№
У Х В А Л А

10 січня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька:

Головуючого судді - Цукурова В.П.

при секретарі – Губаль В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідачки ОСОБА_3, представника
відповідачки ОСОБА_4, третьої особи
ОСОБА_5, представника третьої особи
ОСОБА_6

розглянувши у попередньому судовому
засіданні у залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи – ПАТ
«Кредитпромбанк», ОСОБА_5, про
визначення розміру частки у квартирі
та визнання права власності на частку
квартири та позовом третьої особи із
самостійними вимогами ОСОБА_5 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа – ПАТ
«Кредитпромбанк», про визнання суми
кредитної заборгованості сумісним
боргом, стягнення грошових сум, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ворошиловського
районного суду м. Донецька знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи – ПАТ
«Кредитпромбанк», ОСОБА_5, про
визначення розміру частки у квартирі
та визнання права власності на частку
квартири та позовом третьої особи із
самостійними вимогами ОСОБА_5 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа – ПАТ
«Кредитпромбанк», про визнання суми
кредитної заборгованості сумісним
боргом, стягнення грошових сум.

У попередньому судовому засіданні
третьою особою із самостійними
вимогами ОСОБА_5 було подано заяву про
забезпечення позову, в якому вона
просила накласти арешт та заборонити
відчуження будь-яким способом квартири
АДРЕСА_1.

Представник третьої особи ОСОБА_6
підтримала вищевказану заяву, просила
її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1, його представник
ОСОБА_2 не заперечували проти
забезпечення позову. Пояснили, що не
знають, хто на теперішній час є
власником спірної квартири.

Відповідачка ОСОБА_3, її представник
ОСОБА_4 заперечували проти задоволення
заяви про забезпечення позову, вважали
її необґрунтованою, оскільки відсутні
належні документальні докази про
теперішнього власника спірної
квартири.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши думки сторін, суд приходить
до висновку про те, що заява про
забезпечення позову є такою, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
ускладнити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 152 ЦПК
України, види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року №9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Третя особа ОСОБА_5 посилається на
договір купівлі-продажу від 31 липня 2009
року як на підставу того, що вона є
власником вищевказаної квартири.
Однак, рішенням Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 30 липня
2013 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Небожинської (пізніше
змінила прізвище на ОСОБА_5) К.С.,
приватного нотаріуса Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
третя особа – орган опіки та
піклування Ворошиловської районної у
м. Донецьку ради, про визнання
правочину недійним, застосування
наслідків недійсності правочину,
витребування майна, визнання дій
незаконними та відшкодування
моральної шкоди позовні вимоги було
задоволено частково, зокрема, визнано
недійсним договір купівлі-продажу від
31 липня 2009 року. Вказане судове рішення
вступило в законну силу.

Таким чином, третьою особою ОСОБА_5 не
надано жодного документального
підтвердження того, за ким на
теперішній час зареєстровано право
власності на спірну квартиру.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
заяву про забезпечення позову
передчасною та недостатньо
обґрунтованою. Крім того, суд також
звертає увагу на те, що задоволення
заяви з урахуванням лише наданих до неї
доказів може порушити права та
інтереси осіб, які не є учасниками
даного судового розгляду.

За таких обставин у задоволенні
заяви третьої особи із самостійними
вимогами ОСОБА_5 про забезпечення
позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, –

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви третьої особи із
самостійними вимогами ОСОБА_5про
забезпечення позову – відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано до Апеляційного суду
Донецької області через
Ворошиловський районний суд м.Донецька
протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

Ухвалу надруковано в одному
примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька

В.П.
Цукуров