом.

За таких обставин суд вважає, що позов
ОСОБА_1 в частині визнання за ОСОБА_1 та
за ОСОБА_2 право власності по 2,5/12 частки
житлового будинку по АДРЕСА_1 належних
ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу частини будинку від 12
липня 2005 року, посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_4, підлягає
задоволенню в повному обсязі як такий,
що знайшов своє підтвердження в ході
судового розгляду.

Суд враховує, що за загальним правилами
частка в будинковолодінні
визначається дробами, а 2,5/12, як вказано
в позовній заяві, становить 5/24.

Згідно зі ст. 62 СК України, якщо майно
дружини, чоловіка за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого з подружжя, воно у
разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11,
вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Майно, яке належало
одному з подружжя, може бути віднесено
до спільної сумісної власності
укладеною при реєстрації шлюбу угодою
(шлюбним договором) або визнано такою
власністю судом з тих підстав, що за час
шлюбу його цінність істотно
збільшилася внаслідок трудових або
грошових затрат другого з подружжя чи
їх обох.

Збільшення вартості майна та
істотність такого збільшення підлягає
з'ясуванню шляхом порівняння станом на
час вирішення спору вартості об'єкта в
стані, що існував до поліпшення, та його
вартості після поліпшення; при цьому
сам по собі розмір грошових затрат
подружжя чи одного з них, а також і
визначена на час розгляду справи
ринкова вартість будинку не є тим
фактором, який єдиний безумовно
свідчить про істотність збільшення
вартості майна як об'єкта.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 39,
складеної 31 січня 2014 року «Подільським
центром судових експертиз» (том 1, а.с.
145-199), вартість робіт, будівельних
матеріалів, машин та механізмів, які
було здійснено, використано та
застосовано при ремонтно - будівельних
роботах у житловому будинку літ «А» з
прибудовами домоволодіння АДРЕСА_1
станом на січень 2014 року з урахуванням
фізичного зносу становить 49010 гривень 40
копійок.

Позивачем ОСОБА_2 не було надано суду
належних доказів того, що за рахунок її
грошових та трудових затрат істотно
збільшилась вартість спірного будинку.
Також ОСОБА_2 не надала суду належних
доказів, що саме за рахунок її коштів
проводився капітальний ремонт будинку,
а не поточний ремонт, як стверджувала
позивач.

Суд враховує, що ОСОБА_2 та її рідні
тривалий час проживали в будинку, вона
була співвласником житлового будинку
по АДРЕСА_1, частки в будинковолодінні
не виділені. Крім того, як вбачається з
матеріалів інвентаризаційної справи
вбачається, що конфігурація будинку
під літерою «А» не змінилась, як і не
змінились загальна та житлова площа
будинку. Згідно правовстановлюючих
документів починаючи з 2000 року на
земельній ділянці розташований
житловий будинок з прибудовою,
глинобитний, обкладений цеглою,
житловою площею 36,6 кв.м., означений на
плані літерою «А», огорожа № 1-2,
вбиральня «Г», два хліви (сараї) «Б»,
«б», два льохи (погреби) «п/Б», «П». гараж
«Д».

Таким чином, позивачем не доведено, що
будинок істотно збільшився у своїй
вартості саме внаслідок здійснених за
період шлюбу поліпшень, проведення
переобладнання та ремонтних робіт у
будинку, а не тенденцій до загального
подорожчання об'єктів нерухомості.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації. До
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у п. 9 постанови від 4
жовтня 1991 року № 7 «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок», суди мають
врахувати, що право власності на жилий
будинок, збудований громадянином на
відведеній йому в установленому
порядку земельній ділянці і прийнятий
в експлуатацію, виникає з часу його
реєстрації у виконкомі місцевої Ради.
За позовом дружини, членів сім'ї
забудовника, які спільно будували
будинок, а також спадкоємців суд вправі
провести поділ незакінченого
будівництвом будинку, якщо, враховуючи
ступінь його готовності, можна
визначити окремі частини, що
підлягають виділу, і технічно можливо
довести до кінця будівництво
зазначеними особами. При неможливості
поділу незакінченого будівництвом
будинку суд може визнати право за цими
особами на будівельні матеріали і
конструктивні елементи будинку або з
врахуванням конкретних обставин
залишити його одній із сторін, а іншій
присудити грошову компенсацію.

В свою чергу, Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п.п. 6, 27 постанови від 30 березня
2012 року № 6 «Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)» роз'яснив, що
право власності на самочинно збудовані
житлові будинки, будівлі, споруди, інше
нерухоме майно не набувають як особи,
які здійснили це будівництво, так і
їхні спадкоємці. Це майно не є об'єктом
права власності, воно не може бути
предметом поділу та встановлення
порядку користування в судовому
порядку; на нього не може бути звернено
стягнення за виконавчими документами,
у тому числі продаж його з прилюдних
торгів. Розташовані на земельній
ділянці поряд із житловим будинком
господарсько-побутові будівлі й
споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо
відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є
приналежністю головної речі (будинку).
У зв'язку із цим положення частини
п'ятої статті 376 ЦК не є підставою для
визнання за власником такого житлового
будинку самостійного права власності
на самочинно побудовані
господарсько-побутові будівлі й
споруди, що були зведені після набуття
ним права власності на будинок чи
садибу. Прийняття в експлуатацію таких
об'єктів нерухомості має здійснюватися
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
спосіб, визначений Порядком прийняття
в експлуатацію індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, громадських будинків І
та ІІ категорії складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженим наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 24 червня 2011 року № 91.

Отже, до прийняття об'єкта
новоствореного нерухомого майна до
експлуатації та його державної
реєстрації право власності на цей
об'єкт не виникає. До виникнення права
власності на новозбудоване нерухоме
майно право власності існує лише на
матеріали, обладнання та інше майно, що
було використано в процесі
будівництва.

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 4 жовтня 1991 року № 7
"Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок" судам роз'яснено, що право
власності на жилий будинок виникає
лише з моменту прийняття його в
експлуатацію та державної реєстрації.
За позовом дружини, членів сім'ї
забудовника, які спільно будували
будинок, а також спадкоємців суд має
право провести поділ незакінченого
будівництвом будинку, якщо, ураховуючи
ступінь його готовності, можна
визначити окремі частини, що
підлягають виділу, та технічно можливо
довести до кінця будівництво
зазначеними особами. В іншому випадку
за цими особами може бути визнано право
власності на будівельні матеріали і
конструктивні елементи будинку або з
урахуванням конкретних обставин
справи залишити його одній з сторін, а
іншій присудити грошову компенсацію.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 39,
складеної 31 січня 2014 року «Подільським
центром судових експертиз» (том 1, а.с.
145-199), ступінь будівельної готовності
незавершеного житлового будинку літ.
«В» домоволодіння АДРЕСА_1 станом на
час проведення дослідження становить
68,84 %.

Технічний стан конструктивних
елементів незавершеного житлового
будинку літ. «В» домоволодіння АДРЕСА_1
визначений по СОУ ЖКГ 75.11-35077234.0015:2009
«Правила визначення фізичного зносу
житлових будинків» відповідає стану
добрий пошкоджень і деформацій
несправності, що не впливають на
експлуатацію елемента і усуваються під
час ремонту.

Вартість робіт, будівельних
матеріалів, машин та механізмів, які
було здійснено, використано та
застосовано при будівництві житлового
будинку літ «В» домоволодіння АДРЕСА_1
станом на січень 2014 року з урахуванням
фізичного зносу становить 171693 гривні 12
копійок.

За таких обставин суд вважає, що позов в
частині вимог ОСОБА_2 про визнання
права власності на 1/2 частину
конструктивних елементів, будівельних
матеріалів, обладнання та іншого майна,
яке було використано в процесі
будівництва житлового будинку літ. «В»
домоволодіння АДРЕСА_1, 68,84 відсотків
готовності, загальною вартістю
визначеною судовою
будівельно-технічною експертизою,
підлягає задоволенню в повному обсязі.

З приводу поділу предметів
побутового вжитку, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню наступним чином.

Суд вважає, що спільне майно слід
поділити так, що виділити ОСОБА_1 у
власність: 1 комп'ютер, монітор
рідкокристалічний, клавіатура,
принтер, колонки до комп'ютера.

