Справа № 427/7924/13-ц
Провадження № 2/427/2683/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2014 року Свердловській міський
суд Луганської області в складі:

одноособово судді Логвіної Л.С.,

при секретарі с/з Колтун Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань суду
у місті Свердловську Луганської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю ДТЕК
«Свердловантрацит» про стягнення
моральної шкоди у зв'язку з нещасним
випадком на виробництві,-

ВСТАНОВИВ:

До Свердловського міського суду
Луганської звернувся позивач із
позовною заявою, в обґрунтування якої
зазначив, що він з 13.09.2010 р. по 29.12.2011 р.
працював на ВП «Шахта «Червоний
партизан» ДП «Свердловантрацит», з
30.12.2011 р. пo 21.06.2012р. на ВП «Шахта
«Червоний партизан» ТОВ «ДТЕК
Свердловантрацит» в шкідливих
підземних умовах. Під час його роботи
на ВП «Шахта «Червоний партизан» в 2012
році з ним стався нещасний випадок, в
наслідок чого ОСОБА_2 отримав ЗЧМТ,
струс головного мозку, гострий період,
виражена венозно-лікворна дістенезія,
астено-вегетативний синдром CAT 1, 1 ст.
Нещасний випадок стався з причини - не
приведення робочого місця (затягування
сполучення) у безпечний стан,
несвоєчасна оборка навислих шматків
породи. Відсутність контролю з боку
змінного нагляду за безпечним
виконанням робіт.

В наслідок цієї травми з 2012 року
позивача було взято на облік до ФССНВВП
в м. Свердловськ, та призначено третю
групу інвалідності. На теперішній час
за висновком МСЕК встановлено 50% втрати
професійної працездатності, згідно
чого він отримує страхові виплати від
фонду Соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві.

Вина відповідача полягає в тому, що Він
порушив статтю 32 Гірничого закону
України - забезпечення безпеки
проведення гірничих робіт та охорони
праці, якою передбачено, що власник
гірничого підприємства забезпечує
проведення гірничих робіт та охорону
праці відповідно до вимог законів
України, інших нормативно-правових
актів, а також правил безпеки, правил
технічної експлуатації. Також
Відповідач порушив статтю 38 Гірничого
закону України, згідно якої власник
(керівник) гірничого підприємства
зобов'язаний забезпечувати: безпеку
гірничих робіт, охорону праці та
довкілля, додержання встановлених
нормативів у сфері проведення гірничих
робіт, правил безпеки, правил технічної
експлуатації та єдиних правил безпеки
при підривних роботах та професійну
підготовку та перепідготовку
працівників.

Порушення статті 38 Гірничого закону
України підтверджується актом про
нещасний випадок на підприємстві,
пов'язаний з виробництвом №14 від 24.04.2012
р.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України:
«Відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя».

Позивачеві була спричинена моральна
шкода, яка полягає у наступному.
Найтрагічніші для людини події його
життя пов'язані з втратою здоров'я.
Після травми голови, у нього періодично
спостерігаються дуже сильні приступи
головного болю, іноді приступи різко
посилюються, головна біль
супроводжується нудотою, непритомним
станом, шумом у вухах, підвищується
артеріальне тиснення. Останнім часом
спостерігається підвищена
стомленість. За постійних стресів та
страждань виникло безсоння. Після
нещасного випадку на виробництві
виникають спогади про той біль та страх
за життя. Через отримане каліцтво, він
постійно відчуває свою непотрібність
та неповноцінність, що дуже жахливо, у
нього від усвідомленого немає ніякого
потягу до повноцінного життя, життя
стало нецікавим, воно придбало
механічний порядок замість
раціонального устрою життя.

З врахуванням викладених обставин,
виходячи із принципу розумності та
справедливості, відповідно до об'єму та
часу спричинення позивачеві
відповідачем моральної шкоди, та
враховуючи тяжкість вимушених змін у
його життєвих стосунках, неможливість
відновлення попереднього стану,
моральну шкоду він оцінює у розмірі 50000
гри. (за кожен процент втрати
працездатності по 1 000 грн.), які просить
стягнути з відповідача на його користь.
Стягнути з відповідача на користь
держави судовий збір.

Позивач у судове засідання не з'явився,
в позовній заяві просив розглянути
справу у його відсутності, позовні
вимоги підтримує, наполягає на їх
задоволені.

Представник відповідача ТОВ ДТЕК
«Свердловантрацит» Бондарева Н.Г.
надала суду письмове заперечення, в
якому вказала, що вважає заяву ОСОБА_2
необґрунтованою та такою що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав. Всупереч п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 p. N 4 "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", позивач не надав
документів чи інших доказів, які
підтверджують наявність моральної
шкоди, протиправність діяння
відповідача, вину відповідача в її
спричиненні. Позивач, в порядку
передбаченому ст.29 КЗпП України,
укладаючи з відповідачем трудовий
договір, був повідомлений під розпис
про важкі, шкідливі та небезпечні умови
праці, можливі негативні наслідки цих
умов праці, вплив їх на стан здоров'я та
пов'язані з цими умовами праці пільги
та компенсації. Проте позивач свідомо
йшов працювати в шкідливих, важких та
небезпечних умовах праці. Отже сама
важкість, небезпечність та шкідливість
технологічного процесу виробництва по
видобутку вугілля на підприємстві
відповідача не є достатньою та
самостійною підставою для
відповідальності підприємства у
вигляді моральної шкоди по ушкодженню
здоров'я працівника при виконанні ним
трудових обов'язків.

Згідно актів форми Н-1 та Н-5 вбачається,
що основною причиною нещасного випадку
стало - не приведення робочого місця в
безпечний стан, несвоєчасна оборка
навислих шматків породи позивачем,
перед початком виконання робіт, що є
порушенням стаття 14 Закону України
«Про охорону праці», в якої зазначений
обов'язок працівника щодо додержання
вимог нормативно-правових актів з
охорони праці.

Працівник несе безпосередню
відповідальність за порушення
зазначених вимог Особою, яка порушила
правила безпеки, вказаний сам
постраждалий, який порушив п.3.2
«Інструкції з охорони праці,
безпечного виконання робіт та
поведінки в шахті гірника очисного
забою». Каліцтво позивача заподіяно не
тільки з вини власника а й внаслідок
грубої необережності самого
потерпілого. У даному разі
застосовується змішана
відповідальність.

За висновком МСЕК від 20.08.2013р. ОСОБА_2
встановлено 50% втрати працездатності,
третя група інвалідності згідно
нещасного випадку на виробництві, що
стався 05.03.2012 року, та встановлена дата
чергового переогляду 01.06.2014 р. Термін
«моральна шкода» означає шкоду, що
полягає в певних негативних змінах в
психічному стані особи, а тому, факт
наявності такої моральної шкоди, (без
врахування інших складових умов її
відшкодування), згідно з п.2 ст.145 ЦПК
України, обов'язково має бути
встановленим проведенням відповідної
експертизи.

У вищевказаній довідці МСЕК відсутній
висновок про те, що внаслідок цього
ушкодження здоров'я крім стійкої
втрати працездатності МСЕК встановила
ОСОБА_2 ще і наявність факту моральної
шкоди, а отже і підстави для подання
позову про її відшкодування відсутні.

Позивач у своєму позові намагається
довести моральну шкоду, керуючись
власною оцінкою, а оскільки вартість
душевних страждань є суб'єктивною
категорією, то згідно із ст.60 ЦПК
України, сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
ОСОБА_2 просить стягнути з ТОВ «ДТЕК
СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ» моральну шкоду у
вигляді грошової суми в розмірі 50 000
грн., але не обґрунтовує та не надає
жодного документа підтверджуючого те,
що саме 50 000 грн. компенсують її
моральну шкоду, а не 3 000 грн. або 100 грн.
Із якого розрахунку Позивач визначив
суму у 50 000 грн., та які мотиви, що
обґрунтовують розмір зазначеної суми
невідомі. У позовній заяві приведені
доводи, які не підтверджені ніякими
доказами, для визначення розміру
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди. Крім того, не надано жодного
підтверджуючого документу про
проходження періодичних курсів
лікування та обстежень, про які
зазначено у позові.

Відшкодування моральної шкоди
позивачу за рахунок ТОВ «ДТЕК
СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ», яку він пов'язує з
неможливістю працювати за фахом також
суперечить чинному законодавству, а
саме ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», відповідно до якого
Фонд повинен за висновком
лікарсько-консультаційної комісії
(далі - JIKK) або медико-соціальної
експертної комісії (далі - МСЕЮ
проводити навчання та
перекваліфікацію потерпілого у
власних навчальних закладах або на
договірній основі в інших закладах
перенавчання інвалідів, якщо внаслідок
ушкодження здоров'я або заподіяння
моральної шкоди потерпілий не може
виконувати попередню роботу;
працевлаштовувати осіб із зниженою
працездатністю. Виходячи з
вищенаведеного ТОВ «ДТЕК
СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ» є неналежним
відповідачем по справі, оскільки усі
вимоги позивача стосуються виключно
Фонду соціального страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання».

Застосовуючи норми ст.237-1 КЗпП України,
які не поширюються на правовідносини,
що виникли між позивачем і
відповідачем, позивач не врахував
положення ст.9 цього Закону та те, що ці
правовідносини регулюються законами
України з окремих видів
загальнообов'язкового державного
страхування, іншими нормативно -
правовими актами, які містять норми
щодо загальнообов'язкового державного
страхування, зокрема Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності». Норми закону, яка
передбачає такий обов'язок роботодавця
по відшкодуванню шкоди, завданої
здоров'ю працівника при виконанні ним
трудових обов'язків, поряд з Фондом (чи
окремо від нього) немає, оскільки
параграф 2 глави 82 ЦК України про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю особи, не поширюється на
випадки, які виникли на виробництві із
застрахованими особами

Просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
позову до ТОВ «ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ»
про стягнення моральної шкоди
внаслідок отриманої виробничої травми
на виробництві за безпідставністю та
необґрунтованістю.

Суд, дослідивши матеріали справи, та
докази на підставі ст. 60 ЦПК України,
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП відшкодування
працівнику моральної шкоди у разі
порушення його законних прав, що
призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя,
провадиться власником або
уповноваженим ним органом в порядку,
встановленим законодавством.

Відповідно Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31.03.1995 року. За моральну
(немайнову) шкоду, заподіяну
працівником під час виконання трудових
обов'язків, відповідальність несе
організація з якою цей працівник
перебуває у трудових відносинах, а
останній відповідає перед нею в
порядку регресу (статті 130. 132-134 КЗпП (
322-08 ) якщо спеціальною нормою закону не
встановлено іншого (наприклад, ст. 47
Закону України «Про телебачення і
радіомовлення» (3759-12).

У судовому засіданні відповідними
документами встановлено, та сторонами
не заперечується, що позивач з 13.09.2010 по
29.12.2011 рр. працював на ВП «Шахта
«Червоний Партизан» ДП
«Свердловантрацит», з 30.12.2011 по 21.06.2012
рр. на ВП «Шахта «Червоний Партизан»
ТОВ ДТЕК «Свердловантрацит» та 21.06.2012
р. звільнений відповідно до ст. 40 ч. 2
КЗпП України (стан здоров'я перешкоджає
продовженню даної роботи).

Відповідно до копії довідок МСЕК серії
10 ААА № 094154 від 21.06.2012 р. первино
позивачу встановлено 50 % ступеню втрати
професіональної працездатності з
19.06.2012 року по 01.07.2013 року та серія 10 ААА
№ 222884 від 20.08.2013 р. повторно позивачу
встановлено 50 % ступеню втрати
професіональної працездатності з
01.07.2013 року - до 01.07.2014 року з приводу
травми на виробництві 05.03.2012 р.,
підставою є Акт № 14 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом,
відповідно до якого причинами
нещасного випадку стало не приведення
робочого місця в безпечний стан,
несвоєчасна оборка навислих шматків
породи та відсутність контролю з боку
змінного нагляду за безпечним
виконанням робіт.

У відповідності зі ст. 153 КЗпП
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

У судовому засіданні встановлено, що у
зв'язку з небезпечними умовами праці,
низьким рівнем техніки безпеки та
впливом комплексу виробничих
шкідливих факторів на ВП шахта
«Червоний Партизан» ТОВ «ДТЕК
«Свердловантрацит», які не відповідали
вимогам ст. 153 КЗпП, відповідно до
висновку акту Н-1 від 24.04.2012 р. № 14 про
нещасний випадок, виписок з історії
захворювань, епікризів, стали причиною
втрати його працездатності у ступені 50
%.

Пошкодженням здоров'я внаслідок
професійного захворювання позивачеві
завдано моральну шкоду, яка обумовлена
моральними та фізичними стражданнями з
приводу пошкодження здоров'я,
погіршенням життєвих умов, що потребує
від нього додаткових зусиль для
організації свого життя внаслідок
втрати професійної працездатності, він
частково втратив професійну
працездатність, вимушений
регулярно проходити обстеження та
лікування в медичних установах,
відчуває фізичний біль та душевні
страждання, позбавлений можливості
реалізації своїх здібностей, змушений
постійно приймати лікарські препарати,
постійно відчуває наслідки
професійного захворювання, що свідчить
про заподіяння позивачу моральної
шкоди.

Суд не приймає довід відповідача про
те, що для визнання факту завдання
позивачу моральної шкоди необхідно
висновок МСЕК про наявність заподіяння
такої шкоди, оскільки такий висновок
МСЕК необхідний у разі відсутності
стійкої втрати працездатності, а
позивачу завдана стійка втрата
працездатності у розмірі 50% вперше
21.06.2012 р. також відповідачем не надано
доказів того, що при укладанні
трудового договору з позивачем він,
відповідно до ст. 29 КЗпП України, був
повідомлений про важкі, шкідливі та
небезпечні умови праці, можливі
негативні наслідки цих умов праці на
стан його здоров'я та пов'язані з цими
умовами праці пільги та компенсації.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Порядок відшкодування моральної
шкоди визначається законодавством.

У судовому засіданні на основі аналізу
приведених вище доказів вірогідно
встановлено вину відповідача у
спричинені позивачеві моральної шкоди
внаслідок пошкодження здоров'я, що є
підставою для задоволення його позову
частково.

Враховуючи глибину моральних та
фізичних страждань позивача з приводу
пошкодження здоров'я внаслідок
професійного захворювання, ступінь
втрати ним професійної працездатності,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача 5 000
грн. в порядку відшкодування моральної
шкоди та судові витрати на користь
держави, задовольнивши позов частково.

На підставі ст. ст. 153, 237-1 КЗпП
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209,
213-215, 218, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРИШИВ:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю ДТЕК
«Свердловантрацит» на користь ОСОБА_2 в
рахунок стягнення моральної шкоди у
зв'язку з нещасним випадком на
виробництві 5 000 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю ДТЕК
«Свердловантрацит» на користь держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення до
Свердловського міського суду
Луганської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
ЛОГВІНА Л.С.