Справа № 127/1146/14-ц Провадження №
22-ц/772/1993/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Воробйов В. В.Категорія:
30Доповідач: Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого : Якименко М.М.,

Суддів : Голоти Л.О., Денишенко Т.О.

при секретарі : Пантелеймоновій
А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Апеляційного суду
Вінницької області в м.Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції,
Управління Державної казначейської
служби України у м. Вінниці Вінницької
області про визнання дій та
бездіяльності державної виконавчої
служби неправомірними, стягнення
моральної шкоди за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 08
травня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А
:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом.

Свої вимоги мотивував наступним.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 16.09.2010 року позов ОСОБА_2
було задоволено. Визнано дії
військово-медичного центру
Центрального Регіону неправомірними.
Стягнуто на його користь з
військово-медичного центру
Центрального Регіону 600,00 гривень
матеріальної , 1000,00 гривень моральної
шкоди та судові витрати.

Зазначає, що вказане рішення
знаходилось на виконанні в
Ленінському відділі державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції з 08.09.2011
року, про що свідчить постанова про
відкриття виконавчого провадження.

Впродовж тривалого часу кошти,
присудженні до стягнення рішенням
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 16.09.2010 року не стягувались в
примусовому порядку Ленінським
відділом державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції. ОСОБА_2 зазначив, що державним
виконавцем не проведено жодних
виконавчих дій щодо виконання рішення
суду, що є грубим порушенням вимог
Закону України «Про виконавче
провадження».

Крім того, заступником начальника
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції
Бабійчуком С.Л. 19.04.2013 року була
винесена постанова про повернення
виконавчого документа стягувачу.
Підставою для повернення виконавчого
документа слугувала Постанова КМУ
від 30.01.2013 року за № 245 «Про внесення
змін до Постанови КМУ від 03.08.2011 року №
2845», якою внесено зміни, якими
визначено механізм виконання рішень,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами. Державна
виконавча служба посилалась на те, що
викладені у вказаній Постанові зміни
виключають можливість виконання
вказаного судового рішення органом
державної виконавчої служби.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 08 травня 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, без належного
дослідження матеріалів справи, ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу , в якій просив
його скасувати та задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
та обставини справи, заслухавши
пояснення учасників судового
розгляду,прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Ч.3 ст.303 ЦПК України передбачено, що
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов»язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення міського
суду не відповідає.

Зі змісту поданої ОСОБА_2 заяви
вбачається, що останній просив визнати
зазначені ним дії та бездіяльність
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції
неправомірними, а також стягнути за
рахунок державного бюджету України на
його користь моральну шкоду в розмірі
10000,00 гривень (тобто окрім оскарження
дії та бездіяльності ДВС , має місце
спір про право).

Відповідно до п.20 Постанови №6
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 лютого 2014 року
«Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» у справах
за скаргами на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
інших посадових осіб державної
виконавчої служби предметом судового
розгляду можуть бути лише рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби. У разі
заявлення у скарзі вимог про право
(наприклад, про захист гідності, честі
та ділової репутації, відшкодування
шкоди, завданої рішеннями, діями або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби ) в їх прийнятті має
бути відмовлено на підставі п.1 ч.2 ст. 122,
ст.383 ЦПК.

Суд першої інстанції зазначені
положення ЦПК України не врахував.

Виходячи з вищевикладеного,
приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2, окрім
оскарження дій та бездіяльності
одночасно була заявлена вимога про
право (відшкодування моральної шкоди),
колегія вважає, що така заява , у
відповідності до п.1 ч.2 ст. 122, ст.383 ЦПК
України , не підлягає розгляду в судах в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.205 ЦПК України, суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо остання не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Згідно ч.1 ст. 310 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишення
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції залишатися в силі не може та
підлягає скасуванню із закриттям
провадження у справі.

В свою чергу, суд звертає увагу
апелянта на те, що він не позбавлений
можливості знову звернутися до суду за
захистом своїх прав в порядку,
визначеному ЦПК України.

Керуючись ст.ст.122, 205, 307, 310, 313-315, 383
ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 08 травня 2014 року
- скасувати.

Провадження у справі - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/

СУДДІ: /підписи/

З оригіналом вірно:

ГОЛОВУЮЧИЙ: