Провадження 2/235/89/14
Справа 235/6000/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2014 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області
у складі:

головуючої судді Філь О.Є.

при секретарі Гужеля А.О.

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Рамазанова
Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Красноармійська справу за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
про визнання дій незаконними,
зобов'язання поновити постачання
електричної енергії, визнання договору
про користування електричною енергією
дійсним, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 17.10.2013 року
звернулася до суду із позовом до ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» про визнання
дій незаконними, зобов'язання поновити
постачання електричної енергії,
визнання договору про користування
електричною енергією дійсним,
стягнення моральної шкоди.

На підтвердження позовних вимог
позивачка ОСОБА_1 зазначила, що
підставою для цього позову є наступні
обставини. Вона являється власником
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.
14.08.2001 року між нею на відповідачем був
укладений договір на користування
електричною енергією , номер особового
рахунку 55.01.080. В наступні роки після
закінчення строку дії договору вона
інший договір не підписувала, лише
20.08.2013 року знову уклала договір та
особисто підписала його, договір, який
діяв станом на 19.08.2013 року вона не
підписувала, вважає, що працівники
Селидівського РЄМ замість неї цей
договір.

19.08.2013 року працівники Селидівського
РЕМ без проведення з нею звірки за
розрахунками за спожиту електричну
енергію та без попереднього письмового
попередження здійснили відключення її
домоволодіння від лінії
електропостачання, в зв»язку з чим вона
вимушена звернутися до суду з
зазначеним позовом.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2
підтримали позовні вимоги, просили їх
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Рамазанов Р.Р.
позовні вимоги не визнав у повному
обсязі, просив відмовити в їх
задоволенні.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснив, що він є чоловіком позивачки
по справі ОСОБА_1, 19.08.2013 року, коли
повернувся з роботи, то електрична
енергіа до будинку була відключена,
коли поїхали з»ясовувати обставини в
Селидівський РЕМ, то їм сказали, що
необхідно заплатити за повторне
підключення 7000 грн., попереджень про
відключення не було, рік-два потому
таке попередження було. ОСОБА_5 він
знає, вона приносила квитанції на
електроенергію.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що вона незадоволена роботою
Селидівського РЕМ, у неї теж хотіли
відключити електроенергію, за напругу
працівники РЕМ відповідальності не
несуть, квитанції своєчасно не
приносять, в руки не вручають.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснив, що являється сином позивачки,
19.07.2013 року він приїхав автобусом
прямим рейсом в м. Димитрів з м.
Краматорська, був на дні народження,
попередження від РЕМ не отримував.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснив, що являється сином позивачки,
19.07.2013 року був в технікумі в м.
Донецьку, після обіду приїхав в м.
Димитрів. Можливо була заборгованість
за електричну енергію, але він
попередження не підписував.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснила, що вона особисто вручила
попередження молодшому сину позивачки
ОСОБА_1, якому років 18-19, він підписав
попередження в її присутності, через
деякий час їй зателефонувала ОСОБА_1 і
сказала, що вона не мала права вручати
попередження нікому окрім неї.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, перевіривши їх доказами,
суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню в повному
обсязі з наступних підстав:

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК
України цивільні права і обов»язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.
Захист же цивільних прав - це
передбачені законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб»єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів міститься в ст. 16 ЦК
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
являється власником житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-14) та
споживачем електричної енергії, на її
ім»я відкритий особистий рахунок №
НОМЕР_1 (а.с. 49-50). Підключення
електроенергії за заявою наймача
(власника квартири) і відкриття
особового рахунку слід вважати
фактичним укладанням договору на
умовах, передбачених Законом України
«Про електроенергетику» та Правилами
користування електричною енергією для
населення, затверджених Поставною
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1999 року № 1357.

Відповідно до п. 19 Правил користування
електричною енергією для населення
розрахунки населення за спожиту
електричну енергію здійснюються за
діючими тарифами (цінами) для населення
на підставі фактичних показань
приладів обліку.

Згідно п. 20 Правил користування
електричною енергією для населення
розрахунковим періодом для
встановлення розміру оплати спожитої
електричної енергії є календарний
місяць. Плата за спожиту протягом
розрахункового періоду електричну
енергію вноситься не пізніше 10 числа
наступного місяця.

Згідно п. 21 Правил користування
електричною енергією для населення,
знімання показань приладів обліку
провадиться споживачем щомісяця.

Відповідно до п. 42 ч.ч. 5, 6 Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених Постановою
Міністрів України від 26.07.99 року № 1357,
споживач електричної енергії
зобов'язаний оплачувати спожиту
електричну енергію, здійснюючи її
перерахування виключно на поточний
рахунок із спеціальним :жимом
використання енергопостачальника в
уповноваженому банку.

На підставі пп. 5 п. 37 Правил
користування електричною енергією для
населення енергопостачальник вправі
тимчасово припиняти постачання
електричної енергії або відключати
споживача від мережі без його згоди у
випадках, передбачених у пунктах 34 і 35
цих Правил, (п.п. З п. 35 -
енергопостачальник має право
відключити споживача у разі порушення
термінів сплати за спожиту електричну
енергію у порядку, визначеному пунктом
27 цих Правил або порушення умов
договору про реструктуризацію
заборгованості).

Судом встановлено, що у позивача ОСОБА_1
за травень та червень 2013 року
утворилась заборгованість за спожиту
електроенергію в розмірі 178,69 грн., у
зв'язку з несвоєчасною (не щомісячної)
оплатою послуг (а.с. 50) 29.06.2013 року
позивач ОСОБА_1 частково сплатила
послуги за спожиту електроенергію в
розмірі 101,96 грн., при цьому залишок
заборгованості складав 76,69 грн.

В свою чергу, з боку Селидівського РЕМ
вже в липні було направлено
повідомлення - попередження про
відключення від електроенергії у разі
не сплати вказаного боргу (а.с. 47-48, 115),
але оплата за спожиту електричну
енергію була здійснене позивачкою лише
20.08.2013 року, тобто вже після відключення
від електричної мережі.

Судом встановлено, що попередження
було належним чином вручено
повнолітньому сину ОСОБА_1 - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 102). Позивачу ОСОБА_8
було відомо про вручення попередження,
що підтверджується показаннями свідка
ОСОБА_5, яка підтвердила, що особисто
вручила попередження сину ОСОБА_1 та
сама позивачка телефонувала їй з
приводу того, що вона не мала права
вручати попередження будь-кому окрім
неї самої.

При цьому суд не приймає до уваги
пояснень свідка ОСОБА_8 з приводу того,
що він попередження не підписував,
оскільки судом було задоволення
клопотання позивача про призначення по
справі почеркознавчої експертизи, було
роз'яснено сторонам положення ст. 146 ЦПК
України про наслідки ухилення від
участі в експертизі (а.с. 127), 22.04.2014 року
позивачу була вручена квитанція по
оплаті за експертизу (а.с. 137), судом були
витребувані з місця навчання ОСОБА_8
документи з умовно-вільними зразками
його підписів, але 12.06.2014 року матеріали
справи були повернуті суду з
повідомленням про неможливість
надання висновку в зв».язку з
ненаданням додаткових матеріалів та
несплати рахунку (а.с. 138-140).

Будинок позивача ОСОБА_1 від
електропостачання було відключено
19.08.2013 року в зв»язку з відсутністю
оплати за спожиту електроенергію.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов»язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до п. 35 Правил користування
електричною енергією для населення
енергопостачальник має право
відключити споживача у разі:
самовільного підключення до
електричної мережі; розкрадання
електричної енергії, навмисного
пошкодження приладу обліку та зриву
пломби; порушення термінів сплати за
спожиту електричну енергію.

На теперішній час позивач сплатила
заборгованість за користування
електричною енергією в повному обсязі,
але відповідачем не було поновлено
подачу електроенергії за адресою
позивача, через її відмову оплатити
послуги за підключення до
електромережі.

Таким чином, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди також задоволенню не
підлягають, оскільки ст. 22 Закону
України «Про захист прав споживачів»
не містить обмеження підстав для
відшкодування моральної шкоди, що
зазначені у ст. 4 Закону, і лише
констатує, що суд при розгляді справи
про захист прав споживачів одночасно
вирішує питання і про відшкодування
моральної шкоди. Відповідно до вимог п.
5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист
прав споживачів» право на
відшкодування моральної шкоди виникає
у споживачів лише за умови, що така
шкода їм завдана небезпечною для життя
і здоров»я людей продукцією у випадках,
передбачених законодавством.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодних
доказів щодо заподіяння діями
відповідача моральної шкоди за умови,
що така шкода їй завдана небезпечною
для життя і здоров»я людей продукцією.

На підставі викладеного, керуючись
Правилами користування електричною
енергією для насення, затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1999 року № 1357 з наступними
змінами та доповненнями, ст. ст. 11, 14, 15,
16, 509, 526, 530, 610, 611, 6125 ЦК України, ст. ст. 79,
88, 212 -215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
про визнання дій незаконними,
зобов'язання поновити постачання
електричної енергії, визнання договору
про користування електричною енергією
дійсним, стягнення моральної шкоди
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:

01.07.2014