У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука А.О.,
Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Будьоннівському
районі м. Донецька про відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
ушкодження здоров'я на виробництві, за
касаційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Будьонівському
районі м. Донецька на рішення
Будьонівського районного суду м.
Донецька від 03 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 16 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, мотивуючи свої вимоги
тим, що з 12 вересня 1986 року по 09 жовтня
2003 року він працював на підприємствах
вугільної промисловості. Під час
роботи у шкідливих та небезпечних
умовах праці він отримав професійне
захворювання - хронічний обструктивний
бронхіт пилової етіології у фазі
згасаючого загострення, емфізема
легких, легенева недостатність 1-2
ступені. У 2003 році висновком МСЕК
ОСОБА_4 встановлена стійка втрата 50 %
професійної працездатності
безстроково, в результаті професійного
захворювання позивач відчував
моральні страждання, оскільки йому
потрібно докладати додаткових зусиль
для організації свого життя, він
вимушений відмовлятися від звичайних
життєвих занять, стаціонарно
лікуватися у зв'язку з пошкодженням
здоров'я. Позивач вважає, що має право
на відшкодування завданої йому
моральної шкоди, і особою, яка має
здійснити таке відшкодування, вважає
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Будьоннівському
районі м. Донецька (далі - ВВД ФССНВВПЗ
України в Будьоннівському районі м.
Донецька). Перенесені моральні
страждання позивач оцінює в 60 тис. грн,
які просить стягнути з відповідача на
його користь, а також судові витрати.

Рішенням Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 03 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 16 квітня 2014 року, позові вимоги
ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ВВД ФССНВВПЗ України в
Будьоннівському районі

м. Донецька на користь ОСОБА_4
відшкодування моральної шкоди,
завданої професійним захворюванням, у
розмірі 15 тис. грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі ВВД ФССНВВПЗ
України в Будьоннівському районі м.
Донецька просить скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, ухвалити у справі
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовити, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився і апеляційний суд, ухвалюючи
рішення про часткове задоволення
позову, обґрунтовано виходили із
положень ст. ст. 21, 28, 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві й професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», які діяли на момент
коли 09 березня 2003 року позивачеві
вперше встановлена втрата професійної
працездатності 50 % та дійшли
правильного висновку про наявність
підстав для відшкодування шкоди з
урахуванням встановлених у справі
обставин.

Із матеріалів справи та змісту судових
рішень не вбачається, що судами при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої інстанції, з якими
погодився й апеляційний суд, не
спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Будьонівському
районі м. Донецька відхилити.

Рішення Будьонівського районного суду
м. Донецька від 03 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 16 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.О. Леванчук М.А. Макарчук