Виділити ОСОБА_2 у власність
холодильник "Whirlpool WTV 4536 NFC IX"; кухонну
стінку (разом із витяжкою); диван
розсувний "Міраж Д"; стінку "Олімп";
м'який куточок для кухні "Київ";
телевізор на кухню "Рубін RUBIN 37М10-2";
посуд з нержавіючого етапу для
приготування їжі (комплект); посуд з
вогнетривкого скла; кухонне начиння
(ложки, виделки, ножі, комплекти
тарілок, чашок, мисок, набори келехів,
склянок, чарок, міксер, м'ясорубка, ключ
для закриття скляних банок); набір для
сипучих продуктів; рушники, скатертини,
серветки для кухні; комплект ножів
"ZEPTER"; чайник; глечик з фільтром для
очистки води; пральну машину "ARDO";
дзеркало з полицями (індивідуальне
замовлення); килимок для ванної
кімнати; сушку для білизни (вир. Польща);
кутові полиці для ванної; захисну
шторку та трубу-розтяжку для ванної;
плафон для ванної кімнати; плафон для
кухні; кухонні тюлі; кухонні жалюзі;
акваріум для риб великий (220 л) (Китай) та
комплектацію до нього (фільтр,
компресор, трубка для повітря,
неонові-флюорисцентні лампи, лампи
денного світла, декоративні скелі,
акваріумні башти, штучні рослини,
грунт), тумбу під акваріум; акваріумні
декоративні риби; шафу з полицями та
нижніми тумбами (індивідуальне
замовлення); плафон освітлювальних для
кімнати; тюль; декоративні вироби
(рамки для фотографій, вази для квітів,
декоративні кораблі картини-пазли);
стільці 4 шт. "MARKO"; стіл-тумба розкладний
з полицею; телевізор LG; люстру сучасну;
килим (штучний) зелений колір;
тюль-штори; спальний гарнітур сучасний
(індивідуальне замовлення): ліжко, 2
тумби, комод-сервант, дзеркало фігурне
з полицями та висувними ящиками;
комплекти білизни, рушники, покривала,
ковдри; міжкімнатну завісу з намистин;
мікрохвильову піч; кавоварку
електричну (на 2 чашки); швейну
машинку-тумбу ножну з електроприводом
"Подольськ-142"; килим великий штучний
коричневого кольору.

При цьому суд виходить з
наступних міркувань. Позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_2 в квітні 2013
року звернулась до суду із зустрічним
позовом, відповідно до якого просила
виділити ОСОБА_1 предмети побуту на
суму 58630 гривень (а.с. 28-32), а саме:
Холодильник «Whirlpool WTV 4536 NFC IX»; м'який
куточок для кухні «Київ»; кухонна
стінка (індивідуальне замовлення);
витяжка (темно-коричньового кольору);
мийка з нержавіючої сталі; телевізор на
кухню «Рубін RUBIN 37М10-2»; котел газовий
«Vaillant»; кавоварка електрична (на 2
чашки); посуд з нержавіючого металу для
приготування їжі (комплект); посуд з
вогнетривкого скла; кухонне начиння
(ложки, виделки, ножі, комплекти
тарілок, чашок, миски, набір келехів,
склянки, чарки, міксер, м'ясорубка, ключ
для закриття скляних банок); набір для
сипучих продуктів; рушники, скатертини,
серветки для кухні; комплект ножів
«ZEPTER»; чайник; глечик з фільтром для
очистки води синього кольору; пральна
машина «ARDO»; сантехнічне обладнання -
ванна акрилова, змішувач для води з
душем та штанга для душа, змішувач для
води на кухню, унітаз; дзеркало з
полицями (індивідуальне замовлення);
килимок для ванної кімнати; сушка для
білизни (вир. Польща); кутові полиці для
ванної (рожевого кольору); захисна
шторка та трубка-розтяжка до неї;
плафон до ванної кімнати; плафон до
кухні (круглий з синіми пелюстками);
кухонні тюлі (білі з голубими
листочками); кухонні жалюзі (білого
кольору); акваріум для риб великий (220 л);
тумба під акваріум (сірого кольору,
дсп); комплектація акваріума (фільтр,
компресор, трубка для повітря,
флюорисцентні лампи, лампи денного
світла, декоративні скелі, акваріумні
башти, штучні рослини, грунт);
акваріумні декоративні риби; швейна
машинка-тумба з електроприводом
«Подольск-142»; шафа з полицями та
нижніми тумбами (індивідуальне
замовлення); плафон освітлювальний для
кімнати; тюль («радужка» у зеленій
тоновій гамі); декоративні вироби (
рамки для фотографій - «парусник»,
«рамка рибалки» , вази для квітів,
декоративні кораблі - 1 великий, 2-
середнього розміру, великі
картини-пазли 2 шт. «гірский пейзаж»,
«карта старого світу»); стільці
(металевий каркас, штучна шкіра жовтого
кольору, круглі сидіння) 4 шт.«MARKO»;
стіл-тумба розкладний з полицею та
фігурною дверцею; диван розсувний
«Міраж Д» золотисто-коричневого
кольору; стінка «Олімп»; телевізор LG
(плоский екран, сірого кольору); люстра
сучасна (металева на 3 лампи зі скляними
плафонами); килим (штучний) зеленого
кольору з малюнком-абстракцією; килим
великий (штучний) коричневого кольору з
малюнком-ромбами; тюль-штори
(коричньового кольору та карниз
дерев'яний з круглими кільцями);
спальний гарнітур сучасний
(індивідуальне замовлення): ліжко, 2
тумби, комод-сервант, дзеркало фігурне
з полицями та висувними ящиками;
комплекти білизни, рушники, покривала,
ковдри; міжкімнатна завіса з
перламутрових намистин; мікрохвильова
піч; газова плита 4 комф. з духовкою;
комп'ютер (системний блок: материнська
плата ASUS M2N, процесор AMD athlon 4800,
відеокарта N videa gfors 9800 ), монітор (рідкі
кристали),самсунг сунг мастер 740 н (Samsung
Master Sung 740 N), принтер pixma ip 1500 , клавіатура,
колонки до комп'ютера SVEN bf 21 2 шт., двері
вхідні броньовані (2 замка) (вир. Китай).

