Справа №2607/3029/12 № апеляційного
провадження: 22-ц/796/6395/2014Головуючий у
суді першої інстанції:Декаленко
В.С.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Волошиної В.М.,

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представника позивачів -
ОСОБА_3

представника відповідача -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє
на підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Подільського
районного суду м.Києва від 4 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_5 до Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельна компанія «Енергомаркет»
про визнання недійсними додаткової
угоди та умов договорів поруки,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_5 звернулися до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельна
компанія «Енергомаркет» про визнання
недійсними додаткової угоди та умов
договорів поруки.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що 2
жовтня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та
ТОВ «Торгівельна компанія
«Енергомаркет» укладено Договір
овердрафту № 1437259. Відповідно до умов
Договору овердрафту АКІБ «УкрСиббанк»
надав Товариству з обмеженою
відповідальністю «Торгівельна
компанія Енергомаркет» овердрафт за
поточним рахунком останнього за
НОМЕР_1, відкритим в АКІБ «УкрСиббанк»,
зі сплатою процентів, інших платежів
відповідно до умов Договору
овердрафту. Ліміт овердрафта був
встановленим на загальну суму 300 000 грн..
Відповідно до п.2.6.3. за час фактичного
користування овердрафтом Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельна компанія Енергомаркет»
сплачує банку проценти з розрахунку 24%
річних.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ТОВ «Торгівельна компанія
Енергомаркет» за договором овердрафту,
2 жовтня 2008 року між банком та
позивачами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено
договори поруки, відповідно до умов
яких, позивачі зобов'язувалась
відповідати перед банком за виконання
ТОВ «Торгівельна компанія
«Енергомаркет» усіх зобов'язань, що
виникли із договору овердрафту.

Додатковою угодою №1 до договору
овердрафту № 1437259 від 25 листопада 2008
року обсяг відповідальності
збільшився завдяки збільшенню
відсотків за користування овердрафтом
з 24% до 30%. Позивачі зазначили, що вони не
надавали своєї згоди на укладання
додаткової угоди, а тому вважають, що
додаткова угода має бути визнана
недійсною, а відносини поруки
припиненими.

Рішенням Подільського районного суду
м.Києва від 4 листопада 2013 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_6, ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельна
компанія Енергомаркет» про визнання
недійсними додаткової угоди та умов
договорів поруки.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3, який діє на підставі
довіреностей в інтересах ОСОБА_5,
ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Свою скаргу обґрунтовували
тим, що судом першої інстанції при
ухваленні рішення невірно застосовані
норми матеріального права. Висновки
суду не відповідають обставинам
справи.

В судове засідання ОСОБА_5, представник
ТОВ «Торгівельна компанія
«Енергомаркет» не з'явилися, про день
та час розгляду справи повідомлені
належним чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення (а.с.147-148 т.2), причини своєї
неявки суду не повідомили, у зв'язку з
чим колегія суддів вважала за можливе
розглянути справу у їх відсутність.

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_3 апеляційну
скаргу підтримав і просив її
задовольнити.

Представник ПАТ «Дельта Банк» проти
задоволення апеляційної скарги
заперечувала і просила рішення як
законне і обґрунтоване залишити без
змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення, осіб, які з'явилися в судове
засідання, розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого у справі
рішення, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Обґрунтовуючи підставність своїх
вимог щодо визнання додаткової угоди
недійсною, позивачі посилалися на те,
що вони як поручителі своєї згоди на
укладення додаткової угоди не
надавали, що суперечить ч.1 ст.203 ЦК
України та ч.1 ст.559 ЦК України, а також
п.2.6.9 Договору овердрафта. Крім того,
п.п.2.1 договорів поруки на думку
позивачів суперечать ст. 3, ч.1 ст.559 ЦК
України і мають бути визнані
недійсними.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що АКІБ
«УкрСиббанк», ТОВ «Торгівельна
компанія «Енергомаркет», ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 під час укладення, як основного
договору Овердрафта №1437259, так і
Договорів поруки №№ 232373, 232399 було
належним чином погоджено будь-які
зміни до основного Договору овердрафта
№ 1437259, про що сторони засвідчили
своїми підписами проставленими під
зазначеними договорами. Крім того,
договори не суперечать вимогам чинного
законодавства.

Судом установлено, що 2 жовтня 2008 року
між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ
«Торгівельна компанія «Енергомаркет»
був укладений договір овердрафту №
1437259, відповідно до умов якого банк
зобов'язався надати останньому
овердрафт за поточним рахунком
останнього НОМЕР_1, відкритим в АКІБ
«УкрСиббанк», з встановленим лімітом
на загальну суму 300000 грн., із сплатою
процентів з розрахунку 24 % за час
фактичного користування овердравтом, а
позичальник своєчасно повернути
кредит та сплатити проценти за
користування кредитом.

Для забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним Договором овердрафта, 2
жовтня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» і
ОСОБА_6 та між АКІБ «УкрСиббанк» і
ОСОБА_5. були укладені договори поруки
№ 232373 та № 232399 відповідно. Згідно умов
зазначених договорів поруки, ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 зобов'язалися перед АКІБ
«УкрСиббанк» відповідати за виконання
ТОВ «Торгівельна компанія
«Енергомаркет» усіх зобов'язань, що
виникли із Договору овердрафта,
існуючих на час укладення договорів і
тих, що можуть виникнути в майбутньому.

25 листопада 2008 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ТОВ «Торгівельна
компанія «Енергомаркет» укладена
Додаткова угода № 1 до Договору
овердрафта № 1437259, згідно умов якої
сторони домовились, що з 1 грудня 2008
року за використання кредитних коштів,
а саме строкової суми основного боргу,
за Договором встановлюється процентна
ставка в розмірі 30 % річних, якщо інша
процентна ставка не буде встановлена
згідно умов Договору. Додаткова угода
підписана начальником відділення № 995
АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_7 та
директором ТОВ «Торгівельна компанія
«Енергомаркет», ОСОБА_6 і не містить
підписів поручителя ( а.с.21 т.1).

Відповідно до ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ст.627 ЦК України відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначення умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Укладення додаткової угоди до Договору
овердрафта між його сторонами, АКІБ
«УкрСиббанк» та ТОВ «Торгівельна
компанія «Енергомаркет», за умовами
якого сторони погодили збільшення
відсоткової ставки, що передбачено
п.2.6.10 договору овердрафті та не
суперечить ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів».

Посилання на ст. 559 ЦК України як на
підставу визнання недійсною
додаткової угоди, за умовами якої
збільшена відсоткова ставка за
користування кредитними коштами, не
ґрунтується на вимогах закону.

Крім того, п.2.6.9 Договору овердрафта
передбачено, що у разі надання
забезпечення третьою особою,
збільшення процентної ставки потребує
погодження третьою особою Додаткової
угоди до цього Договору та укладення
Додаткових угод до договорів, згідно
яких третя особа надала забезпечення. У
випадку відмови третьої особи від віз
укладання вищезазначених додаткових
угод, пропозиція Банку вважається
недійсною, зміна процентної ставки
вважається недійсною.

Отже, за цією умовою договору,
недійсною може вважатися пропозиція
банку щодо зміни процентної ставки, а
не сам договір, тому посилання апелянта
на цей пункт договору як на договірні
підстави визнання недійсними
додаткової угоди або договорів поруки
є безпідставними.

Пунктом 2.1 договорів поруки
передбачено, що у випадку зміни умов
Основного договору поручитель,
підписанням цього договору,
підтверджує свою згоду здійснення
таких змін. Сторони погодили, що зміни,
які здійснюються відповідно до умов
цього пункту Договору потребують
додаткового укладення сторонами угод
щодо внесення змін.

Сторони договорів поруки погодили такі
умови і цей пункт не суперечить вимогам
чинного законодавства. Колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що підстави визнавати
зазначений пункт договорів поруки
недійсним з підстав заявлених
позивачами в позові немає.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду,
викладених в оскаржуваному рішенні,
які зроблені судом на основі повно та
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилались як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні доказами. Виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, суд
першої інстанції ухвалив законне і
обґрунтоване рішення, підстав для
скасування якого апеляційним судом не
встановлено.

Керуючись ст. ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313, 314,
316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який
діє на підставі довіреностей в
інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6, - відхилити.

Рішення Подільського районного
суду м.Києва від 4 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: