АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8591/2014
Головуючий в 1 інстанції - Бурлака О.В.
Доповідач - Шиманський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на заочне рішення
Солом'янського районного суду міста
Києва від 06 вересня 2012 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернувся у травні 2012 року.

Зазначав, що 14.08.2008 року між ЗАТ «ОТП
Банк», правонаступником якого є
відповідач, та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір №МL-012/190/2008
відповідно до якого банк надав
відповідачу кредит в сумі 118 349,00
доларів США зі сплатою плаваючої
процентної ставки, яка складається з
фіксованого відсотку 5,99% річних плюс FIDR
(фідр) в порядку передбаченим кредитним
договором.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
14.08.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2
було укладено договір поруки
№SR-012/190/2008, відповідно до якого остання
поручилась солідарно та в повному
обсязі відповідати перед позивачем за
належне виконання ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_3 своїх зобов'язань за
кредитним договором не виконує,
внаслідок чого, станом на 08.12.2011 р.
утворилась заборгованість в розмірі 148
236,59 доларів США.

На підставі викладеного, позивач
просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3
та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним
договором в розмірі 148 236,59 доларів США,
яка згідно курсу НБУ на день подачі
позову становить 1 184 395,53 грн., та
штрафні санкції в розмірі 263 880,67 грн.,
передбачені умовами кредитного
договору.

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду міста Києва від 06
вересня 2012 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування заочного
рішення та ухвалення нового, про
відмову в позові ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» в частині вимог про стягнення
з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом вірно встановлено, що 14 серпня 2008
року між ОСОБА_3 та Закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк»,
правонаступником всіх прав та
обов'язків якого є Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк»,
правонаступником якого, в свою чергу, є
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», був укладений кредитний
договір № МL-012/190/2008.

Згідно з умовами кредитного договору
банк надав відповідачу кредит в сумі
118 349,00 доларів США зі сплатою
плаваючої процентної ставки, яка
складається із фіксованого відсотку 5,99
% річних плюс FIDR (процентна ставка по
строкових депозитах фізичних осіб у
валюті тотожній валюті кредиту, що
розміщені в Банку на строк в 366 днів, з
виплатою процентів після закінчення
строку дії депозитного договору. В
залежності від зміни вартості
кредитних ресурсів Банку ставка FIDR
може змінюватись Банком (збільшуватись
чи зменшуватись) в порядку
передбаченому кредитним договором зі
строком остаточного повернення
кредиту 14 серпня 2023 року.

На забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором 14 серпня 2008
року укладено договір поруки № SR
-012/190/2008 , згідно до умов якого ОСОБА_2
зобов'язалась відповідати перед банком
у повному обсязі за своєчасне та повне
виконання ОСОБА_3 зобов'язань за
кредитним договором.

13.01.2009 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3
було укладено Додатковий договір №1 до
Кредитного договору відповідно до
якого сторони погодили викласти графік
платежів у новій редакції (а.с. 13).

14.04.2009 року було укладено Додатковий
договір №2 до Кредитного договору,
відповідно до якого сторони погодили
що на період з 14.04.2009 р. по 13.09.2009 р. для
розрахунків процентів за користування
кредитом буде використовуватись
фіксована процентна ставка в розмірі
7,00%, а на період з 14.09.2009 р. до повного
виконання боргових зобов'язань
плаваюча в розмірі фіксований відсоток
6,85% + FIDR (а.с. 14-15).

16.11.2009 року було укладено Додатковий
договір №3 до Кредитного договору,
відповідно до умов якого сторони
погодились що на період з 16.11.2009 р. по
14.02.2010 р. включно для розрахунку
процентів за користування кредитом
буде використовуватись фіксована
процентна ставка в розмірі 6,50%, а на
період з 15.02.2010 р. плаваюча в розмірі 7,38%
+ FIDR (а.с. 17-19).

14.07.2010 року було укладено Додатковий
договір №1 до Кредитного договору, яким
сторони погодили, що на період з 14.07.2010
р. по 14.10.2010 р. для розрахунку процентів
за користування кредитом буде
використовуватись фіксована процентна
ставка в розмірі 6,50%, на період з 14.10.2010
р. по 14.04.2011 р. фіксована ставка в
розмірі 15,97%, а з 14.04.2011 р. до повного
виконання боргових зобов'язань
плаваюча в розмірі 8,47% + FIDR (а.с. 20-21).

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за кредитним договором №
МL-012/190/2008 від 14 серпня 2008 року
утворилась заборгованість, яка
відповідно до розрахунку станом на
08.12.2011 р. становила 148 236,59 доларів США та
263 880,67 грн., та складалась з
заборгованості по кредиту в розмірі 117
666,37 доларів США, заборгованості по
відсоткам за користування кредитом в
розмірі 30 570,22 доларів США. Сума пені за
прострочення зобов'язань складає 263 880,67
грн.

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення заборгованості за кредитним
договором солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2
суд першої інстанції прийшов до
висновку що вони є законними,
обґрунтованими та такими що підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновком суду першої інстанції.

Звертаючи з апеляційною скаргою на
заочне рішення про задоволення
позовних вимог, ОСОБА_2 посилалась на
те, що договір поруки SR -012/190/2008 від
14.08.2008 р. є припиненим на підставі ч. 1 ст.
559 ЦК України та ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Проте такі висновки не можуть бути
прийняті судом до уваги з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Частиною 2 ст. 554 ЦК України визначено,
що у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
поручитель відповідає перед
кредитором у тому же обсягу, що і
боржник, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Однією з підстав припинення поруки,
передбаченою ч. 1 ст. 559 ЦК України, є
зміна зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п.22 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 №5,
відповідно до частини першої статті 559
ЦК України припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо, без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а, отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання.

Згідно умов вищезазначеного договору
поруки, поручитель зобов'язується
відповідати за повне та своєчасне
виконання боржником його боргових
зобов'язань перед кредитором за
кредитним договором № МL-012/190/2008 від 14
серпня 2008 року в повному обсязі таких
зобов'язань (п. 1.1.). На дату укладення
договору поруки розмір боргових
зобов'язань, забезпечених порукою,
становить 118 349,00 доларів США. Порукою за
цим договором забезпечуються вимоги
кредитора щодо сплати боржником
кожного і всіх його боргових
зобов'язань за кредитним договором у
такому розмірі, у такій валюті, у такий
строк і в такому порядку, як
встановлено у кредитному договорі
(п. 2.1.).

Пунктом 2.2 укладеного договору поруки
передбачено, що порукою забезпечені
боргові зобов'язання в разі зміни їх
суми, відповідно до п. 2.1 цього договору.

Отже у відповідності до даного пункту
поручитель надав згоду на подальше
можливе змінення розміру боргових
зобов'язань, забезпечених порукою, в
тому числі збільшення розміру боргових
зобов'язань за кредитним договором.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяці від дня настання
строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Відповідно до ст.4 договору поруки
порука діє до повного виконання
зобов'язань за кредитним договором.

Згідно з п.2 кредитного договору від 14
серпня 2008 року датою остаточного
повернення кредиту є 14 серпня 2023 року.

Відповідно до п.1.9 кредитного договору
банк має право вимагати дострокового
виконання боргових зобов'язань в
цілому або у визначеній банком частині
у випадку невиконання позичальником
та/або поручителем, та/або майновим
поручителем своїх боргових та/чи інших
зобов'язань за цим договором (в тому
числі, але не виключно, встановлених п.
2.3 та ст. 3 цього договору) чи іншими
укладеними з банком договорами та/або
умов документів забезпечення. При
цьому зобов'язання позичальника щодо
дострокового виконання боргових
зобов'язань в цілому настає з дати
відправлення банком на адресу
позичальника відповідної вимоги та
повинно бути проведено позичальником
протягом 30 календарних днів з дати
одержання позичальником відповідної
вимоги.

У випадку невиконання позичальником
боргових зобов»язань понад 38
календарних днів банк має право в
односторонньому порядку розірвати цей
договір шляхом відправлення на поштову
адресу позичальника листа про
розірвання цього договору. Цей договір
вважається розірваним з моменту
відправлення на поштову адресу
позичальника вищевказаного листа.

Даний пункт кредитного договору
містить застереження про те, що сторони
визначають, що реалізація положень п.1.9
цього договору не буде розглядатися
сторонами як одностороння зміна умов
цього договору. Реалізація положень
п.1.9 цього договору є одним із способів
виконання боргових зобов'язань,
встановлених за взаємною домовленістю
сторін.

Виходячи з наведеного пункту
кредитного договору, колегія суддів
вважає що строк виконання основного
зобов'язання є 14 серпня 2023 року і
умовами кредитного договору не
передбачено зміну строку виконання
зобов'язань за кредитним договором
через направлення позичальнику вимоги
про дострокове повернення
заборгованості .

В той же час, матеріали справи не
містять вимоги банку до позичальника
про дострокове повернення
заборгованості.

Відповідно до суті боргових
зобов'язань, визначених в договорі
поруки, порукою забезпечуються вимоги
кредитора щодо сплати боржником
кожного і всіх його боргових
зобов'язань за кредитним договором у
такому розмірі, у такій валюті, у такий
строк і в такому порядку як встановлено
в кредитному договорі.

Враховуючи, що даних про зміну строку
виконання зобов'язань за кредитним
договором матеріали справи не містять,
направлення банком вимоги до
поручителя про дострокове виконання
боргових зобов'язань не може вважатися
зміною строку виконання зобов'язань, а
тому підстави для визнання договору
поруки припиненим відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості

Таким чином, твердження апеляційної
скарги про незаконність та
упередженість судового рішення
матеріалами справи спростовуються.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Солом'янського
районного суду міста Києва від 06
вересня 2012 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: