Справа № 369/4080/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

16.06.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

Головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області про визнання
права власності на спадкове майно у
порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в травні 2014 року
звернулась до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
позовом до
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області про визнання
права власності на спадкове майно у
порядку спадкування.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла її мати ОСОБА_3, на день
смерті якої залишилось майно, яке
складається з земельної ділянки площею
0,059 га, розташованої на території
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, на якій
знаходився збудований садовий
будиночок з надвірними будівлями.
Відповідно до Технічного паспорту
Києво-Святошинської районної ради
Київської області від 16 грудня 2010 року
по АДРЕСА_1 розташований будинок
кооперативного дачного фонду, який
належав ОСОБА_3.

Згідно з відповіді КП Бюро технічної
інвентаризації Києво-Святошинської
районної Ради Київської області за №
2757 від 23.11.2010 року вбачається, що за
даними Реєстру прав власності на
нерухоме майно станом на 22.11.2010 року за
адресою Петропавлівська сільська рада,
с/т «Київський садівник», вул. 4-та
Садова, 22 право власності на
нерухомість не зареєстровано.

28 лютого 2014 року державним нотаріусом
П'ятнадцятої державної нотаріальної
контори міста Києва було винесено
Постанову про відмову у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на садовий будинок АДРЕСА_1,
після смерті ОСОБА_3.

Мати позивача не отримувала
правовстановлюючий документ, але вона
отримала довідку Садового товариства
«Київський садівник» від 06 грудня 2004
року за № 91/04 про те, що вона є власником
садового будинку по АДРЕСА_1 і вона була
членом «Садівник» з 08.1986 року.

Тому позивач просила визнати за нею
право власності на садовий будинок
кооперативного дачного фонду в АДРЕСА_1
розташований на території
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, який належав
матері позивача ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судове засідання позивач не
з'явилась, її представник направила до
суду заяву в якій просила розгляд
справи проводити у їх відсутності,
позовні вимоги підтримала та просили
позов задоволити.

Відповідач
Петропавлівсько-Борщагівська сільська
рада про день, час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином.

Суд, перевіривши матеріали справи,
та зібранні в ній докази, суд знаходить,
що позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
-ЦПК України), суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо: захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_3.

До майна померлого ОСОБА_3 П'ятнадцятою
Київською державною нотаріальною
конторою була заведена спадкова справа
№ 1245.

Спадщину після померлої прийняла
ОСОБА_1, шляхом подачі до нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини.

До складу спадкового майна увійшов
садовий будинок АДРЕСА_1 і господарські
будівлі та споруди за вказаною адресою.

Постановою державного нотаріуса
П'ятнадцятої Київської державної
нотаріальної контори від 28 лютого 2014
року позивачу відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
садовий будинок АДРЕСА_1, у зв'язку з
ненаданням правовстановлюючих
документів на вказане спадкове майно.

Вказаний садовий будинок був власністю
ОСОБА_3 на підставі рішення 5-ї сесії
22-го скликання
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради народних депутатів від
26.12.1995 року, що підтверджується
довідкою СТ «Київський садівник» № 91/04
від 06.12.2004 року.

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу
спадкоємцями за заповітом і законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно аб.3п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, дослідивши
всебічно, повно, безпосередньо та
об'єктивно наявні у справі докази,
оцінив їх належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі
обставини справи, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, з урахуванням того, що
відповідно до ст.1 ЦПК України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених або оспорюваних прав, свобод
чи інтересів фізичної особи, суд дійшов
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене,
відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1268 ЦК
України, Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування», та керуючись ст.ст. 3, 4, 10,
11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом, після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, на
садовий будинок АДРЕСА_1, загальною
площею 39,4 кв.м., житловою 20,7 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя
Т.В.
Дубас