Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/2553/14
Головуючий у 1 інстанції: Нікітенко
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючий Кримська О.М.

Судді Подліянова Г.С.,

Дашковська А.В.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 на рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 21 березня 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «МОТОР-БАНК»
до ОСОБА_3 та товариства з обмеженою
відповідальністю «Авілан» про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року ПАТ «МОТОР-БАНК»
звернулося до суду із позовом до
ОСОБА_3, ТОВ «Авілан» про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором № К-7/11 від 14.03.2011 року в
розмірі 37 715 грн. 44 коп..

В подальшому, уточненою позовною
заявою позивач збільшив позовні вимоги
та просив суд стягнути з відповідачів
527 745 грн. 35 грн..

В обґрунтування позовних вимог
зазначали, що 14.03.2011 року між ПАТ
«МОТОР-БАНК» та ТОВ «Авілан» було
укладено кредитний договір № К-7/11,
згідно якого позичальник отримав від
кредитора грошові кошти у вигляді
відкличної відновлювальної кредитної
лінії у розмірі 600 000 грн., зі платою 21%
річних, строком користування до 13.03.2012
року, а підписавши 13.03.2012 року додаткову
угоду до кредитного договору, строк
користування кредитом було продовжено
до 13.03.2014 року.

Згідно п. 1.2. кредитного договору,
позичальник зобов'язався повернути
наданий кредит, сплатити нараховані
проценти, а також виконати інші
зобов'язання, викладені в порядку і на
умовах, передбачених цим кредитним
договором.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором, 14.03.2011 року між банком та
ОСОБА_3 було укладено договір
поручительства №7/11, відповідно до
п.п.3.1.-3.4 якого, поручитель зобов'язався
перед кредитором солідарно
відповідати за своєчасне та повне
виконання боржником основного
зобов'язання, а також відшкодовувати
витрати, що будуть визначатися на
момент фактичного задоволення, в т.ч.
суму кредитів, проценти, пеню за
несвоєчасне виконання зобов'язань,
відшкодування збитків, завданих
прострочкою виконання основного
зобов'язання, інші понесені витрати
внаслідок невиконання або
несвоєчасного (неповного) виконання
основного зобов'язання.

Всупереч умовам кредитного договору,
вищевказані зобов'язання
позичальником щодо повернення кредиту
та сплати відсотків за користування
кредитними коштами не виконуються.

Згідно розрахунку заборгованості,
заборгованість відповідачів перед ПАТ
«МОТОР-БАНК» за кредитним договором №
К-7/11 від 14.03.2011 року станом на 05.12.2013 року
складає 527 745 грн. 35 коп., з яких 476 095 грн.
26 коп. - заборгованість за простроченою
часткою кредиту; 43 013 грн. 45 коп. -
заборгованість за простроченими
процентами; 8 636 грн. 64 коп. - пеня.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 21 березня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Авілан»,
ОСОБА_3 на користь ПАТ «МОТОР-БАНК»
заборгованість за кредитним договором
№ К-7/11 від 14.03.2011 року у сумі 527 745 грн. 35
коп., яка складається з 476 095 грн. 26 коп. -
заборгованість за простроченою
часткою кредиту; 43 013 грн. 45 коп. -
заборгованість за простроченими
процентами; 8 636 грн. 64 коп. - пеня.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Авілан»,
ОСОБА_3 на користь ПАТ «МОТОР-БАНК»
судовий збір у розмірі 3 441 грн..

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Встановлено, що за умовами кредитного
договору К-7/11, укладеного 14.03.2011 року
між позивачем та ТОВ «Авілан», останнє
отримало грошові кошти у вигляді
відкличної відновлювальної кредитної
лінії у розмірі 600 000 грн. із строком
користування до 13.03.2012 року (включно) у
розмірі 21% річних (а.с.98-112).

В подальшому, 13.03.2012 року між позивачем
та ТОВ «Авілан» було укладено
додаткову угоду до зазначеного
кредитного договору, якою внесено
зміни до п. п. 1.1, 2.1 кредитного договору,
а саме суму наданих грошових коштів
зменшено до 540 000 грн., строк
користування подовжено до 13 березня 2014
року (а.с.113-114).

З метою виконання зобов'язань за
кредитним договором, 14.03.2011 року між
банком та ОСОБА_3 було укладено договір
поручительства №7/11, за яким останній
зобов'язувався відповідати за
своєчасне та повне виконання боржником
основного зобов'язання, а також
відшкодовувати витрати, що будуть
визначатися на момент фактичного
задоволення, в т.ч. суму кредитів,
проценти, пеню за несвоєчасне
виконання зобовязань, відшкодування
збитків, завданих прострочкою
виконання основного зобов'язання, інші
понесені витрати внаслідок
невиконання або несвоєчасного
(неповного) виконання основного
зобов'язання (а.с.115-116).

13.03.2012 року між банком та ОСОБА_3 було
укладено додаткову угоду №1, за якою
сторони домовилися, що відповідно до
кредитного договору ліміт
відновлювальної кредитної лінії
встановлюється у 540 000 грн. із строком
погашення 13.03.2014 року (а.с.117-118).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у встановлений
законом строк.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Позивачем надано суду розрахунок
заборгованості за кредитним договором
ТОВ «Авілан», з якого вбачається, що
станом на 05.12.2013 року заборгованість
складає 527 745 грн. 35 коп., з яких 476 095 грн.
26 коп. - заборгованість за простроченою
часткою кредиту; 43 013 грн. 45 коп. -
заборгованість за простроченими
процентами; 8 636 грн. 64 коп. - пеня, яка
нарахована у межах річного строку.

Названий розрахунок заборгованості
апелянтом не спростовано належними та
допустимими доказами у розумінні ст.ст.
58, 59 ЦПК України, а також не надано
доказів які б свідчили про погашення
розміру заборгованості за кредитним
договором.

Отже, задовольняючи позовні
вимоги про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що позивальник неналежним
чином виконував свої зобов'язання за
кредитним договором, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість за
кредитним договором, а тому
відповідачі мають нести солідарну
відповідальність за неналежне
виконання умов названого договору.

Твердження апелянта про те, що дія
поруки припинилась, оскільки з моменту
прострочення чергового платежу за
графіком ( грудень 2012 року) минуло
більше ніж шість місяців, є
неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Як роз'яснено в п. 24 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову.

Згідно із п. 7.4 договору поручительства
дія цього договору припиняється після
повного виконання основного
зобов'язання.

Пунктом 6.1.1 кредитного договору
встановлено, що кредитор вправі в
односторонньому порядку вимагати
дострокового погашення позичальником
заборгованості за цим договором, якщо
позичальник не сплатив кредиторові у
строк платежі з погашення кредиту чи
будь-яку суму, належну до сплати згідно
з цим договором, або не виконав будь-які
інші умови та/або зобов'язання за цим
договором.

На підставі ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК
України у разі, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом, банк звернувся до
суду із позовом 09 серпня 2013 року, в
якому просив стягнути прострочену суму
заборгованості.

09 грудня 2013 року банк збільшив позовні
вимоги та просив стягнути з
відповідачів достроково суму
заборгованості за кредитним договором
( а.с.57-61)

Вимогу про дострокове погашення
заборгованості ПАТ «МОТОР-БАНК» вручив
поручителю ОСОБА_3 02.12.2013 року вже під
час судового розгляду справи, тож
шестимісячного строку, встановленого
ч. 4 ст. 559 ЦК України, для пред'явлення
вимоги поручителю позивачем порушено
не було (а.с.122-123).

За таких обставин при встановленні
зазначених фактів судом першої
інстанції не було порушено норм
цивільного процесуального закону,
зазначені висновки судів відповідають
обставинам справи, а також
узгоджуються з нормами матеріального
права, які судом правильно застосовані.

Підстав для скасування або зміни
рішення суду з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 21 березня 2014 року в цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: