Лугинський районний суд Житомирської
Справа № 281/1077/13-ц
Провадження по справі 2/281/34/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" січня 2014 р.
смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської
області

в складі: головуючої - судді
Бичківської К.Г.

при секретарі Стужук
Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Лугини

справу за позовом ОСОБА_1 до
Жеревецької сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до до Жеревецької
сільської ради про визнання права
власності за заповітом, що складається
з житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, що
належав померлій ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
зазначає, що після смерті ОСОБА_3
відкрилась спадщина у вигляді
зазначеного майна, яку позивач прийняв,
подавши відповідну заяву до
нотаріальної контори. Інших
спадкоємців, які мають право на
спадщину згідно ст.1241 ЦК України та
прийняли її немає. Водночас у зв'язку із
відсутністю правовстановлюючих
документів на будинок, приватний
нотаріус відмовив позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину.

Позивач в судове засідання не з'явився,
подав до суду заяву про розгляд справи
без його участі, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Жеревецької
сільської ради в судовому засіданні
позов визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть від 27.05.2013р.
серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно із заповітом від 29 травня 2008
року, посвідченим секретарем
Жеревецької сільської ради
Лугинського району Житомирської
області Каменчук Г.Ф. (зареєстровано в
реєстрі за №43), померла ОСОБА_3 заповіла
усе належне їй майно ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, що
відкрилась після смерті ОСОБА_3,
подавши 10 серпня 2010 року приватному
нотаріусу Лугинського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 заяву про
прийняття спадщини.

Інших спадкоємців, які мали право на
спадщину згідно ст.1241 Цивільного
кодексу України та прийняли її немає.

Листом №207 від 19.12.2013р. приватним
нотаріусом Лугинського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 з
посиланням на п.4.18 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 лютого 2012 року за
№282/20595, повідомлено позивачу, що
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на майно після смерті ОСОБА_3
не може бути видано, оскільки
спадкоємець не надав
правовстановлюючий документ та
документ, що підтверджує реєстрацію
права власності померлої на житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно роз'яснень інформаційного листа
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» у період чинності
Інструкції про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
що затверджена Міністерством
комунального господарства
Українського РСР 31 січня 1966 року,
державна реєстрація нерухомого майна
не проводилась в сільській місцевості.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженої наказом Міністра
юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975
року № 45/5, підтвердженням
приналежності будинку, який
знаходиться в сільському населеному
пункті, можуть бути відповідні довідки
виконавчого комітету сільської Ради
депутатів трудящих, які видавалися в
тому числі і на підставі записів у
погосподарських книгах.

При цьому виникнення права власності
на житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад
відносилось питання узаконення цих
будівель та внесення записів про право
власності на будинки за громадянами у
погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів
УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985 - 1988
роках сільськими, селищними, районними
радами народних депутатів
ухвалювалось рішення щодо оформлення
права власності та реєстрації будинків
у бюро технічної інвентаризації за
даними погосподарських книг сільських,
селищних рад із додатками списків
громадян, яким ці будинки належали.

Тобто записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Довідкою Жеревецької сільської ради
Лугинського району Житомирської
області від 19.12.2013р. №1540 стверджується,
що померлій ОСОБА_3 належить житловий
будинок зі всіма надвірними будівлями
в АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги
№6 на 2006-2010 роки, особовий рахунок №425
Жеревецької сільської ради
Лугинського району Житомирської
області. Дата запису в погосподарську
книгу 03.01.2006 року, рік побудови 1959.

Рішенням Жеревецької сільської ради
від 06.11.1993 року ОСОБА_6 передано
безоплатно у приватну власність
земельну ділянку площею 0,60 га, що була
раніше надана, для ведення особистого
підсобного господарства.

Відповідно до довідки Жеревецької
сільської ради №631 від 10 серпня 2010 року
ОСОБА_3 проживала разом і вела спільне
господарство із своїм чоловіком ОСОБА_6
до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно із довідкою КП «Коростенське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» №1362 від 17.12.2013р.
технічна інвентаризація житлового
будинку АДРЕСА_1 проводилась 31.10.2013р.
Інвентаризаційна оцінка станом на
31.10.2013р. складає 31507 грн.

Враховуючи, що житловий будинок, який
знаходиться в АДРЕСА_1 був побудований
у 1959 році, дані погосподарської книги
Жеревецької сільської ради, технічного
паспорту на житловий будинок, суд
приходить до висновку, що даний будинок
належав на праві власності померлій
ОСОБА_3.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК
України).

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності (ст.392 ЦК України).

Враховуючи, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцю на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті та з огляду на
неможливість оформлення позивачем
своїх спадкових прав у нотаріальній
конторі через відсутність у
спадкодавця правовстановлюючого
документа на нерухоме майно та
враховуючи, що ОСОБА_1 являється
спадкоємцем за заповітом і на протязі
шести місяців прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_3, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 392,1218,1223 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60,
209, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Жеревецької сільської
ради про визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно за заповітом, що
складається з житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
в АДРЕСА_1, що належав померлій ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя К.Г. Бичківська