Справа №560/1787/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2014 року Дубровицький районний
суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

за участю секретаря Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дубровиця справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 та
просить розірвати шлюб між нею та
відповідачем, зареєстрований 15 липня
2005 року Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Дубровицького районного
управління юстиції у Рівненській
області, а/з №54.

Крім того, просить визначити за нею
місце проживання неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та при реєстрації
розірвання шлюбу залишити їй прізвище
"Василевич".

Свої вимоги мотивує тим, що повага до
відповідача у неї втрачена, а шлюб є
лише формальним. Протягом останніх
двох років вони проживають окремо.
Повернення до спільного життя є
неможливим, оскільки у них різні
характери та погляди на життя, які
перешкоджають подальшому спільному
проживанню.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково та
погоджується на розірвання шлюбу між
ним та позивачкою, однак просить
визначити місце проживання
неповнолітнього сина за ним.

Заслухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню
у повному обсязі виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 15
липня 2005 року між сторонами
зареєстрований шлюб, про що складено
відповідний актовий запис за №54, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи свідоцтвом про укладення шлюбу
серії І-ГЮ № 087444 (а.с.2).

Відповідно до положень ст.51
Конституції України, ч.1 ст.24 СК України
шлюб ґрунтується на добровільній згоді
жінки та чоловіка, примушення жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями п.3 ч.2
ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України,
дружина і чоловік мають рівне право на
повагу до своєї індивідуальності,
своїх звичок та уподобань, при цьому
способом захисту сімейних прав та
інтересів, у тому числі, є право на
припинення шлюбних відносин шляхом
пред’явлення до суду позову про
розірвання шлюбу одним із подружжя.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що за час сімейного життя
у сторін склалася обстановка, що
виключає можливість спільного
проживання, почуття любові та поваги
один до одного між сторонами втрачено,
фактичні шлюбні відносини між ними
припинені, примирення між подружжям та
збереження сім’ї не можливо, так як це
буде суперечити інтересам та волі обох
сторін.

При таких обставинах, суд
дійшов до висновку, що сім'я розпалася
остаточно і шлюб існує формально.

Приймаючи до уваги, що шлюб - це
добровільний союз чоловіка та жінки, а
сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з
урахуванням того, що розірвання шлюбу
відповідає дійсній волі дружині та
чоловіка, після розірвання шлюбу не
будуть порушені їхні особисті і
майнові права, а також права їхньої
дитини, враховуючи відсутність
обставин, що перешкоджають розірванню
шлюбу передбачених ч.2 ст.110 СК України,
вважає за необхідне позов про
розірвання шлюбу задовольнити.

Щодо визначення місця проживання
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, то слід
зазначити, що відповідачем не наведено
законних та обґрунтованих підстав для
визначення місця проживання дитини за
ним, а тому місце проживання дитини
слід визначити за матір'ю, тобто
позивачкою по справі.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.51 Конституції України,
ст.ст.18, 51, 56, 104, 105, 110, 112, 115, 160 СК України,
ст.ст. 10, 60, 88, 214, 215, 292, 294 ЦПК України суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований
15 липня 2005 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Дубровицького
районного управління юстиції у
Рівненській області, а/з №54.

Неповнолітню дитину: сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити проживати разом
з матір’ю до досягнення ним
повноліття.

Після розірвання шлюбу залишити
позивачці прізвище "Василевич".

Звільнити сторони від сплати судового
збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено
до апеляційного суду Рівненської
області через Дубровицький районний
суд з поданням апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного
суду

ОСОБА_5