Справа № 684/240/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

04 червня 2014 року
Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

при секретарі Білань Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Старій Синяві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Старосинявського району, третя особа відділ Держземагенства у ОСОБА_2 районі про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Старосинявського району, третя особа відділ Держземагенства у ОСОБА_2 районі про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 14 травня 2012 року помер її батько ОСОБА_3, який за життя все своє майно заповів їй. Після смерті батька відкрилася спадщина, яку вона прийняла, як спадкоємець згідно заповіту від 05.04.2012 року, та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по вул. Сидоришина, 2 у с.Йосипівка Старосинявського району. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка, як і присадибна земельна ділянка, були у користуванні померлого ОСОБА_3, а рішенням ОСОБА_2 селищної ради від 21.07.1997 року були передані у його власність, однак правовстановлюючі документи на земельні ділянки батьком за життя не було отримано. З метою отримання у власність земельних ділянок для обслуговування будинку та особистого селянського господарства 24.10.2011 року батько звернувся із заявою до селищної ради та рішенням № 5 від 27.10.2011 року ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку технічної документації щодо посвідчення права на земельні ділянки з цільовим призначенням для обслуговування будинку 0,25 га. та для ведення особистого селянського господарства 0,20 га. Проте, за життя ОСОБА_3 не завершив процесу приватизації землі та право власності на зазначені земельні ділянки не зареєстрував, тому не набув у встановленому законом порядку право власності на земельні ділянки. Разом з тим, позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла у встановленому законом порядку та отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Однак, оформити право на спадкове майно у виді земельних ділянок, право на які мав спадкодавець, не в змозі з тих підстав, що на земельні ділянки не був виготовлений державний акт на імя померлого, процедура приватизації не була завершена. Тому просить визнати за нею право на завершення приватизації та отримання у власність земельних ділянок для обслуговування будинку 0,25 га. та для ведення особистого селянського господарства 0,20 га., які розташовані по вул. Сидоришина, 2 у с.Йосипівка Старосинявського району.

В судове засідання позивач та її представник не зявились, однак представник позивача ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Старосинявського району в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності.

Представник третьої особи - відділу Держземагенства України у ОСОБА_2 районі в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує відносно його задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно заповіту, складеного 5 квітня 2012 року ОСОБА_3 та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстрованого у реєстрі за №290, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким заповів своїй дочці ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і все, що на день смерті буде йому належати.

14 травня 2012 року ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть І-БВ №183891, видане 16 травня 2012 року Відділрм РАЦС ОСОБА_2 районного управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом, яку позивач ОСОБА_1 прийняла у встановленому законом порядку, отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Сидоришина, 2 у с.Йосипівка Старосинявського району та грошові вклади, що підтверджується матеріалами спадкової справи №174-2012 від 29.10.2012 року.

Судом встановлено, що рішенням №3 від 21 липня 19994 року ОСОБА_2 селищної ради, на підставі Декрету КМУ «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року передано ОСОБА_3 (с.Йосипівка) безкоштовну у приватну власність земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку 0,08 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,37 га.

Рішенням ОСОБА_2 селищної ради № від 27.10.2011 року відповідно до заяв громадян надано дозвіл на розробку технічної документації щодо посвідчення права на земельні ділянки - ОСОБА_3, с.Йосипівка, вул. Сидоришина,2 для обслуговування житлового будинку 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,2415 га.

Як слідує із листа державного нотаріуса ОСОБА_2 держнотконтори від 20 грудня 2013 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для обслуговуваня житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що належали померлому ОСОБА_3 з підстав відсутності правовстановлюючого документу на право власності на землю.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно пункту "г" ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_3 права власності на спірні земельні ділянки не набув, однак розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте помер, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті та в порядку спадкування перейшло до спадкоємця за заповітом ОСОБА_1, яка виготовила технічну на земельні ділянки та протокол визначення меж земельної ділянки в натурі та погодження із суміжними землекористувачами.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що позивач у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 та не може оформити свої права на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно через не завершення процедури приватизації, суд приходить до переконання, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за нею права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1219, 1222, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 174, 197, 212, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.н. 221703826, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 14 травня 2012 року, право на завершення приватизації та одержання у власність земельних ділянок, що розташовані по вул. Сидоришина, 2 у с.Йосипівка Старосинявського району: для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,2415 га.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча суддя Галиш І.Б.