Єдиний унікальний № 371/794/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року м. Миронівка
ЄУН 371 / 794 / 14-ц

Миронівський районний суд Київської
області в складі:

головуючого судді Капшук
Л.О.

при секретарі
Січкаренко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У
С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовною
вимогою про розірвання шлюбу з
відповідачем, посилаючись на ті
обставини, що перебуває з ним у шлюбі з
07 серпня 1999 року. Від шлюбу мають
неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейні стосунки не
склались через несумісність
характерів, різні погляди на життя, що
призводить до постійних суперечок. З
квітня 2014 року шлюбних стосунків не
підтримують. Наміру зберігати сім'ю не
має, а тому просила розірвати укладений
шлюб, залишити дітей проживати з нею та
після розірвання шлюбу залишити
прізвище «ОСОБА_1».

У судове засідання позивач не
з'явилася, подала до суду заяву, в якій
просить розгляд справи проводити у її
відсутності, позовні вимоги підтримує.
В заяві вказала, що відповідач нехтує
сімейними цінностями, не займається
вихованням дітей, що призвело до втрати
почуття любові та поваги.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву, в якій
просить розгляд справи проводити у
його відсутності, проти задоволення
позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного
Кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до статті 110 цього
Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня
1999 року. Вказані обставини
підтверджуються свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_1, виданим 07
серпня 1999 року Володарським районним
відділом реєстрації актів
громадянського стану.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей :
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказані обставини
підтверджуються свідоцтвами про
народження : серії НОМЕР_2, виданим
повторно 18 грудня 2002 року Яхнівською
сільською радою Миронівського району
Київської області, серії НОМЕР_3,
виданим 18 травня 2006 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Миронівського районного управління
юстиції Київської області.

Встановлено, що між подружжям фактично
не існує сімейних стосунків.
Проживаючи разом, з квітня 2014 року
сторони шлюбних відносин не
підтримують. Сімейні відносини між
подружжям розладились через
відсутність взаєморозуміння, різні
погляди на життя та виховання дітей.
Сторони не змогли створити в сім"ї
атмосферу, основану на почуттях
взаємної любові та поваги.

За таких обставин суд вважає, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін, що має істотне значення. Заходи
щодо примирення подружжя відповідно до
ст. 111 Сімейного кодексу України є
непотрібними.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно
до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд
дійшов висновку, що є достатня
кількість підстав для розірвання шлюбу
між позивачем та відповідачем.

Підстав, які виключають можливість
вирішення питання про розірвання шлюбу
відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу
не має.

Згідно зі ст.ст. 160, 161 Сімейного Кодексу
України місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років, визначається за
згодою батьків.

Позивач заявила вимогу про визначення
місця проживання дітей з нею.
Заперечень щодо вказаної вимоги
відповідач не подав, а тому суд вважає,
що сторони дійшли згоди про місце
проживання дітей і вимога позивача про
визначення місця проживання дітей з
нею є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу
України особа, яка змінила своє
прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

В поданій до суду заяві позивач
вказала, що після реєстрації
розірвання шлюбу бажає залишити
прізвище «ОСОБА_1».

Частина 1 статті 88 ЦПК України
передбачає, що стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

При подачі позову позивач сплатила 243
гривні 60 копійок судового збору, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи квитанціяєю № 273 від 14 травня 2014
року.

Вказані понесені позивачем витрати
підлягають стягненню з відповідача на
її користь.

На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112,
113 Сімейного Кодексу України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57- 60, 64, 179, 208, 209,
212 - 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задоволити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 07
серпня 1999 року Володарським районним
відділом реєстрації актів
громадянського стану між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 за актовим записом № 31.

Визначити місце проживання дітей :
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір»ю ОСОБА_1.

Після реєстрації розірвання шлюбу
позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище
«ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
гривні 60 копійок понесених судових
витрат.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Миронівський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя підпис
Л.О. Капшук

З оригіналом згідно.

Суддя
Л.О.Капшук