РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
________________________________________________________________________
___________________________________________________
Справа № 327/127/14-ц
Провадження №2/327/53/2014
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17.04.2014 року

смт Розівка

Суддя Розівського районного
суду Запорізької області Кущ Т.М.,
отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Вектор» (далі –
ТОВ «Агро-Вектор») про захист честі,
гідності та ділової репутації, -

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеним позовом. Послався на
те, що 02 травня 2013 року відповідачем ТОВ
«Агро-Вектор» в особі директора ОСОБА_2
було надіслано листа до Реєстраційної
служби Розівського районного
управління юстиції Запорізької
області (далі – Реєстраційна служба), в
якому поширені недостовірні відомості
щодо позивача. Тим самим відповідач
завдав ОСОБА_1 моральної шкоди, яку
останній оцінює у розмірі 100000 грн..
Заявник прохає зобов’язати ТОВ
«Агро-Вектор» спростувати неправдиву
інформацію шляхом відкликання листа з
Реєстраційної служби та стягнути з
відповідача на його користь моральну
шкоду у розмірі 100000 грн.. Одночасно
позивач прохає вирішити питання про
розподіл понесених ним судових витрат.

Вирішуючи питання про можливість
відкриття провадження у справі,
приходжу до висновку, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статті 119 Цивільного
процесуального кодексу України (далі –
ЦПК України).

У пункті 14 Постанови №1 від 27 лютого 2009
року «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» Пленум
Верховного Суду України роз’яснив, що
при вирішенні питання про відкриття
провадження у справі судам слід
звертати увагу на відповідність
позовної заяви (заяви) вимогам статті 119
ЦПК України. Така заява має містити,
зокрема, відомості про те, в який спосіб
була поширена інформація, що порушує
особисті немайнові права позивача
(заявника), яка саме інформація
поширена відповідачем (відповідачами),
із зазначенням часу, способу й осіб,
яким така інформація повідомлена, інші
обставини, які мають юридичне значення,
посилання на докази, що підтверджують
кожну з таких обставин, а також
зазначення способу захисту, в який
позивач бажає захистити своє порушене
право.

Зазначені вимоги закону позивачем при
складанні позовної заяви повною мірою
не дотримані.

Позивач не зазначає про те, за яких
обставин йому стало відомо про зміст
листа, складеного відповідачем і
адресованого конкретній особі –
начальнику Реєстраційної служби.
Стверджуючи про те, що відповідач
поширив інформацію, яка порушує
особисті немайнові права позивача,
останній у позовній заяві не
конкретизував таку інформацію, не
послався на лист у відповідних
частинах.

Крім того, позивач фактично не зазначив
способу захисту, в який він бажає
захистити своє порушене право,
передбачений законом. При цьому слід
зазначити наступне.

У пункті 3 Постанови №1 від 27 лютого 2009
року «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» Пленум
Верховного Суду України роз’яснив, що
вибір способу захисту особистого
немайнового права, зокрема права на
повагу до гідності та честі, права на
недоторканість ділової репутації,
належить позивачеві. Разом із тим,
особа, право якої порушено, може обрати
як загальний, так і спеціальний способи
захисту свого права, визначені законом,
який регламентує конкретні цивільні
правовідносини. У зв’язку з цим суди
повинні брати до уваги, що відповідно
до статті 275 Цивільного кодексу
України (далі – ЦК України) захист
особистого немайнового права
здійснюється у спосіб, встановлений
главою 3 цього Кодексу, а також іншими
способами відповідно до змісту цього
права, способу його поширення та
наслідків, що їх спричинило це
порушення. До таких спеціальних
способів захисту відносяться,
наприклад, спростування недостовірної
інформації та/або право на відповідь
(стаття 277 ЦК України), заборона
поширення інформації, якою порушуються
особисті немайнові права (стаття 278 ЦК
України) тощо.

Відповідно до статті 10 Конституції
України державною мовою в Україні є
українська мова. За статтею 12 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» судочинство і діловодство в
судах України провадиться державною
мовою. Це також передбачено в статті 7
ЦПК України.

Частина 2 статті 7 ЦПК України дає
вичерпний перелік процесуальних дій,
які особи, які беруть участь у справі,
можуть вчиняти іншою національною
мовою, користуючись послугами
перекладача. В цьому переліку немає
такого права як подання позовної заяви.
Тому позовна заява, апеляційна чи
касаційна скарги повинні подаватись
державною мовою – українською мовою.

Позовна заява ОСОБА_1 подана на
російській мові.

Крім того, суд вважає за необхідне
звернути увагу заявника ОСОБА_1 на те,
що ним, як приватним підприємцем
(виходячи із змісту позовної заяви),
заявлена вимога до ТОВ «Агро-Вектор»
про захист ділової репутації, тобто за
даною вимогою вбачається спір між
суб’єктом підприємницької діяльності
та юридичною особою.

У пункті 7 Постанови №1 від 27 лютого 2009
року «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» Пленум
Верховного Суду України роз’яснив, що
відкриваючи провадження у справі, суд
має з'ясувати, за правилами якого
судочинства підлягає розгляду заява.
При цьому слід виходити з компетенції
суду щодо розгляду цивільних справ,
зазначеної в статті 15 ЦПК України, та
враховувати положення статей 1,12
Господарського процесуального кодексу
України. Оскільки характер спірних
правовідносин є цивільно-правовим
(незалежно від суб'єктного складу), то
всі справи зазначеної категорії
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства, за винятком
справ про захист ділової репутації між
юридичними особами та іншими
суб'єктами підприємницької діяльності
у сфері господарювання та іншої
підприємницької діяльності, що
розглядаються в порядку
господарського судочинства.

За таких обставин, суд пропонує
позивачу усунути недоліки позовної
заяви шляхом подання нової позовної
заяви, яка повинна бути складена
державною мовою із дотриманням вимог,
передбачених статтею 119 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статті 119 цього Кодексу, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись
ст.121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агро-Вектор» про захист честі,
гідності та ділової репутації, -
залишити без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви
надати позивачу ОСОБА_1 строк в межах
трьох днів з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Т.М.Кущ