Справа № 522/4867/14-ц
Провадження № 2/522/5022/14
25 червня 2014 року Приморський
районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі Шеян І.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Житлово-будівельного кооперативу
«Військовий будівельник» про визнання
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною
заявою до Житлово-будівельного
кооперативу «Військовий будівельник»
та просить визнати, що ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, належало право
власності на квартиру АДРЕСА_1, а також
визнати за позивачкою право власності
на вищевказану квартиру в порядку
спадкування. В подальшому, позовні
вимоги ОСОБА_1 частині визнання за нею
права власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом
залишені без розгляду за заявою
Позивачка обґрунтовує позовні вимоги
тим, що з 1965 року її батьки - ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 були членами
житлово-будівельного кооперативу
«Військовий будівельник», та виплатили
повністю пай за квартиру АДРЕСА_1 у
розмірі 2 923, 33 карбованці, що
підтверджується відповідною довідкою
виданою Житлово-будівельним
кооперативом «Військовий
Також зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її
батько ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
мати - ОСОБА_2 Після смерті матері
відкрилась спадщина на вищевказану
квартиру. Позивачка звернулась до
Шостої Одеської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, однак в прийнятті
спадщини було відмовлено у зв'язку з
тим, що за життя ОСОБА_2 не отримала
правовстановлюючий документ на
Посилаючись на вищевикладене,
позивачка просить визнати, що ОСОБА_2
належало право власності на
вищевказану квартиру.
Представник позивачки ОСОБА_1 у
судовому засіданні вищевказаний позов
підтримала у повному обсязі, просила
суд його задовольнити, а також подала
заяву про розгляд справи в заочному
Представник Житлово-будівельного
кооперативу «Військовий будівельник»
у судове засідання не з'явився, про час
та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином. До суду надійшла заява
від представника відповідача, в якій
зазначено, що кооператив підтверджує
набуття ОСОБА_2 права власності на
квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку з повною
виплатою нею паю за дану квартиру в 1977
році. Тому позовні вимоги ОСОБА_1
У зв'язку з цим, суд вважає за можливе, у
відповідності до ст. 224 ЦПК України, та
зі згоди представника позивачки,
провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, актовий запис
№ 1370.
Батько позивачки ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
актовий запис № 8155, а ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_3, актовий запис №5822.
Після смерті матері ОСОБА_2 відкрилась
спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.
Позивачка звернулась Шостої Одеської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, однак в
прийнятті спадщини було відмовлено у
зв'язку з тим, що за життя ОСОБА_2 не
отримала правовстановлюючий документ
на вказану квартиру.
У судовому засіданні доведено, що з 1965
року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були членами
житлово-будівельного кооперативу
«Військовий будівельник», та згідно
рішення виконкому Одеської міської
ради депутатів трудящих від 06 травня 1965
року №287 отримали посвідчення №175 від 21
червня 1965 року на право зайняття
житлової площі в кооперативному
будинку в АДРЕСА_1. В 1977 році батьки
позивачки виплатили повністю пай за
вищевказану квартиру у розмірі 2 923, 33
карбованці, що підтверджується
відповідною довідкою виданою
Житлово-будівельним кооперативом
«Військовий будівельник».

Згідно довідки житлово-будівельного
кооперативу «Військовий будівельник»
№1 від 28 лютого 2014 року ОСОБА_1 належить
однокімнатна квартира АДРЕСА_1,
загальною площею 32, 42 кв. м.

Також судом встановлено, що позивачка
постійно проживає у вказаній квартирі,
що підтверджується відповідною
довідкою Житлово-будівельного
кооперативу «Військовий будівельник»,
а також довідкою з домової книги про
склад сім'ї та прописку, наданою
позивачкою до суду.

Відповідно до ст. 384 ЦК України, будинок,
споруджений або придбаний
житлово-будівельним (житловим)
кооперативом, є його власністю. Член
житлово-будівельного (житлового)
кооперативу має право володіння і
користування, а за згодою кооперативу
і розпорядження квартирою, яку він
займає в будинку кооперативу, якщо він
не викупив її.

У разі викупу квартири член
житлово-будівельного (житлового)
кооперативу стає її власником.

Таким чином, суд вважає, що незалежно
від отримання правовстановлюючого
документу на спірну квартиру АДРЕСА_1,
ОСОБА_2, як член ЖБК «Військовий
будівельник», яка повністю сплатила
пай, була власницею цієї квартири. Тому
вимоги ОСОБА_1 щодо визнання того факту,
що ОСОБА_2 належало право власності на
вищевказану квартиру є обґрунтованими.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватись та
розпоряджатись належним йому майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно п. 5-1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.09.1987 року
№9 «Про практику застосування судами
законодавства про житлово-будівельні
кооперативи» член ЖБК, який повністю
вніс свій пайовий внесок за квартиру,
надану йому в користування, набуває
право власності на квартиру і вправі
розпоряджатись нею на свій розсуд -
продавати, заповідати, обмінювати, в
тому числі на інше жиле приміщення у
будинку державного або громадського
житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий
будинок (частину будинку), що належить
громадянину на праві власності і
вчиняти відносно неї інші угоди, що не
заборонені законом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а згідно
ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Частиною першою статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачено право на
справедливий суд, зокрема кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо
його прав та обов'язків цивільного
характеру.

Враховуючи наведене, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та
такими, що знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні.

Керуючись п. 5-1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.09.1987 року
№9 «Про практику застосування судами
законодавства про житлово-будівельні
кооперативи», ст. ст. 15, 16, 328, 384, 392 ЦК
України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212-215,
224-225 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Житлово-будівельного кооперативу
«Військовий будівельник» про визнання
права власності, - задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, належало право власності
на квартиру АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м.
Одеси. У цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя
Ю.Б. Свячена