Ухвала

іменем україни

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Коротуна В.М.,Штелик С.П.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - Суховільська
сільська рада Городоцького району
Львівської області, про визнання
недійсним державного акта на право
власності на земельну ділянку, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Городоцького районного суду
Львівської області від 14 грудня 2011 року
та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області
від 7 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом про визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що рішенням Суховільської
сільської ради Городоцького району
Львівської області від 5 листопада 2000
року

№ 216 йому було надано земельну ділянку
АДРЕСА_1 площею 0,10 га для будівництва
індивідуального будинку

та споруд, на підстав якого позивачем
було виготовлено будівельний

паспорт на забудову указаної земельної
ділянки.

Вказував, що відповідно до державного
акту про право власності серії ЯД № 511024
від 12 січня 2009 року, відповідач є
власником земельної ділянки площею 0,2546
га для ведення особистого селянського
господарства, яка розташована навпроти
його ділянки.

Однак позивач, при виготовленні
технічної документації для отримання
державного акту про право власності на
свою земельну ділянку, виявив накладку
координат розміром 0,02 га земельної
ділянки відповідача на належну йому
земельну ділянку АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що його права, як
власника земельної ділянки, були
порушені, просив визнати недійсним
державний акт про право власності на
землю серії ЯД № 511024 від 12 січня 2009
року, виданий на ім'я відповідача.

Рішенням Городоцького районного суду
Львівської області від

14 грудня 2011 року, залишеним без змін
ухвалою колегії суддів

судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області

від 7 квітня 2014 року, позовні вимоги
ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним державний акт про
право власності на земельну ділянку
серії ЯД № 511024, виданий 12 січня 2009 року
ОСОБА_5 на земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,2546 га в с. Суховоля
Городоцького району Львівської
області.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати судові рішення і ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився і апеляційний суд, виходив з
того, що рішення Суховільської
сільської ради народних депутатів
Городоцького району Львівської
області від 5 листопада 2000 року № 216 про
надання у власність земельної ділянки
ОСОБА_4 для будівництва
індивідуального будинку було і є
чинним на момент прийняття рішення
Суховільською сільською радою
народних депутатів Городоцького
району Львівської області від

5 жовтня 2006 року № 90 про надання
земельної ділянки ОСОБА_5 для ведення
особистого селянського господарства.

Суди правильно керувались ч. 5 ст. 116 ЗК
України, якою визначено, що надання
земельної ділянки у користування, що
перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
її вилучення, тому дійшли правильного
висновку, що земельна ділянка ОСОБА_5
була передана останній у власність в 2006
році без попереднього її вилучення, в
той час коли у 2000 році земельна ділянка
вже була надана ОСОБА_4

Крім цього, постановою Городоцького
районного суду Львівської області від
18 квітня 2011 року встановлено існування
накладок частини земельної ділянки
ОСОБА_5 на частину земельної ділянки
ОСОБА_4, яка в силу ст. 61 ЦПК України
доказуванню не підлягає.

Відповідно до вказаного судова колегія
дійшла висновку, що судами вірно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судові
рішення ухвалені із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх зміни чи
скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Городоцького районного суду
Львівської області від 14 грудня 2011 року
та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області
від 7 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:В.М.
Коротун С.П. Штелик