Справа № 761/3870/14-ц
Провадження №2/761/2600/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Подмазко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві,
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору:
Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ
АГРІКОЛЬ БАНК», Публічне акціонерне
товариство «МЕГАБАНК», про скасування
арешту з майна, зобов'язання вчинити
дії щодо скасування обтяження речових
прав на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

05 лютого 2014 року позивач звернувся в
суд з позовом, в якому просив визнати
дії Відділу державної виконавчої
служби Шевченківського районного
управління юстиції у місті Києві щодо
внесення до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
запису про арешт квартири АДРЕСА_1,
неправомірними. Також просив
зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві внести відповідні зміни до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна шляхом
вилучення запису про арешт квартири
АДРЕСА_1, що внесений в Єдиний реєстр
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна 17.11.2011 року за №11857966 на підставі
постанови №21053309 від 30.08.2010 року
старшого державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві Савчук
К.П.

Судом до участі в справі в якості
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
було притягнуто Приватне акціонерне
товариство «МЕГАБАНК», оскільки
рішення в даній справі може вплинути на
його права та інтереси, так-як спір
стосується майна, на яке було накладено
арешт для виконання рішення суду, яким
було стягну то кошти на користь
вказаного банку.

До початку розгляд справи по суті,
позивачка подала до суду заяву якою
уточнила свої позовні вимоги, в порядку
ст. 31 ЦПК України. Дана заява була
прийнята судом до розгляду.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що
звернувшись до нотаріальної контори, з
ціллю вчинення нотаріальної дії щодо
своєї квартири АДРЕСА_1, було виявлено
арешт на цю квартиру внесений в Єдиний
реєстр заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна 17.11.2011 року за №11857966
реєстратором Державне підприємство
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України, на підставі постанови
№210533309 від 30.08.2010 старшого державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у
м.Києві Савчук К.П. в процесі виконання
рішення суду за яким з ОСОБА_4 та ОСОБА_1
підлягає до стягнення на користь ПАТ
«Мегабанк» кошти, але на час накладення
арешту на вказану квартиру її
власником уже була позивачка.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити з підстав
викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату та час судового
засідання повідомлвся належним чином.

Представник третьої особи ПАТ
«МЕГАБАНК» протии задоволення позову
заперечила, вважає, що позивачем не
надано належних доказів на
підтвердження його вимог. Разом з тим
зазаначила, що спірна квартира уже
булла реалізована виконавчою службою
для часткового задоволення вимог банку
за рішенням суду.

Третя особа ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» в
судове засідання свого представника не
направило, про час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
причини неявки суду не повідомила. В
попередніх судових засіданнях
представник банку протии позову не
заперечувала.

Заслухавши пояснення представника
позивачки, представника третьої особи
ПАТ «МЕГАБАНК», дослідивши зібрані в
справі письмові докази, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу квартири від 04.02.2011
року, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, за
реєстровим №205, ОСОБА_1 придбала у
власність квартиру АДРЕСА_1. (а.с. 7-10).

Право власності на вказану квартиру
зареєстровано у БТІ 18.02.2011 року, що
підтверджується відповідним записом у
реєстрі права власності на нерухоме
майно. (а.с. 11).

На підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого Приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 28.04.2010 року, видно, що
попереднім власником квартири був
ОСОБА_7.

Позивачка, звернувшись 14.03.2013 року до
нотаріальної контори, виявила арешт на
вищезазначену квартиру, що внесений в
Єдиний реєстр заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна 17.11.2011 року за
№11857966 реєстратором Державне
підприємство «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України, на
підставі постанови №21053309 від 30.08.2010
року старшого державного виконавця
ВДВС ШРУЮ у м.Києві Савчук К.П. Об'єктом
обтяження якого є квартира, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
власником якої є ОСОБА_4.

Крім того, яв вбачається з постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження від 30 08.2010
року держвиконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві арешт на
квартиру АДРЕСА_1, накладено в межах
виконавчого провадження ВП№21053309 за
яким з ОСОБА_1 і ОСОБА_4 солідарно
стягуються кошти на користь ПАТ
«Мегабанк».

Відповідно до вищевказаного договору
купівлі-продажу квартири, витягу про
державну реєстрацію прав, виданого КП
Київського міського БТІ та реєстрації
права власності на об'єкти нерухомого
майна від 16.02.2011 року, витягу з
Державного реєстру правочинів від
04.02.2011 року, на момент винесення
постанови та внесення державним
виконавцем ВДВС ШРУЮ у м.Києві до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна запису про
арешт квартири АДРЕСА_1, власником цієї
квартири уже являлась ОСОБА_1

Отже особа, яка зазначена у накладеному
Відділом ДВС Шевченківського РУЮ у
м.Києві арешті - ОСОБА_4, на даний час та
на момент накладення арешту ВДВС не є і
не був на той час власником
вищезазначеної квартири.

Згідно ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження», звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації (ч.1). У разі відсутності у
боржника коштів та інших цінностей,
достатніх для задоволення вимог
стягувача, стягнення звертається також
на належне боржнику інше майно, за
винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем (ч.5).

Статтею 55 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець має право
звернути стягнення на майно боржника,
що перебуває в інших осіб, а також на
майно та кошти, що належать боржнику
від інших осіб. Зазначені особи
зобов'язані подати на запит державного
виконавця у визначений ним строк
відомості про належне боржнику майно,
що перебуває в них, та майно чи кошти,
які вони мають передати боржнику (ч.1).
Готівкові кошти та майно, що належать
боржнику від інших осіб, вилучаються
державним виконавцем у таких осіб у
присутності понятих на підставі ухвали
суду (ч.3).

Статтею 57 Закону України «Про
виконавче провадження», встановлено,
що арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення (ч.1 ). Арешт на майно боржника
може накладатися державним виконавцем
шляхом: … проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту
(ч.2).

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження», особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутись до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Суд вважає, що стороною позивачки було
доведено належними та допустимими
доказами, що підстав для арешту
квартири АДРЕСА_1 на даний час немає,
оскільки позивачка ОСОБА_1 згідно
договору купівлі-продажу, витягу про
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно №29029281 від 16.02.2011 року
Комунального підприємства Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна, є власником
даної квартири, а також була власником
цієї квартири на ча накладення на неї
арешту, за борговими зобов»язаннями
інших осіб, тому суд вважає за
необхідне зняти арешт з квартири
АДРЕСА_1, накладений на підставі
постанови №21053309 від 30.08.2010 року
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві.

Разом з тим, суд вважає передчасними
вимоги позивача в частині зобов'язання
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції м.Києва про внесення
відомостей про зняття заборони
відчуження квартири АДРЕСА_1 до Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, оскільки рішення
суду в даній справі, яким скасовано
арешт з квартири позивачки, є підставою
для звільнення цієї квартири з-під
обтяження, у зв'язку з чим суд відмовляє
позивачу у задоволенні вказаних
позовних вимог.

Крім того, стороною позивачки не надано
доказів того, що саме до компетенції
відповідача належить внесення
будь-яких відомостей пов'язаних з
обтяженнями та зняттям таких обтяжень
стосовно нерухомого майна в Єдиному
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 57 - 60, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві,
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору:
Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ
АГРІКОЛЬ БАНК», Публічне акціонерне
товариство «МЕГАБАНК», про скасування
арешту з майна, зобов'язання вчинити
дії щодо скасування обтяження речових
прав на нерухоме майно, задовольнити
частково.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1,
накладений на підставі Постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 30.08.2010
року Відділу державної виконавчої
служби Шевченківського районного
управління юстиції у м.Києві.

В решті вимог позов задоволенню не
підлягає.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м.Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м.Києва
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а особами, які не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: