інстанції: Плахтій І.Б. Провадження №
22-ц/773/1042/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Веремчук Л.М.

суддів - Антонюк К. І.,
Лівандовської-Кочури Т. В.,

при секретарі Черняк О.В.

з участю: представника відповідача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта банк»
до ОСОБА_2 про звернення стягнення на
заставне майно за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 12 грудня 2013
року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 12 грудня 2013 року
позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту № 0, укладеним між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк», правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариства
«Дельта Банк» та ОСОБА_2, яка в
загальному станом на 19.03.2013 року
складає 186 830 гривень 79 копійок,
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
відповідно до Договору іпотеки від
15.09.2006 року, укладеного між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» ОСОБА_2, а саме на квартиру
загальною площею 31,3 кв.м., житловою
площею 19,9 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, на
підставі договору купівлі-продаж
квартири посвідченого 13.09.2006 року
ОСОБА_4, приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу
Волинської області, за реєстраційним №
1267, зареєстрованого 13.09.2006 року в
Державному реєстрі правочинів, згідно
витягу з Державного реєстру правочинів
№ 2879773, сформованого 13.09.2006 року, шляхом
визнання за Публічним акціонерним
товариством «Дельта Банк» (,
м. Київ, вул. Щорса, 36-б) права власності
на предмет іпотеки -- загальною площею
31,3 кв.м., житловою площею 19,9 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із даним рішенням суду
відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить вказане рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
15 вересня 2006 року між АКІБ
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено
договір про надання споживчого кредиту
№ 0, відповідно до умов якого
останній отримав кошти в розмірі 18000,00
дол. США під 11,3 % річних строком до 15
вересня 2027 року (а.с.9-16).

В п. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за
користування чужими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором між
фізичними особами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтями 1048, 1050, 1054 цього Кодексу
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів від суми позики
згідно з умовами договору.

Як встановлено судом, позичальник
порушив умови договору кредиту, що
виразилося в несвоєчасному поверненні
отриманих у банку грошових коштів і
процентів за користування ними
внаслідок чого у нього утворилась
заборгованість у розмірі 23374,3 дол.США,
що в перерахунку за офіційним курсом
НБУ становить 186830,79 грн., яка
складається з: тіла кредиту - 15999,12 дол.
США, що еквівалентно - 127880,97 грн.,
відсотків - 7375,18 дол. США, що
еквівалентно - 58949,82 грн.

15 вересня 2006 року в забезпечення
виконань зобов'язань за вищевказаним
кредитним договором між АКІБ
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було
укладено договір іпотеки, посвідчений
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
за реєстровим № 1290, відповідно до умов
якого, банку передано в іпотеку
нерухоме майно, а саме - квартиру
загальною площею 31,3 кв.м., житловою
площею 19,9 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, на
підставі договору купівлі-продаж
квартири посвідченого 13.09.2006 року
ОСОБА_4, приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу
Волинської області, за реєстраційним №
1267, зареєстрованого 13.09.2006 року в
Державному реєстрі правочинів, згідно
витягу з Державного реєстру правочинів
№ 2879773, сформованого 13.09.2006 року.
Вартість предмета іпотека визначена в
115980,00 грн. (а.с. 28-31).

Відповідно до договору купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року
ПАТ «УкрСиббанк» відступило, а ПАТ
«Дельта Банк» прийняло право вимоги за
кредитними договорами, в тому числі за
договором про надання споживчого
кредиту укладеного з відповідачем
ОСОБА_2 (а.с.46-49).

Розділом 5 Договору іпотеки
«Застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя» (а.с.30) установлено,
що у разі настання обставин, що тягнуть
за собою звернення стягнення на
предмет іпотеки, іпотекодержатель
надсилає рекомендованим листом
іпотекодавцю повідомлення про
застосування застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя. У
разі застосування передачі предмету
іпотеки у власність іпотекодержателя
як способу задоволення вимог, право
власності переходить до
іпотекодержателя з моменту отримання
повідомлення.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачу 28.02.2013 року ПАТ «Дельта
Банк» було направлено письмове
повідомлення про порушення
забезпеченого обтяженням зобов'язання
з попередженням про звернення
стягнення на предмет іпотеки у випадку
невиконання вимоги та передачу
предмету застави кредитору (а.с.38,39).

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки

Відповідно до умов договору іпотеки,
банк має право задовольнити із
вартості предмету іпотеки свої вимоги
щодо повернення суми наданого кредиту,
сплати процентів за користування
кредитом, сплати пені за прострочення
повернення кредиту та сплати
процентів, відшкодування збитків та
витрат, викликаних порушенням
кредитних договорів, у випадку
несплати відповідачем будь-якої суми у
такому розмірі, в такій валюті, у таких
строк, та в такому порядку, як це
встановлено в кредитному договорі.

Оскільки ОСОБА_2 не виконав належним
чином взяті на себе за кредитним
договором зобов'язання, що виразилося у
неповерненні кредитних коштів згідно з
умовами договору та графіку платежу та
призвело до утворення заборгованості і
порушення прав позивача як кредитора,
то колегія суддів погоджується з
висновком місцевого суду що вимога
позивача підставна і підлягає до
задоволення.

Доводи відповідача про те, що
відступлення прав вимоги відбулось
лише по зобов'язанню по кредитному
договору не заслуговує на увагу,
оскільки відповідно до договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами сторонами визначено терміни:
Права вимоги за кредитами - …. Права
вимоги продавця по відношенню до осіб,
що надають забезпечення за
відповідними договорами забезпечення;
договори та забезпечення - договори
поруки та договори іпотеки.

Згідно п. 2.1 вказаного договору
продавець погоджується продати права
вимоги за кредитами та передати їх
покупцеві, а покупець цим погоджується
придбати права вимоги за кредитами та
прийняти їх та сплатити ціну купівлі.

Отже, за договором купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами сторони погодили
перехід права вимоги і за договорами
які забезпечують виконання
зобов'язання (договір іпотеки).

Посилання апелянта ОСОБА_2 на ту
обставину, що судом першої інстанції
змінено одночасно предмет і підставу
позову не може бути підставою для
скасування рішення, оскільки судом
першої істанції вірно вирішено спір по
суті, а тому відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК
України не може бути скасовано законне
рішення лише з підстав порушення
процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін, оскільки воно ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не містять
передбачених законом підстав для його
скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 12 грудня 2013 року у даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: