РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 січня 2014 року Личаківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді:
Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судового засідання:
Цуняк Л.Я.,

представника позивача:
Ковальчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про виселення, -

встановив:

Позивач звернувся з позовом про
виселення відповідачів з будинку
АДРЕСА_1.

Позов мотивує тим, що виконавчим
написом № 1383, вчиненим нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, звернено стягнення на
будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за
вказаною адресою площею 0,027 га, з метою
задоволення вимог позивача в розмірі 1
106 482,42 гривень. Згідно з довідкою ЛКП
«За Замком» від 25 березня 2011 року в
спірному будинку проживають
відповідачі. Як на підставу позову
посилається на вимоги ст.ст. 7, 33, 40, 41
Закону України «Про іпотеку», ст. 109
Житлового кодексу України.

В судовому засіданні представник
позивача Ковальчук Л.О., яка діяла на
підставі довіреності № 608/12 від 8
листопада 2012 року позов підтримала з
мотивів викладених в ньому, додатково
пояснила, що доказів вручення вимог про
виселення відповідачів надати не може.
Просила позов задовольнити.

Відповідачі в судові засідання 9, 23
грудня 2013 року та 9 січня 2014 року не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлялися про час та місце їх
проведення, про причини неявки суд не
повідомили, а тому суд вважає за
можливе провести судове засідання у їх
відсутності та постановити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, відносно чого представник
позивача не заперечила.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши думку представника
позивача, оцінивши в сукупності
зібрані у справі докази, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення,
виходячи з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що
між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є позивач у
справі та відповідачем ОСОБА_3 укладено
договір іпотеки від 7 березня 2007 року,
відповідно до умов якого передано
банку в іпотеку будинок АДРЕСА_1 разом
із земельною ділянкою площею 0,027 га (а.с.
10, 11, 23-33).

1 липня 2009 року приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 вчинено виконавчий
напис, яким звернено стягнення на
будинок АДРЕСА_1 разом із земельною
ділянкою площею 0,027 га (а.с. 12).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 43 постанови № 5
Пленуму Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

На адресу відповідачів позивачем
надсилались вимоги про добровільне
звільнення будинку АДРЕСА_1 (а.с. 15-22).

В порушення вимог ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України
представником позивача не
представлено доказів отримання
відповідачами вказаних вище вимог про
виселення, а тому суд вважає, що
відповідачі належним чином не були
повідомлені про виселення, а тому не
могли виконати у встановлений строк
такі вимоги, що унеможливлює їх
виселення в судовому порядку без
дотримання встановленої процедури
добровільного звільнення житла
боржником.

Керуючись ст.ст. 10, 88, 169, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

вирішив:

В задоволені позову відмовити - за
безпідставністю.

Рішення може бути переглянуте за
заявою відповідача, яка подається до
суду протягом десяти днів після
отримання копії рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя