Справа № 752/4532/14-ц
Провадження № 2/752/3020/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді
Мирошниченко О.В.

при секретарі Яловенко А.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Другої Київської державної
нотаріальної контори, третя особа:
Державна служба інтелектуальної
власності України, про визнання права
власності на майнові права автора в
порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовом, в
якому просила визнати за нею право
власності на майнові права автора, які
належали ОСОБА_3, на твори:
«ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_3».

В обґрунтування вимог зазначає про те,
що ІНФОРМАЦІЯ_4 р. помер її чоловік
ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась
спадщина. До складу спадщини входять,
серед іншого, авторські права на твори
(книги): «ІНФОРМАЦІЯ_2» та
«ІНФОРМАЦІЯ_3».

ОСОБА_1 у встановлений законом строк
звернулась до Другої Київської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини та
видачу свідоцтва про право на спадщину.
19.03.2013 р. нотаріус Другої Київської
державної нотаріальної контори видав
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом зареєстроване в реєстрі за №
1-114, проте 28.03.2013 р. нотаріус відмовив у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на майнові авторські права на твори,
посилаючись на те, що державна
реєстрація авторського права і
договорів, які стосуються права автора
на твори, що належать ОСОБА_3, не
проводились.

Оскільки через відсутність державної
реєстрації авторського права і
договорів, які стосуються права автора
на твори, Позивач позбавлений
можливості оформити право власності на
спадкове майно у нотаріуса, ОСОБА_1
просить визнати за нею право власності
на майнові права автора, які належали
ОСОБА_3, на твори (книги): «ІНФОРМАЦІЯ_2»
та «ІНФОРМАЦІЯ_3» в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 р.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача - Друга
Київська державна нотаріальна контора
в судове засідання не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, причини
неявки не повідомив.

Представник третьої особи - Державної
служби інтелектуальної власності
України надав у судовому засідання
пояснення, в яких підтвердив, що
авторське право на твір виникає
внаслідок факту його створення. Для
виникнення і здійснення авторського
права не вимагається реєстрація твору
чи будь-яке інше спеціальне його
оформлення, а також виконання будь-яких
інших формальностей.

Заслухавши пояснення позивача та
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 р., що підтверджується
свідоцтвом про смерть виданим
Відділом реєстрації смерті у місті
Києві 09 лютого 2012 р., номер актового
запису 2610(а.с. 6).

30 березня 2002 році укладено шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом серії НОМЕР_2 виданим
Відділом реєстрації актів
громадського стану Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
30 березня 2002 року (а.с. 18).

Листом Державної служби
інтелектуальної власності від 19.03.2013 р.
№ 3-8/2200 підтверджується те, що державна
реєстрація авторського права і
договорів, які стосуються права автора
на твори, що належать ОСОБА_3, не
проводилась (а.с. 8).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
авторське право і суміжні права» та ст.
435 ЦК України, первинним суб'єктом
авторського права є автор твору. За
відсутності доказів іншого, автором
твору вважається фізична особа,
зазначена звичайним способом як автор
на оригіналі або примірнику твору
(презумпція авторства).

Авторське право на твір виникає
внаслідок факту його створення. Для
виникнення і здійснення авторського
права не вимагається реєстрація твору
чи будь-яке інше спеціальне його
оформлення, а також виконання будь-яких
інших формальностей.

Враховуючи вимоги Закону України «Про
авторське право і суміжні права» та
докази наявні в матеріалах справи,
ОСОБА_3 є автором творів «ІНФОРМАЦІЯ_2»
та «ІНФОРМАЦІЯ_3», що підтверджується
зазначенням його імені на цих творах.

Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями
за заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця
і народжені живими після відкриття
спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею померлого
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину за заповітом від
19.03.2013 р. зареєстрованим в реєстрі за №
1-114.

Відповідно до п. 4.12 глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012
№ 296/5, свідоцтво про право на
спадщину видається за наявності у
спадковій справі всіх необхідних
документів. Відповідно до п.4.15 глави 10
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, видача свідоцтва
про право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна.

Довідкою державного нотаріуса Другої
Київської державної нотаріальної
контори від 28.03.2013 р. позивачу
повідомили про відмову у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
майнові авторські права на твори,
посилаючись на те, що державна
реєстрація авторського права і
договорів, які стосуються права автора
на твір, що належать ОСОБА_3 не
проводилась (а.с. 7).

Як вбачається з пояснень позивача та
підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_3 за життя не зареєстрував
майнові права автора творів.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 статті 28 Закону України
«Про авторське право та суміжні права»,
авторське право на твір виникає
внаслідок факту його створення і
починає діяти від дня створення твору.

Стаття 446 ЦК України та ст. 28 Закону
України «Про авторське право та
суміжні права» передбачаю, що строк
чинності майнових прав
інтелектуальної власності на твір
спливає через 70 років, що
підліковуються з 1 січня року,
наступного за роком смерті автора.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»,
майнові права авторів та інших осіб,
які мають виключне авторське право,
переходять у спадщину. Не переходять у
спадщину особисті немайнові права
автора.

Книга «ІНФОРМАЦІЯ_2» видана у 2008 році, а
книга «ІНФОРМАЦІЯ_3» у 2011 році. Отже,
права на твори діяли на момент
відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 177 ЦК України об'єктами
цивільних прав є, окрім іншого, майнові
права та результати інтелектуальної,
творчої діяльності, а також інші
матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до ст. ст. 420, 433 ЦК України,
ст. 8 Закону України «Про авторське
право та суміжні права» до об'єктів
права інтелектуальної власності
(авторського права) належать, зокрема,
твори у галузі науки, літератури і
мистецтва, а саме, літературні письмові
твори белетристичного,
публіцистичного, наукового, технічного
або іншого характеру (книги, брошури,
статті тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦК України, ст. 7
Закону України «Про авторське право та
суміжні права», суб'єктами авторського
права є автори творів та, зокрема, їх
спадкоємці. Згідно зі ст. 29 Закону
України «Про авторське право та
суміжні права» майнові права авторів
переходять у спадщину.

Як підтверджується матеріалами справи
ОСОБА_3, є автором творів «ІНФОРМАЦІЯ_2»
та «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Позивач, ОСОБА_1, є єдиною спадкоємицею
після смерті свого чоловіка і належним
чином прийняла спадщину після його
смерті, а тому є єдиною спадкоємицею
майнових авторських прав на твори
«ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_3».

На підставі викладеного судом
встановлено відсутність умов для
отримання позивачем свідоцтва про
право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у
нотаріуса, тому вимоги про визнання за
ОСОБА_1 в судовому порядку права
власності на майнові права автора на
твори «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_3» в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р.,
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1222, 1223 ЦК
України, Закону України «Про авторське
право та суміжні права», ст.ст. 3, 10, 57, 60,
212-215 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Другої Київської
державної нотаріальної контори, третя
особа: Державна служба
інтелектуальної власності України,
про визнання права власності на
майнові права автора в порядку
спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки міста Києва, яка
зареєстрована та проживає за адресою:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право власності на майнові
права автора творів (книги):
«ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_3», в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Апеляційного суду м.
Києва через Голосіївський районний суд
м. Києва протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя