Справа № 209/1055/14-ц
Провадження № 2/209/869/14
10 червня 2014 року Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області
головуючого судді Ковальової А.Б.
при секретарі Золотих Л.М.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Треті особи:
Орган опіки та піклування виконавчого
комітету Дніпровської районної в місті
Дніпродзержинську ради, Дніпровський
відділ державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
позбавлення батьківських прав щодо
малолітньої дитини, -
Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, заперечень проти
позову або заяви про розгляд справи за
його відсутності до судового розгляду
справи від нього не надійшло.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить суд позбавити
відповідача батьківських прав щодо
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування позову посилається на
те, що з 15 червня 2012 року до 01 вересня 2012
року вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від шлюбних відносин з відповідачем,
але вже після розірвання шлюбу,
ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина ОСОБА_3,
в актовому записі про народження та у
свідоцтві про народження відповідач
записаний батьком дитини. З моменту
народження і до теперішнього часу
малолітній син ОСОБА_3 знаходиться на
її вихованні та утриманні. В зв'язку з
тим, що відповідач не надавав
матеріальну допомогу ні на її
утримання, ні на утримання сина,
рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 15 квітня 2013
року з відповідача на її користь були
стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини
з усіх видів його заробітку на
утримання сина, і рішенням
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська від 28 жовтня 2013
стягнуті аліменти в розмірі 900 грн.
щомісячно на її утримання. Але
відповідач ухиляється від сплати
аліментів, заборгованість
відповідача по аліментам на утримання
дружини станом на 27 січня 2014 року
становить 5980, 64 грн., заборгованість
відповідача по аліментам на утримання
малолітнього сина ОСОБА_3 станом на 27
січня 2014 року становить 6883,34 грн., що
свідчить про відсутність у
відповідача зацікавленості щодо
життєзабезпечення сина, при тому, що
дитина з шести місяців страждає на
алергічний діабет, анемію, часто
хворіє, потребує збалансованого
харчування, коштовних медичних
препаратів. Вона намагалася притягти
відповідача до кримінальної
відповідальності за ухилення від
сплати аліментів, але кримінальне
провадження було закрите в зв'язку з
відсутністю в діянні відповідача
складу злочину кримінального
правопорушення, оскільки він лише на
протязі п'яти місяців ухиляється від
сплати аліментів на утримання сина,
але при цьому слідчим встановлено, що
на протязі п'яти місяців відповідач
позбавляє свою дитину матеріальної
допомоги, якої вона надзвичайно
потребує. ОСОБА_2 не має ніякого наміру
та бажання спілкуватися із сином, а
має на меті завдати їй, позивач, та
дитині моральних страждань, досягти
самовпевненості за рахунок сліз,
жаху та болю, і тому звернувся до
органу опіки та піклування, а потім і
до суду з вимогами щодо визначення
способу участі батька у вихованні
дитини та щодо часу його спілкування з
дитиною. Син, якому виповнилося
всього 1 рік та 4 місяці, відноситься до
відповідача, як до чужої людини,
оскільки не знає батька з народження,
дитини навпаки боїться відповідача,
плаче та впадає в істерику, коли
бачить відповідача. Зустрічаючи її на
вулиці під час прогулянок із дитиною,
відповідач починає гучно виражатися в
її бій бік нецензурною лайкою,
намагається силоміць відібрати сина,
хватає її за одяг, ображає та
застосовує до неї фізичне насилля,
погрожує фізичною розправою. В зв'язку
з чим вона неодноразово зверталася до
Дніпровського РВ Дніпродзержинського
МУ із заявами щодо прийняття
належних заходів для припинення
протиправних дій відповідача, які
завдають непоправного впливу,
насамперед для психічного здоров'я
дитини, але всі її заяви залишаються
без належного реагування. Наполягаючи
на зустрічах із сином, всі бійки та
сварки відповідач вчиняє на очах
маленької дитини, завдаючи дитині та
їй моральних страждань. Вона, як мати,
не можу допустити морального
каліцтва своєї дитини, і не можу
довірити сина неадекватній людині,
якою є відповідач. Всі дії відповідача
свідчать про планомірне знущання,
насамперед, над дитиною, над її
психікою, що призводить до
руйнування загальних стереотипів
дитини щодо особи свого батька, і що в
подальшому може призвести до
погіршення психічного стану здоров'я
її сина. За таких обставин, вважає, що
ОСОБА_2 повинний бути позбавлений
батьківських право щодо сина ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 до судового
розгляду справи надала суду заяву з
клопотанням про розгляд справи за її
відсутності, позов по суті та за
обставинами справи підтримала в
повному обсязі, просить ухвалити
рішення про задоволення позову, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
не заперечує проти ухвалення судом
заочного рішення про задоволення її
позову, їй роз'яснений порядок
перегляду заочного рішення за заявою
відповідача.

Представники третіх осіб Органу опіки
та піклування виконкому Дніпровської
районної в місті Дніпродзержинську
ради, Дніпровського відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явилися, до судового
розгляду справи від представників
надійшли заяви з клопотанням про
розгляд справи за їх відсутності.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності позивача та
представників третіх осіб згідно вимог
ч.2 ст.158 ЦПК України, відповідно до якої
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином згідно вимог ч. 3 ст. 74 ЦПК України
судовою повісткою, яка була вручена
відповідачу в приміщенні суду та смс -
повідомленнями, які направлялися
відповідачу на номер телефону НОМЕР_1,
про причини своєї неявки відповідач
суд не повідомив, заяви про розгляд
справи за його відсутності суду не
надав. В зв'язку з тим, що відповідач
повторно не з'явився в судове засідання
без поважних причин, суд відповідно до
ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи
доказів (постановляє заочне рішення),
так як вважає, що є достатньо
матеріалів про права та відносини
сторін, і потреба дачі особистих
пояснень відповідачами відсутня.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі даних чи доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

В зв'язку з тим, що позивач не заперечує
проти розгляду справи по суті за
відсутності відповідача, суд, з її
згоди, ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом досліджені письмові докази по
справі:

- копія паспорту позивача (а.с. 9-10),
якою підтверджується її особа
громадянина України;

- свідоцтво про шлюб (а.с. 11),
свідоцтво про розірвання шлюбу ( а.с. 12),
якими підтверджується факт
перебування сторін у справі у
зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2012
року до 01 вересня 2012 року;

- свідоцтво про народження ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 13), яким
підтверджується походження дитини від
ОСОБА_2 та ОСОБА_1;

- виконавчі листи ( а.с. 14,15), якими
підтверджується факт стягнення з
відповідача аліментів на користь
позивача на її утримання та утримання
малолітнього сина ОСОБА_3;

- довідки Дніпровського відділу
ДВС Дніпродзержинського міського
управління юстиції (а.с. 16, 17, 18), якими
підтверджується факт неотримання
позивачем від відповідача аліментів
на своє утримання та на утримання
дитини та факт наявності у відповідача
заборгованості по аліментам станом на
27 січня 2014 року на утримання дружини в
розмірі 5980,64 грн., на утримання сина
ОСОБА_3 в розмірі 6883,34 грн.;

- Витяг із амбулаторної картки
ОСОБА_3 (а.с. 19), яким підтверджується
факт наявності у малолітнього ОСОБА_3
алергічного діабету, анемії, потреба у
збалансованому харчуванні та
медичному лікуванні,

- Витяг із кримінального
провадження, постанова про закриття
кримінального провадження ( а.с. 20, 21),
якими підтверджується факт звернення
позивача 28 січня 2014 року із заявою про
порушення щодо відповідача
кримінального провадження за ст. 164 ч.1
КК України та факт закриття
кримінального провадження від 03 лютого
2014 року в зв'язку з відсутністю складу
злочину, оскільки ОСОБА_2 ухиляється
від сплати аліментів на протязі 5
місяців, що недостатньо для
кримінального провадження;

- рішення Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 04 жовтня
2013 року ( а.с. 22), яким підтверджується
факт визначення способу участі
ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_3, місце і
час їхнього спілкування;

- постанова про закриття
кримінального провадження від 10 серпня
2013 року ( а.с. 25), яким підтверджується
факт закриття кримінального
провадження в зв'язку з відсутністю
складу злочину, оскільки ОСОБА_2
ухиляється від сплати аліментів на
протязі 4,5 місяців, що недостатньо для
кримінального провадження;

- висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП
від 28 січня 2014 року (а.с. 26), яким
підтверджується факт розгляду
повідомлення ОСОБА_1 про вжиття
заходів щодо ОСОБА_2 , який не виконує
рішення суду;

- висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП
від 29 грудня 2012 року ( а.с. 27), яким
підтверджується факт розгляду
повідомлення ОСОБА_1 про вжиття
заходів щодо ОСОБА_2, який погрожував їй
фізичною розправою по мобільному
телефону;

- повідомлення Дніпровського РВ м.
Дніпродзержинська від 29 грудня 2013 року
та від 05 вересня 2013 року (а.с. 28, 29, 31),
якими підтверджується факт
повідомлення ОСОБА_1 про розгляд її
заяв щодо ОСОБА_2;

- висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП
від 13 травня 2013 року ( а.с. 30), яким
підтверджується факт неправомірних
дій ОСОБА_2, вчинених 13 травня 2013 року
відносно ОСОБА_1, в ході яких він
нецензурно виражався на адресу
позивача, погрожував їй фізичною
розправою, хватав її за руки та шию, чим
завдав фізичного болю;

- висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП
від 25 січня 2014 року (а.с. 34), яким
підтверджується факт неправомірних
дій ОСОБА_2, вчинених 24 січня 2014 року
відносно ОСОБА_1, в ході яких
відповідач нецензурно виражався на
адресу позивача, хватав її за одяг та
вдарив, чим завдав фізичного болю;

- рішення виконкому Дніпровської
районної у місті Дніпродзержинську
ради від 19 червня 2013 року (а.с. 36), яким
визначений порядок побачення
відповідача з малолітнім сином ОСОБА_3;

- висновок органу опіки та
піклування виконкому Дніпровської
районної у місті ради від 05 червня 2014
року ( а.с. 57), згідно якого орган опіки
вважає недоцільним позбавлення
відповідача батьківських прав щодо
малолітнього сина ОСОБА_3.

Вивчивши письмові докази, матеріали
справи, з'ясувавши обставини та
дослідивши їх доказами, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлені судом
обставини та відповідні до них
правовідносини:

Судом встановлено, позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2012
року до 01 вересня 2012 року, від якого
після розірвання шлюбу та припинення
спільного проживання позивач
ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3,
батьком якого є відповідач у справі.

Також судом встановлено, що з моменту
народження дитини відповідач ухилявся
від виконання своїх батьківських
обов'язків, матеріально дитину не
забезпечував, участі у вихованні сина
не приймав.

В зв'язку з чим за позовом ОСОБА_1 з
відповідача ОСОБА_2 рішенням
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська від 15 квітня 2013 року
були стягнуті аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, починаючи з 25 березня 2013
року і до досягнення дитиною
повноліття в розмірі 1/3 частки доходів
відповідача. ( а.с. 14).

Також рішенням Дніпровського
районного суду від 28 жовтня 2013 з
відповідача на користь позивача були
стягнуті аліменти на її утримання
до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного
віку в розмірі 900 грн. щомісячно,
починаючи з 02 липня 2013 року ( а.с. 15).

Одразу після звернення позивача до
суду з позовом про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
дитини, ОСОБА_2 звернувся до органу
опіки та піклування виконкому
Дніпровської районної в місті
Дніпродзержинськ ради з заявою про
визначення йому порядку побачення з
малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
на підставі якої 19 червня 2013 року
виконкомом було винесено рішення № 120
про визначення ОСОБА_2 порядку
побачення із малолітнім сином а.с. 36).
04 жовтня 2013 року за позовом ОСОБА_2
спосіб участі батька ОСОБА_2 у
вихованні сина ОСОБА_3 визначений
рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська таким чином: двічі
на тиждень в п'ятницю та суботу
протягом двох годин, з 17.00 до 19.00 годин,
в присутності матері ОСОБА_1; в святкові
дні: Новий рік, 31 грудня, день
народження дитини, день народження
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, день народження
матері ОСОБА_2 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,
протягом двох годин, з 17.00 годині до 19.00
годині, в присутності матері дитини
(а.с. 24).

Не зважаючи на стягнення з
відповідача аліментів на утримання
малолітнього сина та на утримання
дружини, відповідач належним чином
рішення суду не виконує, аліменти у
визначеному судом розмірі та у
визначені судом строки не сплачує, в
зв'язку з чим станом на 27 січня 2014 року
відповідач має заборгованість по
аліментам на утримання матері дитини
ОСОБА_1 в розмірі 5980,64 грн., та
заборгованість по аліментам на
утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в
розмірі 6883, грн., що підтверджується
довідками Дніпровського відділу ДВС
Дніпродзержинського міського
управління юстиції (а.с. 17, 18). Будь-яку
іншу допомогу у вигляді продуктів
харчування, одягу та ліків відповідач
дитині не надає, при тому, що дитина з
шестимісячного віку страждає на
алергічний діабет, анемію, часто
хворіє, потребує збалансованого
харчування, коштовних медичних
препаратів, що підтверджується
витягом з медичної картки дитини,
виданим КЗОЗ ДМР «Центр первинної
медико-санітарної допомоги № 1» (а.с. 19).

Також судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 13 травня 2013 року, о 12.30 годині, у
дворі будинку АДРЕСА_1, де позивач
гуляла із малолітнім сином ОСОБА_3, у
відповідь на відмову позивача надати
йому дитину на прогулянку, у
присутності дитини нецензурно
висловлювався на адрес позивача,
погрожував їй фізичною розправою,
хватав її за руки та шию, чим завдав їй
фізичного болю, що підтверджується
висновком за матеріалами ЖЄОЗПВКП №
3324 від 13 травня 2014 року (а.с. 30).

Такі ж неправомірні дії скоїв
ОСОБА_2 і 24 січня 2014 року під час
прогулянки позивача із малолітнім
сином ОСОБА_3 у дворі будинку АДРЕСА_1,
куди вона вийшла о 17.00 годині і де її
чекав відповідач. Згідно висновку за
матеріалом ЖЄОЗПВКП № 686 від 25 січня
(а.с. 34), відповідач під час зустрічі
нецензурно виражався на адресу
позивача, хватав її за одяг та вдарив
ОСОБА_1, чим завдав їй фізичного болю.

Такі дії відповідача по відношенню до
своєї колишньої дружини діють суду
підстави вважати обставини, що
зазначені позивачем в своїй позовній
заяві щодо неправомірної поведінки
ОСОБА_2 та залякуванням ним позивача,
такими, що відповідають дійсності.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що
відповідач з моменту народження сина
ОСОБА_3 дійсно злісно не виконував
своїх батьківських обов'язків, щодо
утримання дитини, не піклувався про
стан здоров'я дитини, не приймав участь
у витратах, пов'язаних із придбанням
позивачем медичних препаратів для
дитини, яка потребує постійного
медичного, не купував для дитини одяг,
іграшки та продукти харчування.

Наявність рішення суду про визначення
способу участі батька у вихованні
дитини, місця та часу їхнього
спілкування не звільняє відповідача
від виконання всіх інших
батьківських обов'язків по відношенню
до дитини, які ОСОБА_2 не виконував і
не виконує.

І не зважаючи на те, що орган опіки
та піклування виконкому Дніпровської
районної ради м. Дніпродзержинська
вважає недоцільним позбавлення
відповідача батьківських прав щодо
малолітнього сина ОСОБА_3, посилаючись
на те, що позбавлення батьківських
прав є надзвичайним заходом
сімейно-правової відповідальності
батьків, суд вважає, що ОСОБА_2
належить позбавити батьківських прав,
оскільки тільки спілкування з дитиною
на дні народження, свята на в інші
будні дні, не є турботою про дитину, і
не є виконанням тих обов'язків, які
покладені законом на батьків дитини.

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими обґрунтовуються вимоги
позивача, з таких мотивів.

Відповідно до ст.. 11 Закону України
«Про охорону дитинства» сім'я є
природним середовищем для фізичного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належним умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та
піклування батьків. Батько і мати
мають рівні права та обов'язки щодо
своїх дітей. Предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї
дитини.

Згідно ст. 150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Згідно ст. 155 СК України ухилення
батьків від виконання батьківських
обов'язків є підставою для покладення
на них від повільності, встановленої
законом.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України
мати або батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, і згідно частини 2
цієї статті вони можуть бути
позбавлені батьківських прав щодо усіх
своїх дітей або когось із них.

Згідно з ч.2 ст. 166 СК України особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини, і одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

На підставі вивчених судом
матеріалів справи, з'ясованих обставин
справи, які досліджені доказами, суд
прийшов до висновку, що відповідач
ОСОБА_2 повинний бути позбавлений
батьківських право щодо його
малолітнього сина ОСОБА_3, що,
насамперед, направлено на захист прав
та законних інтересів дитини.

Керуючись Законом України «Про охорону
дитинства», ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166,
Сімейного кодексу України, ст. ст. 8,10, 57,
59, 60, 88, 158, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Треті
особи: Орган опіки та піклування
виконавчого комітету Дніпровської
районної в місті Дніпродзержинську
ради, Дніпровський відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
позбавлення батьківських прав щодо
малолітньої дитини, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Дніпродзержинська,
батьківських прав щодо малолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Залишити малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на моєму утриманні та
вихованні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.
та витрати на правову допомогу в сумі
650 грн.

В порядку виконання рішення суду
направити його копію до Дніпровського
відділу реєстрації актів цивільного
стану Дніпродзержинського міського
управління юстиції для внесення
відповідних відомостей про
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
щодо малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до актового запису № 656
від 13 жовтня 2012 року про народження
дитини.

Рішення може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.Б. Ковальова