У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.

суддів: Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,

Парінової І.К., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом
Міністерства оборони України,
Харківського університету Повітряних
Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_4 про
стягнення витрат на навчання, за
касаційною скаргою Харківського
університету Повітряних Сил імені
Івана Кожедуба на рішення
Лисичанського міського суду
Луганської області від 10 липня 2013 року,
ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 25 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року Міністерство оборони
України, Харківський університет
Повітряних Сил імені Івана Кожедуба
(далі - Університет) звернувся до суду з
указаним позовом, просили стягнути з
ОСОБА_4 витрати, пов'язані з його
утриманням в Університеті, у розмірі 55
781 грн 80 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 4
червня 2011 року із ОСОБА_4 було укладено
контракт про проходження військової
служби (навчання) у Харківському
університеті Повітряних Сил імені
Івана Кожедуба. 29 вересня 2012 року
ОСОБА_4 подав рапорт про відмову від
проходження військової служби на
посадах офіцерського складу, а 1
листопада 2012 року його відраховано від
подальшого навчання у зв'язку з
розірванням контракту, що є підставою
для стягнення коштів, пов'язаних із
його утриманням в університеті.

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 10 липня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області
від 25 вересня 2013 року, в позові
відмовлено.

У касаційній скарзі Харківський
університет Повітряних Сил імені Івана
Кожедуба просить скасувати судові
рішення у справі, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в позові,
суд першої інстанції виходив із того,
що витрати на навчання відповідача не
можуть бути відшкодовані на користь
Університету, оскільки це суперечить
вимогам законодавства.

Апеляційний суд
погодився із висновками суду першої
інстанції та залишив ухвалене ним
рішення без змін.

Із висновками судів
першої та апеляційної інстанцій
погодитись не можна з огляду на таке.

Судами встановлено, що
4 червня 2011 року між Міністерством
оборони України (в особі начальника
Харківського університету Повітряних
Сил імені Івана Кожедуба) та ОСОБА_4
укладено контракт про проходження
військової служби (навчання) в
Харківському університеті Повітряних
Сил імені Івана Кожедуба.

Наказом начальника
Харківського університету Повітряних
Сил імені Івана Кожедуба № 254 від 1
листопада 2012 року ОСОБА_4 відраховано з
2 листопада 2012 року від подальшого
навчання у зв'язку з розірванням
контракту внаслідок відмови від
проходження військової служби на
посадах офіцерського складу.

Відповідно до ст. 2
Закону України «Про загальний
військовий обов'язок і військову
службу» (в редакції на час укладення
контракту) (далі - Закон) військова
служба є державною службою особливого
характеру, яка полягає у професійній
діяльності придатних до неї за станом
здоров'я і віком громадян України,
пов'язаній із захистом Вітчизни.

Відповідно до ч. 10 ст. 25
Закону, курсанти, в разі дострокового
розірвання контракту через небажання
продовжувати навчання або через
недисциплінованість та в разі відмови
від подальшого проходження військової
служби на посадах осіб офіцерського
складу після закінчення вищого
навчального закладу, а також особи
офіцерського складу, які звільняються
з військової служби протягом п'яти
років після закінчення вищого
військового навчального закладу або
військового навчального підрозділу
вищого навчального закладу відповідно
до пунктів "е", "є", "ж", "и" частини шостої
статті 26 цього Закону, відшкодовують
Міністерству оборони України та іншим
центральним органам виконавчої влади,
яким підпорядковані ці навчальні
заклади, витрати, пов'язані з їх
утриманням у вищому навчальному
закладі, відповідно до порядку і умов,
встановлених Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється у
судовому порядку.

Пунктом 1 Положення про
Міністерство оборони України,
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року № 406/2011,
передбачено, що Міністерство оборони
України є органом військового
управління, у підпорядкуванні якого
перебувають Збройні Сили України.

Згідно з п. 3
зазначеного Положення основними
завданнями Міністерства оборони
України є формування і реалізація
державної політики з питань
національної безпеки у воєнній сфері,
сфері оборони і військового
будівництва, у галузі оборонного
планування, військової освіти та науки.

Відповідно до п. 2
Порядку відшкодування курсантами та
особами офіцерського складу витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 964 від 12 липня 2006 року, витрати
відшкодовуються Міноборони, МВС,
Адміністрації Держприкордонслужби,
Управлінню державної охорони, СБУ,
Службі зовнішньої розвідки,
Держспецтрансслужбі.

Згідно з п. 2.3 Порядку
розрахунку витрат, пов'язаних з
утриманням курсантів у вищих
навчальних закладах, затвердженого
спільним наказом Міністерства оборони
України, Міністерства фінансів
України, Міністерства внутрішніх справ
України, Міністерства транспорту та
зв'язку України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України,
Управління державної охорони України,
Служби безпеки України від 16 липня 2007
року № 419/831/240/605/537/219/534, сума
відшкодування витрат на утримання під
час навчання курсантів відображається
у наказі про його звільнення та
вноситься до книги обліку нестач
вищого навчального закладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалюючи рішення, відповідно до ст. ст.
11, 214 ЦПК України суд має виходити із
підстав позову, вирішити питання, які
правовідносини випливають із
встановлених обставин, і застосувати
правові норми до цих правовідносин.

Відмовляючи в позові з огляду на
відсутність вимог Міністерства
оборони України до ОСОБА_4, суди не
звернули уваги на те, що як убачається
із позовної заяви, позов до нього
пред'явлено також і Міністерством
оборони України.

У порушення вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК
України суди не взяли до уваги, що позов
пред'явлено двома позивачами; не
з'ясували, чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення сторін; не визначили
правову норму, яка підлягає
застосуванню до спірних правовідносин;
не з'ясували умов та розміру
відшкодування витрат, пов'язаних з
утриманням відповідача в Університеті,
та дійшли передчасного висновку про
відмову в позові.

З огляду на допущені
порушення норм процесуального права,
ухвалені у справі судові рішення
підлягають скасуванню із направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції з підстав, передбачених ст.
338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Харківського
університету Повітряних Сил імені
Івана Кожедуба задовольнити частково.

Рішення Лисичанського
міського суду Луганської області від 10
липня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Луганської області від 25 вересня
2013 року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

А.С. Олійник

Судді:

В.І. Амелін

С.О. Карпенко

І.К. Парінова

О.В. Попович