інстанції - Алфьоров А. М.Номер
провадження 22-ц/788/104/14 Суддя-доповідач -
Сибільова Л. О. Категорія - 55
УХВАЛА

08 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Маслова В. О., Лузан Л. В.,

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Саламандра-Україна»

на ухвалу судді Ковпаківського
районного суду м. Суми від 04 грудня 2013
року про відкриття провадження

у справі за позовом ОСОБА_3 до
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія
«Саламандра-Україна», третя особа -
публічне акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Сумського обласного
управління ПАТ «Державний ощадний банк
України», про визнання недійсним п. п.
23.19 пункту 23 Договору страхування
наземного транспорту, стягнення
страхового відшкодування і штрафних
санкцій,

в с т а н о
в и л а:

Ухвалою судді Ковпаківського
районного суду м. Суми від 04 грудня 2013
року відкрите провадження у даній
справі.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду
ПрАТ «Страхова компанія
«Саламандра-Україна», посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить ухвалу скасувати в
частині порушень правил
територіальної підсудності, а справу
передати на розгляд до іншого суду за
місцезнаходженням ПрАТ «СК
«Саламандра -Україна».

Вказує, зокрема, що суд порушив вимоги
ч. 2 ст. 109 ЦПК України, оскільки Сумська
філія ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» не
є юридичною особою і не може
відповідати за зобов'язаннями ПрАТ «СК
«Саламандра-Україна». Юридична особа
зареєстрована в м. Полтава, а тому з
позовом слід звертатись за її
місцезнаходженням.

Посилається також на наказ № 37 від 10
вересня 2008 року в.о. голови правління
ЗАТ «СК «Саламандра-Україна», згідно
якого призупинена діяльність Сумської
філії ЗАТ в зв'язку з її
неприбутковістю, а тому філія не може
бути відповідачем у справі. Вказану
справу, вважає, необхідно відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України передати за
територіальною підсудністю до іншого
суду за місцезнаходженням ПАТ «СК
«Саламандра-Україна».

Вважає, крім того, що позивач
безпідставно посилається на Закон
України «Про захист прав споживачів»,
оскільки дія цього Закону не
поширюється на спірні правовідносини в
сфері страхування. Посилається також
на те, що суд вже розглядав аналогічну
справу за позовом цього позивача та
відмовив в 2010 році в його задоволенні в
зв'язку з порушенням правил
підсудності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність та
обгрунтованість ухвали суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

01 серпня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи
вимоги тим, що між ним та ПАТ СК
"Саламандра-Україна" було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспорту №31/2000, а саме -
належного йому автомобіля LEXUS LX-470,
державний номер НОМЕР_1.
Вигодонабувачем за договором
страхування є ПАТ "Державний ощадний
банк України", оскільки частина коштів
за придбаний ним автомобіль була
сплачена за рахунок кредиту,
отриманого за кредитним договором № 1725
від 30 серпня 2007 року, укладеного з ПАТ
"Державний ощадний банк України".

07 жовтня 2007 року невстановлена особа
незаконно заволоділа належним йому
автомобілем, який знаходився на
автостоянці в м. Києві на вул.
Ентузіастів, 1. 08 жовтня 2007 року він
звернувся до відповідача із заявою про
страховий випадок. 16 жовтня 2007 року за
його заявою за фактом незаконного
заволодіння його автомобілем слідчим
СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.
Києві було порушено кримінальну
справу. 11 грудня 2007 року страхова
компанія повідомила йому про те, що
станом на 29 жовтня 2007 року ним виконані
всі умови стосовно надання документів,
необхідних для визнання страхового
випадку. 14 грудня 2007 року досудове
слідство в кримінальній справі
постановою слідчого було зупинене. 27
лютого 2008 року страхова компанія
сплатила вигодонабувачу частину
страхового відшкодування в розмірі 113
210,9 грн. Рішенням Ковпаківського
районного суду м. Суми від 23 квітня 2009
року з нього на користь ПАТ "Державний
ощадний банк України" стягнуто
заборгованість за кредитним договором
в сумі 418 994,82 грн.

Позивач вважає, що після отримання
документа про зупинення досудового
слідства в кримінальній справі
страховик був зобов'язаний здійснити
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк, так як
викрадення транспортного засобу є
страховим випадком, однак до цього часу
свої зобов'язання за договором
страхування не виконав.

Просить визнати недійсним п. п. 23.19
пункту 23 Договору страхування
наземного транспорту № 31/2000 від 30
серпня 2007 року в частині визначення
терміну сплати остаточної суми
страхового відшкодування після
закінчення строку попереднього
розслідування органами МВС в зв'язку з
невідповідністю його вимогам законів
України; стягнути з приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Саламандра-Україна" на його
користь 418 994,82 грн. страхового
відшкодування шляхом перерахування
цих коштів на рахунок вигодонабувача
за договором страхування Філії -
Сумського обласного управління ПАТ
"Державний ощадний банк України";
стягнути з приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Саламандра-Україна" на його користь
суму страхового відшкодування - 53 089,28
грн., пеню в розмірі 172 310,69 грн., збитки в
розмірі 71 370,57 грн., три відсотки річних
у розмірі 77 719,27 грн., суму, на яку
збільшилась сума боргу з врахуванням
індексу інфляції у розмірі 282 306, 29 грн.,
пеню за прострочення надання послуги
відповідно до Закону України "Про
захист прав споживачів" у розмірі 1 554
900,86 грн., а також витрати на правову
допомогу.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 10 липня 2013 року позов
ОСОБА_3 було задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ СК "Саламандра - Україна"
на користь ОСОБА_3 418 994,82 грн. страхового
відшкодування шляхом перерахування
цих коштів на рахунок вигодонабувача
за договором страхування ПАТ
"Державний ощадний банк України" в
особі Філії - Сумського обласного
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України".

Стягнуто з ПАТ СК "Саламандра - Україна"
на користь ОСОБА_3 суму страхового
відшкодування в розмірі 53089,28 грн.; пеню
в розмірі 172 310,69 грн.; три відсотки
річних у розмірі 77 719,27 грн.; суму, на яку
збільшилась сума боргу з врахуванням
індексу інфляції, у розмірі 282 306,29 грн.,
всього на загальну суму 585 425,53 грн.

В іншій частині вимог було відмовлено
за безпідставністю.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 10 вересня 2013 року рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 10 липня 2013 року в частині стягнення
з ПАТ "Страхова компанія
"Саламандра-Україна" на користь ОСОБА_3
страхового відшкодування в розмірі
53089,28 грн., пені за договором
страхування в розмірі 172310,69 грн., трьох
відсотків річних у розмірі 77719,27 грн. та
суми, на яку збільшилась сума боргу з
врахуванням індексу інфляції у розмірі
282306,29 грн., було скасовано та
відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні цих
позовних вимог.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 10 липня 2013 року було змінено
в частині розміру страхового
відшкодування, яке підлягає стягненню
на користь ОСОБА_3 шляхом перерахування
цих коштів на рахунок вигодонабувача
за договором страхування, та розподілу
судових витрат.

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія
"Саламандра - Україна" на користь ОСОБА_3
страхове відшкодування в розмірі 336 037
гривень 10 коп. шляхом перерахування цих
коштів на рахунок вигодонабувача за
договором страхування ПАТ "Державний
ощадний банк України" в особі Філії -
Сумського обласного управління ПАТ
"Державний ощадний банк України" на
виконання зобов'язань по кредитному
договору № 1725 від 30.08.2007 року.

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія
"Саламандра - Україна" на користь
держави судовий збір в сумі 3360 гривень
37 коп. (т.2, а.с. 48-50).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 13 листопада 2013 року
скасоване рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 10 липня 2013
року та рішення апеляційного суду
Сумської області від 10 вересня 2013 року,
а справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції (т. 2, а.с.105-107).

Ухвалою судді Ковпаківського
районного суду м. Суми від 04 грудня 2013
року відкрите провадження в даній
справі (т.2, а. с. 114).

Вказана ухвала судді відповідає
вимогам процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до
юридичних осіб пред'являються в суд за
їхнім місцезнаходженням.

Ст. 93 ЦК України передбачає, що
місцезнаходженням юридичної особи є
фактичне місце ведення діяльності чи
розташування офісу, з якого
проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Ч. ч. 5, 7 ст. 110 ЦПК України передбачають,
що позови про захист прав споживачів
можуть пред'являтися також за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування споживача або за місцем
заподіяння шкоди чи виконання
договору; позови, що виникають з
діяльності філії або представництва
юридичної особи, можуть пред'являтися
також за їх місцезнаходженням.

