АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22 -8824 /2014р.
Головуючий у І інстанції Шереметьєва
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М.,Слюсар Т.А.

При секретарі Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 28 травня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛІМАР", ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору поставки, -

в с т а н о в и л а:

У квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ТОВ " ЛІМАР " , ОСОБА_2
про визнання договору поставки
кухонного обладнання недійсним.

Зазначала , що після смерті її чоловіка
ОСОБА_3 вона успадкувала 50% Статутного
капіталу " ТОВ " ЛІМАР", а інші 50% -
належали матері директора ТОВ "ЛІМАР
" ОСОБА_2, ОСОБА_4, які після її смерті
були успадковані відповідачем.

Під час досудового розслідування , яке
було відкрите Солом'янським РУ ГУ МВС
України у м. Києві за ч.1 ст. 190 КК
України щодо неправомірних дій
посадових осіб ТОВ " ЛІМАР" їй стало
відомо , що 26 липня 2007 року директор
ТОВ " ЛІМАР " ОСОБА_2 уклав договір
поставки №4 з ПП " ОСОБА_5" кухонного
обладнання на загальну суму 1 759 457,00
грн.

Посилаючись на те , що зазначений
договір був укладений з порушенням
вимог закону просила визнати його
недійсним.

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 28 травня 2014 року в
позові ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЛІМАР",
ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
поставки відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги,
оскільки судом неповно з'ясовані
обставини справи та порушені норми
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну
скаргу і просила її задовольнити з
підстав, викладених у ній ,
представника ТОВ " ЛІМАР" Мещанінова
А.М. та ОСОБА_2, які заперечували проти
задоволення апеляційної скарги ,
вказуючи на те, що суд обґрунтовано
відмовив у задоволені позову,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав до задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до статей 215, 216 ЦК України
вимога про визнання оспорюваного
правочину недійсним та про
застосування наслідків його
недійсності може бути заявлена як
однією із сторін правочину, так і іншою
заінтересованою особою, права та
законні інтереси якої порушено
вчиненням правочину.

Судом встановлено , що 26.07.2007 року між
ТОВ " ЛІМАР" від імені якої діяв ОСОБА_2
та ПП " ОСОБА_5" був укладений договір
поставки №4 кухонного обладнання на
загальну суму 1 759 457,00 грн.( а.с. 23-25).

За даними ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
засновниками ТОВ " ЛІМАР" були ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_4,
а директором товариства ОСОБА_2(
а.с.26-29).

11.04.2007 року ОСОБА_3 склав заповіт , яким
все належне йому майно на випадок його
смерті заповідав своїй дружині ОСОБА_1

Рішенням Апеляційного суду м. Києва
від 16 січня 2014 року визнано за ОСОБА_1
право власності на частку статутного
капіталу ТОВ " ЛІМАР" вартістю 25 000
грн., що складає 50% розміру статутного
капіталу в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_3( а.с. 9-11).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.9 постанови№7 від 30.05.2008
року "Про судову практику у справах про
спадкування", вирішуючи спір про
спадкування частки учасника
підприємницького товариства,
необхідно враховувати, що це
допускається статтями 130, 147, 166 ЦК ,
статтями 55, 69 Закону України від 19
вересня 1991 року № 1576-XII "Про
господарські товариства" і не підпадає
під заборону пункту 2 частини першої
статті 1219 ЦК. При цьому спадкується не
право на участь, а право на частку в
статутному (складеному) капіталі.

Прийняття рішення про вступ
спадкоємця ( правонаступника )
учасника до ТОВ ( ТДВ ) належить до
компетенції загальних зборів
учасників товариства ( п.30 зазначеної
постанови).

З наведеного випливає, що позивачка не
є стороною оспорюваного договору ,
учасником ТОВ " ЛІМАР" на час його
укладення був її чоловік, який не
ставив питання про визнання цього
договору недійсним в установленому
законом порядку.

Крім того , позивачка не довела , які
саме її права та законні інтереси були
порушені вчиненням оспорюваного нею
правочину, оскільки вонане
буластороною цьогоправочину.

Виходячи з наведеного , суд
обґрунтовано відмовив у задоволені
позову.

Посилання в апеляційній скарзі на
неповноту з'ясування обставин справи є
безпідставним, оскільки судом
з'ясовані обставини , що мають значення
для правильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не дають підстав вважати,
що мало місце порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає підстав до задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України ,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
а рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 28 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: