АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8512/2014
Головуючий в 1 інстанції - Волкова С.Я.
Доповідач - Шиманський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Печерського
районного суду міста Києва від 19
травня 2014 року у справі за позовом
комунального підприємства Печерського
району м. Києва «Дирекція з управління
нежитловим фондом Печерського району
м. Києва» до ОСОБА_2, третя особа: Відділ
культури Печерської районної в м.
Києві держадміністрації, про стягнення
заборгованості, за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до комунального підприємства
Печерського району м. Києва «Дирекція з
управління нежитловим фондом
Печерського району м. Києва», третя
особа: Відділ культури Печерської
районної в м. Києві держадміністрації,
про стягнення переплати за орендоване
приміщення, коштів за виготовлення
технічного паспорту,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду КП
Печерського району м. Києва «Дирекція з
управління нежитловим фондом
Печерського району м. Києва»
звернулось у лютому 2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначав, що 23.10.2010 року між КП
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Печерської районної в м. Києві ради» та
Відділом культури Печерської районної
у м. Києві державної адміністрації було
укладено договір № 309/1/690 оренди
нерухомого майна нежитлового
приміщення загальною площею 26,2 кв. м. за
адресою: АДРЕСА_1 терміном дії до 23.10.2011
р. для розміщення творчої майстерні
художника архітектора ОСОБА_2

23.10.2010 р. між Відділом культури
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації та членом
Національної Спілки архітекторів
України архітектором ОСОБА_2 було
укладено договір суборенди №309/1
нежитлового приміщення загальною
площею 26,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1
терміном дії також до 23.10.2011 р.

На підставі рішення Київської міської
ради від 27.10.2011 р. №405/6621 КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду Печерської районної в
м. Києві ради» змінили назву на КП
Печерського району м. Києва «Дирекція з
управління нежитловим фондом
Печерського району м. Києва».

Вищевказані договори були укладені з
відповідачем строком до 23.10.2011 р., проте
на день пред'явлення позову нежитлове
приміщення за адресою АДРЕСА_1 не
передано та використовується
відповідачем в своїх цілях.

З урахуванням уточнених позовних
вимог, на підставі ст.ст. 785, 525, 611 ЦК
України, позивач просив суд стягнути з
ОСОБА_2 заборгованість за користування
приміщенням в розмірі 6 772,49 грн.

В заперечення заявлених позовних
вимог, ОСОБА_2 в квітні 2014 року було
подано зустрічний позов, в якому він
просив стягнути з КП Печерського
району м. Києва «Дирекція з управління
нежитловим фондом Печерського району
м. Києва» переплату за вказане
орендоване приміщення в сумі 2 796,19 грн.
та кошти за виготовлення технічного
паспорту КМ БТІ в сумі 276,99 грн.,
обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що в
укладених договорах оренди загальна
площа нежитлового приміщення
вказується в розмірі 26,2 кв.м.,
проте відповідно до паспорту КМ БТІ
вона складає 23,6 кв.м.

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 19 травня 2014 року позов
КП Печерського району м. Києва
«Дирекція з управління нежитловим
фондом Печерського району м. Києва» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
задоволено, в задоволенні зустрічного
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування даного рішення
та ухваленні нового про відмову у
задоволенні позовних вимог КП
Печерського району м. Києва «Дирекція з
управління нежитловим фондом
Печерського району м. Києва» та про
задоволення зустрічного позову в
повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом вірно встановлено, що 23.10.2010 р. між
КП «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Печерської районної в м. Києві ради» та
Відділом культури Печерської районної
у м. Києві державної адміністрації було
укладено договір оренди нерухомого
майна комунальної власності
територіальної громади Печерського
району м. Києва № 309/1/690.

Відповідно до умов укладеного договору
орендодавець на підставі
розпорядження голови Печерської
районної в м. Києві державної
адміністрації №608 від 11.05.1998 р. на
підставі протокольного рішення
комісії з питань користування та
відчуження комунального майна
Печерської районної в м. Києві ради,
передає, а орендар приймає в орендне
користування нежитлове приміщення за
адресою АДРЕСА_1, загальною площею 26,2
кв.м. (підвал) для розміщення творчої
майстерні художника-архітектора
ОСОБА_2,(3% на умовах суборенди).

Згідно договору №309/1 від 23.10.2010 р.,
укладеного між Відділом культури
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації та ОСОБА_2,
орендар на підставі Розпорядження
Печерської районної в м. Києві
державної адміністрації № 1070 та
Договору оренди нерухомого майна від
23.10.2010 р. № 309/1/690 передає, а суборендарі
приймають у суборендне користування
вільне нежитлове підвальне приміщення
площею 26,2 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 для
розміщення творчої майстерні.

Договором передбачено, що суборендарі
сплачують суборендну плату в розмірі
404,56 грн.

Відповідно до п.6.2 термін дії договору
встановлений з 23.10.2010 року по 23.10.2011 року
з подальшим розглядом його дій.

Пунктом 4.13 договору оренди нерухомого
майна № 309/1/690 від 23.10.2010 року
передбачено що орендар сплачує орендну
плату та інші платежі, що визначені цим
договором, до дня фактичної передачі
орендодавцю об'єкту оренди по акту
приймання передачі.

Згідно листа КП Печерського району м.
Києва «Дирекція з управління
нежитловим фондом Печерського району
м. Києва» №510 від 05.04.2013 р. на підставі
звернення ОСОБА_2 у зв'язку зі зміною
площі приміщення з 26,2 кв.м. до 23,6 кв.м.
внаслідок зміни статусу приміщення,
після його переобміру та виготовлення
31.10.2012 р. нового по поверхового плану
БТІ, позивач за первісним позовом
здійснив перерахунок орендної плати
починаючи з 01.11.2012 року.

Відповідно до ст.785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов»язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі. Якщо наймач
не виконує обов»язки щодо повернення
речі, наймодавець має право вимагати
від наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи
строк дії вищевказаних договорів
оренди сплинув 23.10.2011 року.

Згідно п. 5.5 договору №309/1 від 23.10.2010 р.
при закінчені терміну дії договору
оренди і не продовжені його на новий
термін орендар має попередити
орендодавця за 10 днів про звільнення
об'єкту оренди та передати його по акту
приймання-передачі представникам
орендодавця у належному технічному та
санітарному стані, не гіршому, на
момент передачі в оренду.

З розрахунку та квитанцій наданих
ОСОБА_2 вбачається. що відповідач за
первинним позовом здійснював проплати
за орендне приміщення після спливу
строку укладених договорів оренди з
листопада 2010 року по листопад 2012 року
(а.с. 57).

З заяви директору КП «Дирекція»
Печерського району м. Києва від ОСОБА_2,
датованою 08.04.2013 року вбачається, що
останній гарантує здати на першу
вимогу по акту приміщення творчої
майстерні з адресою АДРЕСА_1 площею 23,5
кв.м. після отримання рішення Київської
міської ради щодо виділення
вищевказаного приміщення під творчу
майстерню члену НСХУ ОСОБА_3

З урахуванням вищевикладеного колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо наявності
правових підстав для задоволення
позовних вимог КП Печерського району м.
Києва «Дирекція з управління
нежитловим фондом Печерського району
м. Києва» про стягнення заборгованості
за період з 01.12.2012 року по 30.04.2014 року в
розмірі 6 772,49 грн., оскільки вказане
орендне приміщення по закінченню
строку дії договору оренди не було
передано орендарю згідно умов
укладених договорів по акту
прийома-передачі.

Колегія суддів також погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відсутність правових підстав для
задоволення зустрічного позову у
зв'язку з недоведеністю позивачем за
зустрічним позовом факту зміни площі
орендованого приміщення з жовтня 2008
року.

Доводи апеляційної скарги про те, що
вказане орендне приміщення було
відключеного від електромережі,
телефону, інтернету та інших
комунальних послуг у зв'язку з
закінченням основного договору № 309/1
від 23.10.2010 р., а тому використання даного
приміщення відповідачем було
неможливим, не можуть прийняті судом до
уваги з огляду на наступне.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

На підтвердження доводів викладених в
апеляційній скарзі щодо неможливості
використання вказаного приміщення
після спливу строку договору оренди
відповідачем не було надано до суду
належних та допустимих доказів на
підтвердження даного факту.

Таким чином, твердження апеляційної
скарги про незаконність та
упередженість судового рішення
матеріалами справи спростовуються.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду
міста Києва від 19 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: