АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/1347/14
інстанції Бугрименко В.В.
Доповідач: Пузанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 24 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Фурман Т.Г., Чиркової К.Г.при
секретарі:Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» на заочне рішення
Новотроїцького районного суду
Херсонської області від « 30» січня 2014р.
в справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
зазначаючи, що 07 листопада 2007 року
сторони уклали кредитний договір, за
умовами якого банк відкрив
відповідачці картковий рахунок і надав
кредит шляхом відкриття
відновлювальної відкличної кредитної
лінії на умовах, викладених у тарифному
пакеті Visa класичний, що є додатком до
договору.

Відповідач зобов'язалася щомісячно у
строки, визначені Правилами здійснення
операцій за картковими рахунками,
здійснювати погашення частини суми
заборгованості за кредитною лінією,
яка виникла за попередній звітний
місяць, сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією та/або Овердрафтом за
попередній звітний місяць та всю суму
пені у випадку порушення строків
виконання зобов'язань.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 допустила
порушення умов договору щодо
повернення кредиту та сплати процентів
за користування грошовими коштами,
позивач просив суд стягнути з неї
заборгованість, визначену за станом на
20.09.2013 року в розмірі 7770,97 грн. та судові
витрати.

Заочним рішенням суду від 30 січня 2014
року суд відмовив у задоволенні позову
через пропуск строку позовної
давності.

В апеляційній скарзі публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, зазначаючи, що висновки суду
щодо застосування до спірних
правовідносин позовної давності
суперечать положенням ч.3 ст. 267 ЦК
України.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обгрутованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивач пропустив
строк позовної давності та не вправі
вимагати повернення споживчого
кредиту відповідно до п.7 ч.13 ст.11 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Проте до такого висновку суд прийшов,
допустивши порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору.

Так, судом встановлено, що 07 листопада
2007 року сторони уклали кредитний
договір, за умовами якого банк надав
ОСОБА_5 кредит шляхом відкриття
відновлювальної кредитної лінії на
загальну суму 30000 грн. із встановленим
на день укладення договору лімітом
кредитної лінії на рахунку в сумі 3000
грн.

Кредитування рахунку в межах кредитної
лінії здійснювалось протягом 364
календарних днів зі сплатою банку
процентів за користування грошовими
коштами за ставками, які зазначені в
тарифному пакеті Visa класичний, що
міститься в додатку №1 до договору
(тарифи).

Відповідач зобов'язалася щомісячно у
строки, визначені Правилами здійснення
операцій за картковими рахунками,
здійснювати погашення частини суми
заборгованості за кредитною лінією,
яка виникла за попередній звітний
місяць, сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією за попередній звітний місяць та
всю суму пені у випадку порушення
строків виконання зобов'язань /а.с. 5-а/.

Всього за умовами наведеного вище
кредитного договору ОСОБА_5 отримала
від ПАТ «Дельта Банк» 8645 гривень, а
сплатила 6444 грн., здійснивши останній
платіж 03.12.2008 року /а.с. 13-14.

Зазначену обставину відповідачка не
спростувала.

Відповідно до Правил здійснення
операцій за картковими рахунками,
відкритими фізичним особам, що
затверджені головою Ради директорів
банку 12.04.2007 року, терміном повного
погашення заборгованості за укладеним
з відповідачкою договором є 15-е число
(включно) місяця, що слідує за місяцем
закінчення строку дії картки.

Оскільки строк дії картки у спірних
правовідносинах не встановлений, а за
умовами договору, враховуючи рух
коштів на картковому рахунку ОСОБА_5,
таким строком є 07.11.2009 року, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що звернувшись
до суду з позовом 04.12.2013 року, ПАТ
«Дельта Банк» пропустив встановлений
ст. 257 ЦК України строк позовної
давності.

Однак, згідно з ч.3 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Вважаючи, що необхідності подання
такої заяви щодо стягнення споживчого
кредиту немає, суд керувався п.7 ч.13 ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів», не врахувавши при цьому
висновків Верховного Суду України,
викладених в постанові від 20 листопада
2013 року, прийнятій за результатом
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України у справі №6-126цс13, які
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковими для суду при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

У наведеній вище справі Верховний Суд
України висловив правову позицію про
те, що п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч.11 ст.11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабкої сторони
договору споживчого кредиту.

Отже, суд за відсутності заяви
відповідача не мав права застосовувати
строк позовної давності, а відтак -
висновок про відмову у позові на цій
підставі є передчасним і
необґрунтованим.

Враховуючи, що будучи неодноразово
належним чином повідомленою про
слухання справи, ОСОБА_5 як до суду
першої інстанції, так і до апеляційного
суду не з'явилася, і заяви про
застосування позовної давності не
зробила, підстави для застосування
наслідків спливу позовної давності у
спірних правовідносинах відсутні.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, яка регулює
спірні правовідносини, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Враховуючи, що свої зобов'язання щодо
повернення кредиту та сплати процентів
за користування грошовими коштами
ОСОБА_5 не виконала і зазначений факт та
розмір заборгованості не оспорила і не
спростувала, колегія суддів вважає
вимоги позивача обґрунтованими та
такими, що відповідають нормам
цивільного законодавства, які
регулюють кредитні правовідносини та
умовам укладеного сторонами
кредитного договору.

При наведених обставинах рішення суду
як незаконне та необґрунтоване
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
із зазначених вище підстав.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України з відповідачки на користь
позивача підлягають стягненню
понесені ним та документально
підтверджені судові витрати у розмірі
351 грн. 20 коп. (229,40+121,80), /а.с. 1, 42/.

На підставі викладеного, ст.ст. 267, 1054 ЦК
України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити.

Заочне рішення Новотроїцького
районного суду Херсонської області від
30 січня 2014 року скасувати і ухвалити
нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 7770 грн. 97
коп. (сім тисяч сімсот сімдесят гривень
97 коп.) та судові витрати у розмірі 351
грн. 20 коп. (триста п'ятдесят одну гривну
20 коп.).

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних прав
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

Згідно з оригіналом:

Суддя
Л.В.Пузанова