Справа № 303/8021/13-ц
Номер рядка стат. звіту - 44
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2014 року

м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді
Камінського С.Е.,

при секретарі
Багин Р.М.,

за участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, представника відповідача
ОСОБА_4, представника третьої особи
Бігунець Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в
м.Мукачево цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6,
третя особа без самостійних вимог
Виконавчий комітет Мукачівської
міської ради про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа
без самостійних вимог Виконавчий
комітет Мукачівської міської ради про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, яка перебуває у
спільній сумісній власності, шляхом
демонтажу огорожі на території
будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивують тим, що вони є
власниками квартир за № 1, 2, 3, 5 у
багатоквартирному житловому будинку
за адресою : АДРЕСА_1. Також у
вищевказаному будинку, у квартирі під
№ 4 проживає ОСОБА_6. Земельна ділянка,
на території якої знаходиться
домоволодіння перебуває у спільній
сумісній власності власників квартир
багатоквартирного будинку, на підставі
державного акта на право власності на
земельну ділянку серія ЯЕ №437960 від
17.07.2009 р. У 2011 році на території
домоволодіння відповідачем, без
будь-якого погодження з ними, було
встановлено огорожу. Ця огорожа
унеможливлює користування мешканців
будинковолодіння значною частиною
двору, оскільки встановлена у
неналежному місці, та займає більшу
територію двору.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала повністю з
мотивів, викладених у позовній заяві та
просила суд їх задоволити. Пояснила, що
огорожа була встановлена ОСОБА_6
приблизно в 2008-2009 роках, точної дати
сказати не може, і на даний час
перешкоджає їй користуванні земельною
ділянкою, яка перебуває у спільній
сумісній власності. Вона не має доступу
до сараю та не має де вивішувати для
висихання білизну.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала повністю з
мотивів, викладених у позовній заяві та
просила їх задоволити. Пояснила, що
вважає, що ОСОБА_6 у 2008 році незаконно
встановила огорожу посеред двору, вона
(позивач) бажає користуватися двором у
повному обсязі.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав повністю з
мотивів, викладених у позовній заяві та
просив суд їх задоволити. Пояснив, що
огорожа у 2008 році

Стр. 2 із 3

ОСОБА_6 встановлена посеред двору і
перешкоджає тримати йому у дворі свій
автомобіль.

Представник відповідача ОСОБА_4
позовні вимоги про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою, яка
перебуває у спільній сумісній
власності, не визнала, пояснила, що
вказана огорожа була збудована понад
п'ять років, що підтверджується актом
про прийняття-передачі виконаних робіт
від 02.06.2008 року та актом обстеження
будинковолодіння за № 80 від 02.04.2013 року.
Тому подала заяву про застосування
строків позовної давності та на цій
підставі про відмову у задоволенні
позову.

Представник виконавчого комітету
Мукачівської міської ради Бігунець Р.Р.
залишив на розсуд суду обґрунтованість
позову та підтримав клопотання
представника відповідача щодо
застосування строку позовної давності.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються відповідними
нормами Цивільного кодексу України та
Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч.1 ст.369 ЦК України,
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі змістом ч.3 ст.42 ЗК України,
порядок використання земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначаються
співвласниками.

У відповідності з приписами ст.257 ЦК
України, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, оцінивши письмові
докази, що містяться у справі у їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що позивачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартир
відповідно за № 2, 3 у багатоквартирному
житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1.
Також у вищевказаному будинку
власником квартири за № 4 є
відповідач ОСОБА_6.

18 грудня 2008 року 40-ю сесією 5-го
скликання Мукачівської міської ради
прийнято рішення про передачу
безкоштовно у спільну сумісну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлових будинків в АДРЕСА_1 площею 0,1101
га громадянам ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9. На підставі
вказаного рішення сесії Мукачівської
міської ради громадянам ОСОБА_7, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було
видано Державний акт про право
спільної сумісної власності на дану
земельну ділянку серії ЯЕ № 437960 від
17.07.2009 року.

Судом встановлено, що в 2008 році (точної
дати з'ясувати не виявилося можливим)
відповідачем ОСОБА_6 було встановлено
огорожу металопрофільними листами у
дворі, який знаходиться у спільній
сумісній власності жителів будинку за
адресою: АДРЕСА_1 . Вказана огорожа була
встановлена без згоди співвласників
цієї земельної ділянки. Даний факт
визнано всіма учасниками судового
розгляду, а також підтверджується
актом про прийняття-передачі виконаних
робіт з встановлення огорожі від 26.08.2008
року та актом обстеження
будинковолодіння № 80 від 02 квітня 2013
року.

Оскільки співвласники земельної
ділянки не давали згоду ОСОБА_6
самостійно встановлювати на території
земельної земельної ділянки огорожу,
то суд констатує, що

Стр. 3 із 3

встановлення цієї огорожі було вчинено
відповідачем ОСОБА_6 з порушенням вимог
ч.1 ст.369 ЦК України та ч.3 ст.42 ЗК України,
чим створено перешкоди співвласникам
даної земельної ділянки ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у її користуванні.

Позивач ОСОБА_1, відповідно до
документів, які є матеріалах справи, не
є власником квартири АДРЕСА_1, а також
не є співвласником земельної ділянки,
що знаходиться за даною адресою.
Відповідно до Державного акту про
право спільної сумісної власності на
дану земельну ділянку серії ЯЕ № 437960
від 17.07.2009 року, співвласником
земельної ділянки є ОСОБА_7. З
урахуванням зазначеного ОСОБА_1 не є
належним позивачем у даній справі, її
права та інтереси не можуть бути
порушені діями відповідача ОСОБА_6,
тому її позов є необґрунтованим і у
його задоволенні необхідно відмовити
по суті позовних вимог.

У той же час всіма учасниками судового
розгляду стверджується та
підтверджено документально, що огорожа
у дворі будинковолодіння АДРЕСА_1 була
встановлена відповідачем ОСОБА_6 за
допомогою підрядника ПП Космос у 2008
році і про це відразу було відомо
позивачам.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з
позовом до суду 20.11.2013 року, тобто після
спливу строку позовної давності,
тривалість якої встановлюється в три
роки.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
зверталися до суду з клопотанням про
поновлення (продовження) строку
позовної давності у справі, жодних
причин пропуску строку давності, які
можуть бути судом визнані поважними, не
вказали. Причину звернення з позовом
до суду після спливу строку позовної
давності пояснили ще більшим в
останній час погіршенням особистих
відносин, які є неприязними, з
відповідачем ОСОБА_6

З врахуванням всіх наведених вище
обставин, суд прийшов до висновку, що в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_6, третя особа без
самостійних вимог Виконавчий комітет
Мукачівської міської ради про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою шляхом демонтажу огорожі
необхідно відмовити на підставі спливу
на час звернення з позовом до суду
строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, у
разі відмови у задоволенні позову
судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.257, 267, 321, 369 ЦК України, ст.ст.42, 158 ЗК
України, ст.ст.10, 16, 60, 88, 209, 215-218 ЦПК
України, суд

Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_6, третя особа без
самостійних вимог Виконавчий комітет
Мукачівської міської ради про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою шляхом демонтажу огорожі -
відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
позивачів.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
учать у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
С.Е.
Камінський