Справа № 591/7486/13-ц
Провадження № 2/591/2549/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 року

Зарічний райсуд м. Суми в
складі:

головуючого - судді
Шелєхової Г.В.

при секретарі –Москаленко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Суми справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства “ОТП Банк”, третя особа:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні нерухомим
майном шляхом звільнення майна з-під
арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ставить питання про усунення
перешкод у розпорядженні належної їй
на праві власності квартири АДРЕСА_1
шляхом знаття арешту, накладеного
ухвалою Зарічного райсуду м. Суми від 07
липня 2012 року. Свої вимоги мотивує тим,
що на момент вжиття заходів
забезпечення позову квартира АДРЕСА_2,
вже не належала її колишнім власникам -
ОСОБА_2, ОСОБА_3, а тому її право, як
власника майна, на вільне ним
розпорядження, є порушеним та підлягає
поновленню.

Учасники процесу в судове засідання
не з”явилися про місце, день та час
слухання справи повідомлені належним
чином. Від представника позивача
надійшла письмова заява про слухання
справи в його відсутність та
підтриманні позовних вимог.

В письмових запереченнях відповідач в
задоволенні позову просив відмовити,
посилаючись на те, що позивачем не
надано доказів та не доведено того, що
відповідач чинить будь-які перешкоди
позивачу у розпорядженні майном. Крім
того, позивач при зверненні до суду
обрав спосіб захисту своїх прав, що
суперечить чинному законодавству.

В зв’язку з неявкою в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, відповідно до положень ч. 2 ст.
197 ЦПК України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
не підлягає з таких підстав:

Судом встановлено, що 28.05.2008 року
ОСОБА_2 уклала кредитний договір з ЗАТ
«ОТП Банк»

Згідно свідоцтва про право
власності на квартиру від 29.04.1996 року
власниками квартири, розташованої за
адресою АДРЕСА_3 були ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5.

Рішенням Зарічного райсуду м. Суми
від 14.12.2010 року встановлено факт
належності ОСОБА_6 на праві спільної
сумісної власності свідоцтва про право
власності на житло – квартиру АДРЕСА_4
від 29.04.1996 року. В цьому ж рішенні
зазначено, що ОСОБА_7 в зв»язку з
реєстрацією шлюбу змінила прізвище на
ОСОБА_6.

Згідно договору дарування від 24.01.2011
року 2/3 частини квартири за адресою
АДРЕСА_5 були подаровані ОСОБА_6. ( а. с. 6).

В зв»язку з реєстрацією шлюбу 01.10.2011
року ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_1
( а. с. 15)

28.02.2012 року ПАТ «ОТП Банк» звернувся
до Зарічного райсуду м. Суми з позовом
до ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
боргу.

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 07 липня 2012 року було накладено
арешт на належне ОСОБА_2 та ОСОБА_9
нерухоме майно, в т. ч. і на квартиру,
розташовану в АДРЕСА_3.

28 вересня 2012 року рішенням Зарічного
районного суду м. Суми було стягнуто з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ
«ОТП Банк» заборгованість за
кредитним договором ( а. с. 22).

Таким чином судом встановлено, що
відповідач у справі ніяким чином не
перешкоджає позивачу користуватися
належним йому майном. Арешт на спірне
житло накладений з метою забезпечення
позову ухвалою суду. Позивач у даній
справі фактично ставить перед судом
питання про скасування заходів
забезпечення позову, які були вжиті в
іншій цивільній справі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК
України, здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законом
України.

Перелік способів захисту цивільних
прав визначено ч. 2 ст. 16 ЦПК України.

Аналіз наведених норм цивільного
процесуального та цивільного
законодавства України, дає підстави
стверджувати, що позивач при зверненні
до суду обрав спосіб захисту своїх
прав, що суперечить чинному
законодавству України. Діючий ЦПК
України передбачає інший шлях
вирішення спірного питання – шляхом
подання відповідно клопотання у
справі, в якій було забезпечено позов, а
не шляхом звернення до суду з окремим
позовом.

З урахуванням викладеного, суд
вважає заявлені позовні вимоги
необгрунтованими, такими, що не
підтверджуються наданими доказами та
відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 10,58-60,209, 212-215 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

В позовній заяві ОСОБА_1 про
усунення перешкод у користуванні
нерухомим майном шляхом звільнення
майна з-під арешту відмовити в зв’язку
з необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а особами,
які не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення - з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Г.В.Шелєхова