Як вбачається з матеріалів справи, спір
виник з приводу недійсності одного з
пунктів договору страхування
наземного транспорту, укладеного 30
серпня 2007 року між позивачем та
відповідачем в особі директора його
Сумської філії, та виконання вказаного
договору.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 2
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про
практику розгляду цивільних прав за
позовами про захист прав споживачів»,
оскільки Закон України «Про захист
прав споживачів» не визначає певних
меж своєї дії, до відносин, які ним
регулюються, належать, зокрема, і ті, що
виникають з договорів страхування.

Позивач однією з вимог ставить
визнання частково недійсним договору
страхування, при цьому він вказує на
порушення норм, гарантованих Законом
України «Про захист прав споживачів».

Наполягаючи на тому, що спірні
правовідносини сторін не регулюються
Законом України «Про захист прав
споживачів», відповідач тим самим
заперечує проти доводів позову по суті,
а тому висновок про те, що справа не
підсудна суду за місцем проживання
позивача як споживача буде
передчасним.

Крім того, відповідач, посилаючись на
те, що діяльність його Сумської філії
призупинена, не надав доказів тому, що
відомості про філію, з діяльністю якої
пов'язаний спір, оскільки саме її
керівник уклав оспорюваний договір
страхування, виключені з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Необхідність внесення таких
відомостей передбачена Законом
України «Про держану реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», згідно якого
відомості про відокремлені підрозділи
юридичної особи залучаються до її
реєстраційної справи та включаються до
Єдиного державного реєстру; в Єдиному
державному реєстрі містяться, зокрема,
такі відомості про відокремлені
підрозділи юридичної особи:
ідентифікаційний код юридичної особи;
ідентифікаційний код філії,
представництва; повне найменування
відокремленого підрозділу;
місцезнаходження відокремленого
підрозділу; види діяльності
відокремленого підрозділу.

Згідно ч. 1 ст. 95 ЦК України, філія є
відокремленим підрозділом юридичної
особи, що розташований поза її
місцезнаходженням та здійснює всі або
частину її функцій.

Доводи в скарзі про те, що філія не може
відповідати за зобов'язаннями
юридичної особи, також не спростовують
ухвалу суду, оскільки позов в справі
заявлений до юридичної особи, а не до
філії, ухвала оскаржується з приводу
недотримання правил підсудності, а не
належності відповідача в справі, і ці
поняття не є тотожними, оскільки
належність відповідача в справі
стосується спору по суті.

З цих підстав є необґрунтованими і
посилання в скарзі на те, що
аналогічний позов вже розглядався
судом і в його задоволенні було
відмовлено в зв'язку з непідсудністю.

Така позиція є помилковою, ґрунтується
на неправильному трактуванні
положень процесуального закону щодо
підсудності справ, оскільки рішенням
апеляційного суду Сумської області від
2 листопада 2010 року було відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_3 не в зв'язку
з недотриманням правил підсудності, що
не може бути підставою для відмови в
позові, а в зв'язку з тим, що позов було
заявлено до неналежного відповідача -
філії, а не юридичної особи.

Доводи скарги про те, що суду слід було
застосувати ст. 116 ЦПК України та
передати справу на розгляд до іншого
суду, також є безпідставними.

П. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України передбачає, що
суд передає справу на розгляд іншому
суду, якщо після відкриття провадження
у справі і до початку судового розгляду
виявилося, що заяву було прийнято з
порушенням правил підсудності.
Забороняється передавати до іншого
суду справу, яка розглядається судом,
за винятком випадків, встановлених цим
Кодексом.

Ч. 4 ст. 338 ЦПК України передбачає, що
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду
першої чи апеляційної інстанції при
новому розгляді справи.

Суд касаційної інстанції направив
справу саме на новий розгляд до
Ковпаківського районного суду м. Суми.

Пункт 3.11 Інструкції з діловодства в
місцевому загальному суді,
затвердженої наказом державної
судової адміністрації України № 68 від
27 червня 2006року, передбачає, що судові
справи (матеріали), що надійшли з
апеляційної чи касаційної інстанцій на
повторний судовий розгляд після
скасування судового рішення,
реєструються як такі, що надійшли
вперше.

З огляду на зазначене, суд обгрунтовано
відкрив провадження в даній справі і не
порушив вимоги процесуального закону
щодо підсудності.

Оскаржувана ухвала суду відповідає
вимогам процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313 -315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Саламандра-Україна»
відхилити.

Ухвалу судді Ковпаківського районного
суду м. Суми від 04 грудня 2013 року про
відкриття провадження в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -