Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року
Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді:
Лазаренко В.В.

при секретарі:
Пономарьові М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

18.12.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2,
в якому просить шлюб між ними
розірвати, посилаючись на те, що
сімейне життя між сторонами не
склалося через різні погляди на життя
та сімейні відносини. Зазначив, що
сторони проживають окремо, не
підтримують шлюбні відносини та не
ведуть спільного господарства,
подальше збереження шлюбу неможливе та
суперечить його інтересам.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги
про розірвання шлюбу повністю і просив
їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні повністю визнала позовні
вимоги позивача і не заперечувала
проти розірвання шлюбу між сторонами.
Наслідки визнання відповідачем позову
їй роз'яснені і зрозумілі.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 лютого 1997 року
сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб у
Центральному відділі реєстрації
шлюбів м.Києва з Державним Центром
розвитку сім`ї, про що в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу
зроблено запис за № 152.

Від шлюбу подружжя має неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що сторони
проживають окремо, не ведуть спільного
господарства, не підтримують шлюбні
стосунки, примирення між ними не
можливе і подальше збереження шлюбу
суперечить інтересам кожного з
подружжя, оскільки їх шлюб носить
формальний характер.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні ці обставини визнала і не
оспорювала.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них.

Враховуючи обставини наведені вище,
суд вважає за необхідне задовольнити
позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу в
повному обсязі, оскільки дійшов до
висновку про те, що сім`я сторін
розпалася повністю, примирення між
ними не можливе і подальше збереження
шлюбу суперечить інтересам обох
сторін.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Виходячи з цього, суд
приходить до висновку, що з
відповідачки на користь позивача
підлягає стягненню сума сплаченого
позивачем судового збору у розмірі 229
грн. 40 коп..

Керуючись ст. ст. 10-11, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14 лютого 1997 року у
Центральному відділі реєстрації
шлюбів м. Києва з Державним Центром
розвитку сім`ї /актовий запис за № 152/
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати на оплату судового збору в сумі
229 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Солом`янський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: