Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 березня 2014 року Добропільський
міськрайсуд Донецької області у
складі:

головуючого судді
Мавроді Р.Ф.

при секретарi
Ганжа Т.А.

позивача
ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Добропілля цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
поділ сумісної власності,

В С Т А Н О В И В:

18.05.2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4 про поділ сумісної
власності мотивуючи тим, що 25 жовтня 2005
року її батько ОСОБА_5 подарив їй ?
ідеальну частину квартири АДРЕСА_1.
Договір був посвідчений в
Добропільській державній нотаріальній
конторі в реєстрі за №3430. Право
власності було зареєстровано в
єдиному реєстрі прав власності на
нерухоме майно 02 грудня 2005 року за
№1187174. Відповідач ОСОБА_4 також є
власником ? ідеальної частини
вищевказаної квартири на підставі
договору дарування від 26.10.2002 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Добропільського міського
нотаріального округу за №3621.
Відповідач , яка є власником ? частини
майна, розташованого в м. Добропілля
сама мешкає та має у власності житло в
м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області.

Позивач бажає розпорядитися своєю
власністю, однак у зв'язку з небажанням
відповідачки в мирному порядку
вирішити це питання, позбавлена такої
можливості. З вини відповідачки між
ними постійно бувають сварки та образи,
відповідачка не бажає приймати участі
в утриманні сумісної власності ,
перешкоджає їй розпоряджатися своєю
власністю. ? частини квартири не може
бути виділена в натурі, є неподільною,
спільне володіння і користування
майном є неможливим. Тому вона вважає
за можливе та доцільним поділити
спірну квартиру шляхом залишення в її
власності ? частку квартири, належної
відповідачці та внесенням на
депозитний рахунок суду половини її
вартості, яка складає 17963 грн., тим самим
не порушуючи інтересів відповідачки.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги та
просить суд залишити в її власності ?
ідеальної частки квартири АДРЕСА_1,
належної ОСОБА_4 на підставі договору
дарування від 26.10.2002 року, засвідченого
приватним нотаріусом в реєстрі за №3621
та зареєстрованого в єдиному реєстрі
прав власності на нерухоме майно за
№1187174. Стягнути з неї на користь
відповідачки половину вартості
вказаної квартири в сумі 18000 грн., які
видати с депозиту Добропільського
міськрайонного суду , а також стягнути
з відповідачці на свою користь судові
витрати.

Відповідачка в судове засідання без
поважної причини жодного разу не
з'явилася, хоча про дату, час, та місце
слухання справи була неодноразово
повідомлена належним чином, що
підтверджується не тільки поштовими
повідомленнями, але ж і публікацією
оголошення про дату та час розгляду
справи у газеті «Урядовий кур'єр» №42
від 05.03.2014 року ( стор. 14). Заяв про
розгляд справ за її відсутності не
надходило.

Так, згідно ст..74 ЦПК України, у разі
ненадання особами, які беруть участь у
справі , інформації щодо їх адреси,
судова повістка надсилається: фізичним
особам, які не мають статусу
підприємців - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Як вбачається з письмових повідомлень,
відповідачці поштовою установою
рекомендованим письмом неодноразово
були доставлені судові повістки про
виклик в судове засідання, а саме на
16.01.2014 р, 06.02.2014 р.,26.02.2014 р., але ж двічі
відповідачка ігнорувала отримання
судової повістки в суд, тому повістки
поверталися до суду за закінченням
терміну зберігання.

Крім того, відповідачка отримала
судову повістку на слухання справи
16.01.2014 року, до суду не з'явилася без
поважних причин, при цьому знаючи про
наявність у Добропільському
міськрайсуді даної цивільної справи,
але ж на неодноразові телефонні
виклики, здійснені судом по наданим
позивачкою номерам телефонів жодного
разу не відповіла, хоча номера
телефонів були активні.

Все це свідчить та дає можливість суду
зробить висновок про навмисне
ігнорування відповідачки бути
присутньою на судовому засіданні.

Крім того, згідно ст.77 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання( перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

Відповідачка, згідно адресних довідок
зареєстрована в АДРЕСА_2, тобто за
адресою, вказаною в позовній заяві
позивачкою.

Вислухавши думку позивачки, що не
проти розгляду справи під час
відсутності відповідачки, що не
з'явилася, керуючись правилами ст.169 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу під час відсутності
відповідачки, що не з'явилася, за
матеріалами, які є в справі, направивши
копію рішення за місцем її проживання.

Вислухавши доводи позивачки та
вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
сторонам в рівних ідеальних частках
належить по ? частини квартири,
розташованої за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується: договором дарування ?
частини квартири від 22.10.2005 року;
витягом з Державного реєстру
правочинів, витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно,
технічного паспорту на квартиру,
довідкою Добропільського БТІ про
наявність нерухомості.

Згідно ст..15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно ст..16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.. 365 ЦК України, право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників ,
якщо: частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласників та членам його сім'ї. Суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Позивачка в судовому засіданні
пояснила, що вона мешкає в м.
Добропілля, тобто в місті, де
розташована спірна квартира, постійно
доглядає квартиру, сплачує комунальні
платежі, відповідачка навпаки, з 2000
року зареєстрована в м.
Дніпродзержинську, спірною квартирою
не цікавиться, на неодноразові
пропозиції позивачки вирішити питання
щодо володіння та користування
вказаною квартирою закінчувалися
непорозумінням, сварками та
скандалами.

Як вбачається з наданих документів,
спірну квартиру не можливе поділити в
натурі в рівних частках, спільне
володіння і користування нею є
неможливим, тому суд вважає, що при
даних обставинах та враховуючи, що
позивачка мешкає в місті, де
розташована квартира, доводи та вимоги
її про припинення відповідачкою права
власності на свою ? частку спірної
квартири з обов'язковим отриманням
грошової компенсації вартості своєї
частки - є найбільш доцільним на
зрозумілим вирішенням питання про долю
спільного та належного в рівних
частках майна сторін по даної
цивільної справі.

Згідно реєстру прав власності на
нерухоме майно вартість спірної
квартири складає 35926 грн.

Позивачка на час подання позову , а саме
18 травня 2012 року внесла на депозит
Добропільського міськрайонного суду ,
як того передбачає вимоги ст.. 365 ЦК
України вартість ідеальної частки
квартири, належної відповідачці у
спільному майні з позивачкою, а саме
суму в розмірі 18000 грн., що
підтверджується відповідною
квитанцією 413 Ощадбанку України, яка
надана та залучена до матеріалів
справи позивачкою.

На підставі ч. 1 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, входить до
предмета доказування по справі, на
підтвердження цих обставин суду
повинні бути надані договір про
надання правової допомоги (договір
доручення, договір про надання
юридичних послуг тощо), документи, що
свідчать про оплату гонорару та інших
витрат, пов'язаних з наданням правової
допомоги, оформлені у встановленому
законом порядку (квитанція до
прибуткового касового ордеру, платіжне
доручення з відміткою банку або інший
банківській документ, касові чеки,
посвідчення про відрядження). До складу
витрат включаються лише фактично
сплачені стороною витрати.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, позивачкою не додано до
матеріалів справи довідку про фактичну
сплату гонорару та немає переліку та
розрахунку виконаних робіт щодо
надання правової допомоги з
визначенням розміру ціни послуг та
порядку розрахунку.

За таких обставин, не має підстав для
стягнення на користь позивачки витрат
за надання їй правової допомоги.

Між тим, згідно зі ст.. 88 ЦПК України, з
відповідачки на користь позивачці слід
стягнути понесені судові витрати у
вигляді сплати судового збору в
розмірі 359,26 грн. та 630 грн. витрат ,
пов'язаних з публікацією в пресі
оголошення про виклик відповідача, що
підтверджується рахунком №1577 від
27.02.2014 року.

Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Тому, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

На підставі ст..ст. 15,16,365 ЦК України,
керуючись ст.ст. 5,10,60,88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ
сумісної власності задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
ідеальну частку квартири АДРЕСА_1,
належної ОСОБА_4 на підставі договору
дарування від 26 жовтня 2002 року ,
посвідченого приватним нотаріусом
Добропільського міського
нотаріального округу в реєстрі за 3621 та
зареєстрованого в єдиному реєстрі
прав власності на нерухоме майно за
№1187174.

Припинити право власності ОСОБА_4 на ?
ідеальну частку квартири АДРЕСА_1,
належної їй на підставі договору
дарування від 26 жовтня 2002 року ,
посвідченого приватним нотаріусом
Добропільського міського
нотаріального округу в реєстрі за 3621 та
зареєстрованого в єдиному реєстрі
прав власності на нерухоме майно за
№1187174.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
вартість ? частки квартири АДРЕСА_1 в
розмірі 18000 ( вісімнадцять тисяч)
гривень.

ОСОБА_6 Василівні з депозитного рахунку
Добропільського міськрайонного суду (
банк ГУ ДКСУ в Донецькій області , р/с
1000, МФО 834016, ОКПО 26288796, одержувач
ТУ ДСА України в Донецькій області)
суму в розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч)
гривень в рахунок компенсації вартості
? частки квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
сплачені судові витрати у вигляді
судового збору в розмірі 359 ( триста
п'ятдесят дев'ять) грн. 26 коп. та 630
(шістьсот тридцять) грн. витрат ,
пов'язаних з публікацією в пресі
оголошення про виклик відповідача, а
всього стягнути 989 (дев'ятсот
вісімдесят дев'ять) грн. 26 коп.

В інший частині позову відмовити.

Рішення є правовстановлюючим
документом та підлягає державної
реєстрації.

Заочне рішення може бути переглянуто
Добропільським міськрайсудом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Донецької області
через Добропільський міськрайсуд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення винесено у нарадчій кімнаті в
одному екземплярі.

Головуючий суддя
Р.Ф. Мавроді

19.03.2014