У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,
Фаловської І.М., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Сокальської міської ради Львівської
області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зміну
черговості спадкування, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на
рішення Сокальського районного суду
Львівської області від 27 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 13 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначила, що
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_8 є його діти від
першого шлюбу, відповідачі у справі.
Враховуючи, що вона проживала з
померлим однією сім'єю без реєстрації
шлюбу більше ніж двадцять три роки і
протягом цього часу опікувалася ним та
матеріально підтримувала, тому
відповідно до ст. 1264 ЦК України
набула права на спадкування як
спадкоємець четвертої черги за
законом, і в силу ч. 2 ст. 1259 ЦК України
просила змінити черговість права на
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_8, надавши їй право на спадкування
за законом разом із спадкоємцями
першої черги ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Рішенням Сокальського районного суду
Львівської області від 27
листопада 2013 року, яке залишено без
змін ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 13 березня 2014
року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_7 просить скасувати рішення
Сокальського районного суду
Львівської області від 27 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 13 березня 2014
року, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Сокальського районного суду
Львівської області від 27 листопада 2013
року та ухвали апеляційного суду
Львівської області від 13 березня 2014
року, оскільки судові рішення законні
та обґрунтовані.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, правильно застосувавши
положення ст. 1259 ЦК України, виходив з
того, що судом не встановлено та з
матеріалів справи не вбачається, що
спадкодавець ОСОБА_8 перебував у
безпорадному стані, а ОСОБА_4
матеріально його забезпечувала, що, в
свою чергу, виключає можливість
задоволення позову про зміну
черговості спадкування.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, а відповідно
до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами норм процессуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Сокальського районного суду
Львівської області від 27
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 13 березня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В.
Кафідова

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська