Провадження № 2/522/4989/14
Справа № 522/4753/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про
забезпечення позову

26 червня 2014 року

м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді -
Домусчі Л.В.,

при секретарі -
Герасименко Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та договором
застави, витрат на правову допомогу та
судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у березні 2014 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та договором
застави у розмірі 96 037,22 грн., витрат на
правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн. та
судового збору у розмірі 961,06 грн..

В судове засідання 26.06.2014 року
з’явився представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від
01.08.13), який заявив та надав суду
клопотання про забезпечення позову
шляхом накладання арешту на майно, яке
належить відповідачу, а саме: житловий
будинок № 10 по вул. Вчительській в с.
Красносілка Комінтернівського району
Одеської області (номер РПВН: 35567628) та
земельну ділянку, яка знаходиться за
адресою: Одеська область,
Комінтернівський район, с. Красносілка,
вул.. Вчительська, 10, кадастровий номер
:02:001:1170. При цьому, в обґрунтування
клопотання зазначив, що заявлені
позовні вимоги нічим не забезпечені та
відповідач ухиляється від виконання
свої зобов’язань, тому вважає за
необхідне скористатися своїм
процесуальним правом наданим ст. 151 ЦПК
України.

В судове засідання не з’явився
відповідач ОСОБА_2, хоча про час, дату та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином у
встановленому порядку, чим позбавив
суд можливості вислухати його думку по
суті питання, причини неявки суду не
повідомив. Неявка відповідача виходячи
із норми ч.1 ст. 153 ЦПК України, не
створює перешкод для вирішення такого
питання.

Суд розглянувши заяву, яка
відповідає вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України,
вивчивши позовну заяву та додані до неї
документи, прийшов до наступного.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення грошових
коштів.

Твердження представника позивача
про те, що не вжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим у подальшому
виконання рішення суду, вважаються
судом обґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено,
що суд може застосувати кілька видів
забезпечення позову, а самі види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

З наявного у матеріалах справи
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об’єктів нерухомого майна
№ 21435256 від 08.05.2014 року вбачається, що
відповідачу на праві власності
належить житловий будинок № 10 по вул.
Вчительській в с. Красносілка
Комінтернівського району Одеської
області (номер РПВН: 35567628) та земельна
ділянка, яка знаходиться за адресою:
Одеська область, Комінтернівський
район, с. Красносілка, вул. Вчительська,
10, кадастровий номер :02:001:1170.

Враховуючи, що предметом позову
позивача є стягнення з відповідача
грошових коштів у значному розмірі, суд
приходить до висновку щодо
співмірності позовних вимог та видами
забезпечення позову, які представник
позивача просить вжити.

Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно це єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об’єкти та
суб’єкти цих прав. Державна реєстрація
речових прав є обов’язковою, держава
гарантує достовірність зареєстрованих
прав на нерухоме майно.

Згідно п.4 Постанови Пленума
Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вивчивши позовну заяву та додані
до неї матеріали, враховуючи те, що
незастосування заходів по
забезпеченню позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання
можливого рішення суду, що вимоги є
співмірними із заявленими вимогами,
суд вважає за можливе задовольнити
заяву представника позивача стосовно
застосування способу забезпечення
позовних вимог до розгляду справи по
суті.

Через це суд вважає, що до
вирішення спору між сторонами по суті,
необхідно накласти арешт на
вищевказане нерухоме майно
відповідача.

Керуючись ст.ст.. 1, 3, 11, 57, 64, 151-153,
208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову -
задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом
накладення арешту на наступне нерухоме
майно, а саме: житловий будинок № 10 по
вул. Вчительській в с. Красносілка
Комінтернівського району Одеської
області (номер РПВН: 35567628) та земельну
ділянку, яка знаходиться за адресою:
Одеська область, Комінтернівський
район, с. Красносілка, вул. Вчительська,
10, кадастровий номер :02:001:1170, яке
належить на праві власності ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_1, І.П.Н. НОМЕР_1).

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень.

Копії ухвали для виконання
направити до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції в
Одеській області (м. Одеса, вул.
Старицького, 10-А) і заяву відповідного
зразка про накладання арешту.

Дана ухвала суду набирає чинності
із дня її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали,
згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя:
Домусчі
Л.В.