Позивач ОСОБА_1 в квітні 2013 року також
звернувся до суду із заявою про зміну
предмету позову, відповідно до якої
просив виділити йому у власність:
холодильник "Whirlpool WTV 4536 NFC IX"; кухонну
стінку (разом із витяжкою); диван
розсувний "Міраж Д"; стінку "Олімп"; 1
комп'ютер, монітор рідкокристалічний,
клавіатура, принтер, колонки до
комп'ютера, інше майно виділити у
власність ОСОБА_2 (том 1, а.с. 48-52).

Відповідно до постанови державного
виконавця Староміського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції від 17 квітня 2013 року ухвалу
Вінницького міського суду Вінницької
області від 11 квітня 2013 року про
забезпечення позову, опису майна в
будинку та накладення арешт на майно,
виконано в повному обсязі, майно
описано та арештовано (том 1, а.с. 81, 82).

Відповідно до заяви позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_2 про
збільшення позовних вимог (том 1, а.с. 112,
113) вона погодилась на поділ предметів
побути згідно варіанту,
запропонованого ОСОБА_1

В подальшому в ході судового розгляду
представники ОСОБА_2 не заперечували
проти поділу предметів побуту, однак
просили виділити ОСОБА_2 предмети
побуту, які ОСОБА_1 просив виділити
йому, та навпаки виділити ОСОБА_1
предмети побуту, які ОСОБА_1 просив
виділити ОСОБА_2

Тобто сторони фактично визнали обсяг
спільно нажитого майна, а саме
предметів побуту, наявність
підтверджена постановою державного
виконавця, однак виник спір щодо його
поділу між сторонами.

Разом з тим в судовому засіданні, яке
відбулось 27 травня 2014 року та під час
якого особисто були присутні сторони,
ОСОБА_24 запропонував варіант поділу,
згідно якого йому слід виділити у
власність: 1 комп'ютер, монітор
рідкокристалічний, клавіатура,
принтер, колонки до комп'ютера,
оскільки на комп'ютері містяться
необхідні йому речі. Інше майно ОСОБА_1
погодився виділити ОСОБА_2, проти чого
остання не заперечила. При цьому ОСОБА_1
в попередніх судових засіданнях
повідомляв, що він не заперечує щодо
виділення ОСОБА_2 більшого обсягу
спільно нажитого майна подружжя, а саме
речей побуту.

В зв'язку з цим суд вважає за доцільне
обрати саме даний варіант поділу майна
подружжя в цій частині, оскільки він в
повній мірі забезпечує інтереси ОСОБА_2
та ОСОБА_1 не заперечує щодо виділу йому
меншої частини.

Згідно з пунктами 23, 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року N 11 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. До складу майна, що підлягає
поділу, включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (частина 4
статті 65 СК України).

Частиною 4 статті 65 СК України
передбачено, що договір, укладений
одним із подружжя в інтересах сім'ї,
створює обов'язки для другого з
подружжя, якщо майно, одержане за
договором, використане в інтересах
сім'ї.

Ч. 1 ст. 1046 ЦК України вказує, що за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Ч. 3 ст. 65 СК України вказує, що для
укладення одним із подружжя договорів,
які потребують нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, а також договорів стосовно
цінного майна, згода другого з подружжя
має бути подана письмово.

Суд вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає
частковому задоволенню, оскільки
третьою особою ОСОБА_3 не доведені
позовні вимоги в частині визнання
позики спільним боргом подружжя та
стягнення боргу з ОСОБА_1

Суд приходить до висновку, що не може
бути підставою для задоволення позову
в повному обсязі пояснення ОСОБА_12 та
ОСОБА_2, яка визнала позов в повному
обсязі з наступних підстав.

Так, ОСОБА_3 звернувся з позовом до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в березні 2014 року, коли
справа перебувала в провадженні суду
понад один рік. При цьому ОСОБА_3, який
був допитаний в судовому засіданні 24
квітня 2013 року, повідомив, що будинок
будувався за спільні кошти ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, а також за кошти матері ОСОБА_2,
які вона висилала, перебуваючи на
заробітках в Італії. Однак він жодним
чином не вказав, що позичав подружжю
ОСОБА_2 кошти в сумі 38000 доларів США, що є
значною сумою. Також позивач ОСОБА_2 в
позовних заявах та поясненнях до
подачі позову третьої особи до суду не
вказувала на дані обставини.

Судом критично оцінюються нотаріально
посвідчені заяви ОСОБА_25 і ОСОБА_26 про
те, що ОСОБА_2 позичила 38000 доларів США в
інтересах сімї для будівництва нового
будинку у АДРЕСА_1 та купівлі
будівельних матеріалів, з тих
міркувань, що ці особи є близькими
родичами ОСОБА_3 і ОСОБА_2, які є батьком
та донькою.

Також суд звертає увагу, що як
вбачається з довідки ПАТ КБ «Надра» від
24 квітня 2013 року, ОСОБА_2 отримано 15
грудня 2005 року кредит в сумі 7320 доларів
США за відсотковою ставкою 9,5 %,
терміном на 5 років з 15 грудня 2005 року по
15 грудня 2010 року. Однак кредит було
достроково погашено лише 5 березня 2009
року, тоді як ОСОБА_2 в лютому 2006 року
ніби-то позичила гроші без відсотків.

Також суд вважає, що позов ОСОБА_12 є
надуманим та не підлягає задоволенню з
тих підстав, що ОСОБА_12 звернувся з
письмовою вимогою про повернення боргу
лише до ОСОБА_2 (том 1, а.с. 211), а до ОСОБА_1
взагалі не звертався, а одразу подав
позов до суду.

Третьою особою ОСОБА_12 не надано суду
належних та допустимих доказів, з
сукупності яких би вбачалось, що він
мав та позичив кошти в сумі 38000 доларів
США, оскільки надані ним посвідчення
моряка та закордонний паспорт не є
підтвердженням доходів.

За таких обставин суд вважає, що в
зв'язку із визнанням ОСОБА_2 позову
ОСОБА_12 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 слід
стягнути 1/2 частину заборгованості за
договором позики від 07.02.2006 року в сумі
19000 доларів США, що еквівалентно 222878
гривень 74 копійки (офіційний курс
Національного Банку України на день
розгляду справи 1182.5829 гривень за 100
доларів США), оскільки третьою особою
ОСОБА_12 та відповідачем ОСОБА_2 не
доведено, що договір укладений одним із
подружжя в інтересах сімї, а суд не може
вийти за межі позовних вимог та
стягнути борг в повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
Так, в зв'язку із задоволенням позовних
вимог ОСОБА_2 в частині визнання за ним
права власності на 5/24 частки будинку із
ОСОБА_2 на його користь слід стягнути
судовий збір в сумі 252 гривні 50 копійок.

Оскільки позивачем ОСОБА_2 при подачі в
серпні 2013 року заяви про збільшення
позивних вимог було подано клопотання
про відстрочення сплати судового збору
та задоволено її позовні вимоги про
визнання права власності на 1/2 частину
конструктивних елементів, будівельних
матеріалів, обладнання та іншого
майна,з ОСОБА_1 на користь держави слід
стягнути судовий збір в сумі 858 гривень
46 копійок. Так як в задоволенні позову
ОСОБА_2 в частині визнання 7/12 частин
житлового будинку спільною сумісною
власністю подружжя та визнання за
ОСОБА_2 права власності на 7/24 частини
житлового будинку відмовлено, з ОСОБА_2
на користь держави слід стягнути
судовий збір в сумі 353 гривні 50 копійок.

В зв'язку з частковим
задоволенням позову ОСОБА_2 в частині
визнання права власності на 1/2 частину
конструктивних елементів, будівельних
матеріалів, обладнання та іншого майна
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід
стягнути витрати за проведення
експертизи в частці ? в сумі 1250 гривень.

Також з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 слід
стягнути судовий збір в сумі 1827
гривень.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 61, 65, 70 СК України, ст.ст.
331, 1046 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 61, 88, 213, 214,
215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поділ майна подружжя задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/24
частки житлового будинку по АДРЕСА_1,
належних ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу частини будинку від 12
липня 2005 року, посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_4

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
5/24 частки житлового будинку по АДРЕСА_1,
припинивши право власності на 5/12
частин будинку, належних ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу
частини будинку від 12 липня 2005 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_4

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину конструктивних елементів,
будівельних матеріалів, обладнання та
іншого майна, яке було використано в
процесі будівництва житлового будинку
літ. «В» домоволодіння АДРЕСА_1,
загальною вартістю згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 39, складеної 31 січня 2014
року «Подільським центром судових
експертиз» 171693 гривні 12 копійок, 68,84
відсотків готовності.

Виділити ОСОБА_1 у власність комп'ютер,
монітор рідкокристалічний, клавіатуру,
принтер, колонки до комп'ютера.

Виділити ОСОБА_2 у власність
холодильник "Whirlpool WTV 4536 NFC IX"; кухонну
стінку (разом із витяжкою); диван
розсувний "Міраж Д"; стінку "Олімп";
м'який куточок для кухні "Київ";
телевізор на кухню "Рубін RUBIN 37М10-2";
посуд з нержавіючого металу для
приготування їжі (комплект); посуд з
вогнетривкого скла; кухонне начиння
(ложки, виделки, ножі, комплекти
тарілок, чашок, мисок, набори келехів,
склянок, чарок, міксер, м'ясорубку, ключ
для закриття скляних банок); набір для
сипучих продуктів; рушники, скатертини,
серветки для кухні; комплект ножів
"ZEPTER"; чайник; глечик з фільтром для
очистки води; пральну машину "ARDO";
дзеркало з полицями (індивідуальне
замовлення); килимок для ванної
кімнати; сушку для білизни (вир. Польща);
кутові полиці для ванної; захисну
шторку та трубу-розтяжку для ванної;
плафон для ванної кімнати; плафон для
кухні; кухонні тюлі; кухонні жалюзі;
акваріум для риб великий (220 л) (Китай) та
комплектацію до нього (фільтр,
компресор, трубка для повітря,
неонові-флюорисцентні лампи, лампи
денного світла, декоративні скелі,
акваріумні башти, штучні рослини,
грунт), тумбу під акваріум; акваріумні
декоративні риби; шафу з полицями та
нижніми тумбами (індивідуальне
замовлення); плафон освітлювальний для
кімнати; тюль; декоративні вироби
(рамки для фотографій, вази для квітів,
декоративні кораблі картини-пазли);
стільці 4 шт. "MARKO"; стіл-тумба розкладний
з полицею; телевізор LG; люстру сучасну;
килим (штучний) зеленого кольору;
тюль-штори; спальний гарнітур сучасний
(індивідуальне замовлення): ліжко, 2
тумби, комод-сервант, дзеркало фігурне
з полицями та висувними ящиками;
комплекти білизни, рушники, покривала,
ковдри; міжкімнатну завісу з намистин;
мікрохвильову піч; кавоварку
електричну (на 2 чашки); швейну
машинку-тумбу ножну з електроприводом
"Подольськ-142"; килим великий штучний
коричневого кольору.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині визнання 7/12
частин житлового будинку спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, визнання за ОСОБА_2 право
власності на 7/24 частини житлового
будинку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 252 гривні 50
копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 витрати за проведення
експертизи в сумі 1250 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 353 гривні 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в сумі 858 гривень 46
копійок.

Позов третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмету спору,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання
позики спільним боргом подружжя та
стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1/2
частину заборгованості за договором
позики від 07 лютого 2006 року в сумі 19000
доларів США, що еквівалентно 224690
гривень 75 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір в сумі 1827 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні під час його проголошення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя