Справа № 140/603/14-ц Провадження №
22-ц/772/2025/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Науменко С. М.Категорія:
27Доповідач: Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого :
Міхасішина І.В.

Суддів: Голоти
Л.О., Берегового О.Ю.

При секретарі:
Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Немирівського районного суду
Вінницької області від 24 квітня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання зобов'язання виконаним,
визнання дій неправомірними та
зобов'язання до вчинення дій, -

встановила:

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 01 квітня 2008 року
між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено
кредитний договір №VINWGI,
відповідно до умов якого вона отримала
кредит в розмірі 150000 грн. зі сплатою 15 %
річних та згідно з Додатковою угодою
до договору від 04 серпня 2008 року
кредитний договір було викладено в
іншій редакції, відповідно до якої
ОСОБА_2 надано кредитні кошти шляхом
перерахування на рахунок на строк з 04
серпня 2008 року по 01 квітня 2027 року
включно у вигляді строкового кредиту у
розмірі 32285, 16 дол. США зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, винагорода
за надання фінансового інструменту у
розмірі 0% від суми виданого кредиту у
момент надання кредиту, винагорода за
резервування ресурсів у розмірі 3%
річних від суми зарезервованих
ресурсів, винагороди за проведення
додаткового моніторингу, згідно з п. 7.2
даного договору. Позивач повністю
погасила даний кредит разом з
нарахованими відсотками та
винагородою за резервування ресурсів
станом на день погашення кредиту 27
лютого 2014 року. Проте згідно довідки
банку від 28 лютого 2014 року за позивачем
рахується борг за резервування
ресурсів у сумі 79 689, 97 грн.

Вважає такі дії та вимоги банку
неправомірними та просила визнати її
зобов'язання за кредитним договором
припиненими та виконаними, визнати
неправомірними дії відповідача щодо
нарахування до сплати суми винагороди
за резервування ресурсів за період
після дострокового погашення кредиту,
зобов'язати відповідача вчинити дії
щодо видачі довідки про отримання в
повному обсязі виконання зобов'язання
позичальником.

Рішенням Немирівського районного суду
Вінницької області від 24 квітня 2014 року
позовом задоволено.

Визнано зобов'язання ОСОБА_2 за
Договором про іпотечний кредит
№ VINWGI від 01.04.2008 р. та
додатковою угодою від 04.08.2008 р. до нього,
припиненими та виконаними у повному
обсязі.

Визнано неправомірними дії ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» щодо нарахування до
сплати суми винагороди за резервування
ресурсів за договором про іпотечний
кредит № VINWGI від
01.04.2008 р. та додатковою угодою від 04.08.2008
р. до нього за період після
дострокового погашення кредиту - 27.02.2014
р.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
вчинити дії щодо видачі довідки про
отримання в повному обсязі виконання
зобов'язання позичальником за
договором про іпотечний кредит
VINWGIвід 01.04.2008 р. та додатковою
угодою від 04.08.2008 р. до нього.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове про відмову у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції дійшла висновку , що
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Судом по справі встановлено, що 01
квітня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №
VINWGI за умовами якого позичальнику
надано кредит в сумі 150 000 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в сумі 15% річних.

04 серпня 2008 року між сторонами укладено
Додаткову угоду до кредитного договору
VINWGI , згідно п. 8.1 якої ОСОБА_2
надано кредитні кошти на строк з 04
серпня 2008 року по 01 квітня 2027 року
включно у вигляді строкового кредиту у
розмірі 32285, 16 дол. США зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, винагорода
за надання фінансового інструменту у
розмірі 0% від суми виданого кредиту у
момент надання кредиту, винагорода за
резервування ресурсів у розмірі 3%
річних від суми зарезервованих
ресурсів, винагороди за проведення
додаткового моніторингу, згідно з п. 7.2
даного договору.

Забезпеченням виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором була іпотека нерухомого
майна, а саме трьохкімнатна квартира
по АДРЕСА_1 та договір поруки ,
укладений з ОСОБА_3

ОСОБА_2, маючи намір реалізувати своє
право на дострокове погашення кредиту
неодноразово зверталася до банку із
заявою про надання повного розрахунку
заборгованості по кредиту.

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від
27 лютого 2014 року № 1253111 заборгованість
за кредитним договором № VINWGI по
тілу позики становить 13700, 41 дол. США, по
відсотках - 139, 69 дол. США (а.с. 35).

Згідно квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк»
від 27 лютого 2014 року, засвідченої
керівником відділення Чухно О.М., сума
заборгованості становить 12676, 10 дол.
США, плата за резервування/комісія за
дострокове погашення - 76 685, 05 грн. (а.с.
34).

Відповідно до квитанцій № HS027B0BHI, №0BII,
№HS027B0BHS від 27 лютого 2014 року ОСОБА_2
внесла в рахунок погашення кредитної
заборгованості 13700, 41 дол. США, 139, 69 дол.
США - відсотки за кредитним договором
та 77 дол. США комісія за дострокове
погашення кредиту (а.с. 36).

28 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою про
надання довідки про відсутність
зобов'язання за кредитним договором та
повне виконання зобов'язань за ним.

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від
28 лютого 2014 року № 1256826 та квитанції від
28 лютого 2014 року за ОСОБА_2 рахується
заборгованість за резервування
ресурсів в сумі 79 689, 97 грн., яка
нарахована за весь період дії
кредитного договору, тобто до 01 квітня
2027 року. Інша заборгованість відсутня,
кредит погашений (а.с. 38-39).

Умовами п. 2.4.1 Додаткової угоди до
кредитного договору № VINWGI
передбачено право позичальника на
дострокове погашення кредиту. При
цьому позичальник зобов'язаний
сплатити банку суму відсотків суму
відсотків, суми винагороди відповідно
до п.8.12 та п.8.5 даного договору,
неустойку (штраф, пеню), якщо на момент
дострокового погашення кредиту
(частини кредиту) у банку виникли
підстави для стягнення неустойки
згідно із п.5.1 договору. Оплата
проводиться відповідно до умов
договору.

Відповідно до п. 8.5 Додаткової угоди
при достроковому (як повному, так і
частковому) погашенні кредиту
позичальник додатково сплачує банку
за користування кредитом 0% від суми
кредиту, що погашається достроково.

Пунктом 4 Додаткової угоди до
кредитного договору передбачено, що
для виконання зобов'язань за даним
договором банк резервує ресурси у
розмірах, зазначених у графіку
погашення кредиту (додаток №2) до
даного договору і надає позичальнику
право на їх використання.

За надане право зазначене у статті 4.1
договору позичальник сплачує банку
винагороду за резервування ресурсів в
розмірі, зазначеному у п. 8.1 договору.

Нарахування винагороди здійснюється
на дату щомісячного платежу за
кредитом, при цьому винагорода
нараховується на суму зарезервованих
ресурсів (додаток №2 до договору) за
фактичну кількість днів резервування
ресурсів, виходячи з 360 днів у році. Дата
погашення у часовий інтервал
нарахування винагороди не включається.
Розрахунок винагороди за резервування
ресурсів здійснюється щоденно з
моменту підписання договору.

При останньому погашенні винагорода за
резервування ресурсів нараховується
за весь час резервування (до дати
погашення кредиту), при цьому сумою
зарезервованих ресурсів вважається
сума, сказана у графіку погашення
кредиту (додаток №2 до договору).

Винагорода за резервування ресурсів
сплачується щомісяця з щомісячним
платежем за кредитом від дня
нарахування згідно ст. 4.2 договору. У
випадку повного погашення кредиту
винагорода сплачується одночасно з
останнім платежем за кредитом.

Відповідно до п. 3.6 Додаткової угоди
позичальник сплачує банку винагороду ,
в розмірі й у строки, зазначені в п. 8.1
даного договору. Якщо згідно з п. 8.1
даного договору передбачена щомісячна
сплата винагороди , то вона
встановлюється у фіксованому розмірі
(зазначеному в п. 8.1) від дня списання
коштів з кредитного рахунку до дати
повного погашення кредиту. При цьому,
незалежно від кількості днів, що
пройшло від дня закінчення останнього
періоду сплати до дня остаточного
погашення кредиту, винагорода
сплачується у вищевказаному розмірі.

Згідно п. 3.3 Додаткової угоди,
нарахування винагород, передбачених
п.п. 7.2 та 8.1 договору здійснюється в
останню дату їх сплати, зазначену п. 8.1.

Згідно з ст. 598 ЦК України зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 531 ЦК України боржник
має право виконати свій обов'язок
достроково, якщо інше не встановлено
договором, актами цивільного
законодавства або не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

За змістом ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 545 ЦК України,
прийнявши виконання зобов'язання,
кредитор повинен на вимогу боржника
видати йому розписку про одержання
виконання частково або в повному
обсязі.

Рішенням Конституційного Суду України
від 10 листопада 2011 року № 15-рп 2011
розтлумачено положення п.п.22,23 ст.1 ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів, які поширюються на
правовідносини між кредитодавцем та
позичальником (споживачем) за
договором про надання споживчого
кредиту, що виникають як під час
укладення, так і виконання такого
договору.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів» споживач
має право достроково повернути
споживчий кредит, у тому числі шляхом
збільшення суми періодичних виплат.
Споживач у разі дострокового
повернення споживчого кредиту сплачує
відсотки за користування кредитом та
вартість всіх послуг, пов'язаних з
обслуговуванням та погашенням кредиту,
за період фактичного користування
кредитом. Кредитодавцю забороняється
встановлювати споживачу будь -яку
додаткову плату, пов'язану з
достроковим поверненням споживчого
кредиту. Умова договору про надання
споживчого кредиту, яка передбачає
сплату споживачем будь-якої додаткової
плати у разі дострокового повернення
споживчого кредиту є нікчемною.

Отже, сплата винагороди за
резервування кредитних ресурсів не є
самостійним зобов'язанням за вказаним
кредитним договором, а є похідним від
основного кредитного зобов'язання, у
зв'язку з виконанням позивачем
обов'язку повернення суми кредиту у
відповідача після цього відпала
потреба у резервуванні таких ресурсів,
і відповідно до останнього по
нарахуванню такої винагороди
неправомірні, оскільки ним фактично
поставлено питання про сплату
винагороди за послугу, яка вже не
надається.

Виходячи з чого, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
умовами договору про надання кредитних
коштів передбачено сплату
позичальником винагороди за
резервування ресурсів за фактичну
кількість днів резервування до дати
погашення кредиту, якою в тому числі є
дата дострокового погашення кредиту,
тобто 27 лютого 2014 року. Інших умов
нарахування винагороди при
достроковому погашенні кредиту
умовами договору не передбачено, а тому
дії банку щодо нарахування такої
винагороди після дострокового
погашення кредиту до 01 квітня 2027 року є
неправомірними.

Відповідно до п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути примусове
виконання обов'язку в натурі,
припинення правовідношення. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

За таких обставин, суд першої інстанції
повно та всебічно дослідивши обставини
справи, надавши належну оцінку наявним
у справі доказам дійшов правильного
висновку про задоволення позовних
вимог.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим, ухваленим з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Немирівського районного суду
Вінницької області від 24 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та з цього часу може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/
Л.О. Голота

/підпис/
О.Ю. Береговий

З оригіналом
вірно: