Справа №490/6292/13-ц 24.06.2014 24.06.2014 24.06.2014
Провадження №22-ц/784/1497/14
Головуючий у першій інстанції
апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
Іменем України
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:
Головуючого: Базовкіної Т.М.,
суддів: Лівінського І.В.,
при секретарі судового
засідання - Яценко Л.В.,
за участю: заявника - ОСОБА_3 та
його представника ОСОБА_4,
представника відділу ДВС -
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу
апеляційною скаргою
на ухвалу судді Центрального
районного суду м. Миколаєва від 28
ОСОБА_3 на неправомірні дії
державних виконавців Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
У квітні 2012 року ОСОБА_3
звернувся до суду зі скаргою на дії
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського МУЮ.
У скарзі заявник зазначав, що
рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 02 березня 2010 року з
нього на користь ЗАТ „ОТП Банк"
стягнуто заборгованість за кредитним
договором у розмірі 334747 грн. 90 коп.

24 січня 2011 року Центральним відділом
ДВС Миколаївського МУЮ було відкрито
виконавче провадження. Постановою
державного виконавця цього ж відділу 24
березня 2011 року було накладено арешт на
все належне йому майно.

Відповідно до акту опису та арешту
майна від 24 листопада 2011 року
накладено арешт на належний йому
автомобіль Мітсубіші Паджеро Вагон,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та передано
на зберігання іншій особі.

Постановою відділу ДВС від 07 грудня 2011
року призначено суб'єкта оціночної
діяльності для визначення вартості
вищевказаного автомобіля.

Відповідно до звіту ТОВ „Аспект"
вартість транспортного засобу станом
на грудень 2011 року склала 179101 грн. Після
чого автомобіль було передано на
реалізацію до Миколаївської філії ПП
„Спеціалізоване підприємство
„Юстиція" і 26 березня 2012 року
виставлено на аукціон.

Заявник зазначає, вищевказані дії
було проведено з порушення вимог
Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки Центральний
відділ ДВС не надіслав йому постанову
про відкриття виконавчого провадження,
не запропонував йому виконати рішення
добровільно, не повідомив його про
проведення оцінки належного йому
транспортного засобу, не роз'яснив йому
право на оскарження цієї оцінки та
передав автомобіль на реалізацію, чим
порушив його права як сторони
виконавчого провадження.

Посилаючись на порушення
допущенні при проведенні виконавчих
дій з примусового виконання рішення
суду та неодноразово уточнивши свої
вимоги, заявник просив поновити йому
строк на звернення до суду з даною
скаргою, визнати дії державного
виконавця Центрального відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції Кашніковича А.Г. в частині
неповідомлення його про оцінку
автомобіля Мітсубіші Паджеро Вагон,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та передачі
автомобіля на реалізацію за ціною 179101
грн.; дії державного виконавця цього ж
відділу Ульянова А.Ю. в частині не
проведення рецензії оцінки даного
автомобіля неправомірними.

Ухвалою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 28 березня 2014 року
скаргу ОСОБА_3 в частині оскарження
неправомірних дій державного
виконавця щодо повідомлення про
результати оцінки майна - залишено без
розгляду. Поновлено строк на
оскарження дій державного виконавця
щодо передачі автомобіля на
реалізацію. У задоволенні скарги на
дії( бездіяльність) державного
виконавця щодо відмови у призначенні
рецензії оцінки майна, а також передачі
цього автомобіля на реалізацію -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення по
справі та невідповідність висновків
суду обставинам справи, просив ухвалу
суду скасувати та постановити нову,
задовольнивши його вимоги у повному
обсязі.

У запереченнях на апеляційну скаргу
представник ДВС вказує на
безпідставність її доводів та просить
скаргу відхилити, а ухвалу суду -
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення заявника та його
представника, представника відділу
ДВС, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається
та судом встановлено, що рішенням
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 02 березня 2010 року з
ОСОБА_3 на користь ЗАТ „ОТП Банк"
стягнуто заборгованість за кредитним
договором у розмірі - 334747 грн.90 коп.

Державним виконавцем
Центрального відділу ДВС
Миколаївського МУЮ Квашенком С.С. 24
січня 2011 року відкрито виконавче
провадження за № 23942646 про примусове
виконання рішення за виконавчим листом
№ ц2-673,10, виданого 06 грудня 2010 року
Центральним районним судом м.
Миколаєва, щодо стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості
по кредиту і процентам в сумі 42523,61
доларів США, що еквівалентно - 324373,75
грн., і суми пені та штрафу в розмірі
10374,15грн., а всього в загальному розмірі
334747,90 грн. та судові витрати в розмірі
1950,00 грн. ( т.3 а.с.38).

Постановою державного виконавця
цього ж відділу 24 березня 2011 року було
накладено арешт на все належне ОСОБА_3
майно ( т.3 а.с.37).

Відповідно до акту опису та
арешту майна від 24 листопада 2011 року
накладено арешт на належний йому
автомобіль Мітсубіші Паджеро Вагон,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та
переданий на зберігання іншій особі (
т.3 а.с.34-36).

Постановою відділу ДВС від 07
грудня 2011 року було призначено суб'єкта
оціночної діяльності для визначення
вартості вищевказаного автомобіля (
т.3 а.с.8).

Відповідно до звіту ТОВ „Аспект"
вартість транспортного засобу станом
від 27 грудня 2011 року на грудень 2011 року
склала 179101 грн.( т.3 а.с.11-28).

Після чого автомобіль було
передано на реалізацію до
Миколаївської філії ПП
„Спеціалізоване підприємство
„Юстиція" і 26 березня 2012 року
виставлено на аукціон.

В силу ст. ст. 383, 384 ЦПК України, ч. 4 ст. 82
Закону України «Про виконавче
провадження» рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ.

Відповідно до ст.385 ЦПК України
скаргу на рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадових особи може бути подано до
суду у десятиденний строк. Тобто даний
строк є процесуальним і може бути
поновлений за наявності поважних для
цього причин за заявою заявника.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
дізнався про оцінку автомобіля ще в
лютому 2012 року, оскільки йому 03 лютого
2012 року було направлено повідомленя
про оцінку автомобіля.

Згідно ч.1,3 ст.58 Закону України
„Про виконавче провадження" ( в
редакції чинній на час вчинення
оскаржуваних дій) для оцінки
транспортних засобів державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання,
який провадить свою діяльність
відповідно до Закону України „ Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні". Державний виконавець
повідомляє про результати визначення
вартості чи оцінки майна сторони. У
разі якщо сторони не згодні з
результатами визначення вартості чи
оцінки, вони мають право подати
державному виконавцеві заперечення в
10-денний строк з дня надходження
повідомлення. Сторона вважається
ознайомленою з результатами
визначення вартості чи оцінки
арештованого майна, якщо їй надіслано
повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим лисом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, достовірно
встановленим державним виконавцем.

Повідомлення про оцінку майна
боржника ОСОБА_3 останньому направлено
державним виконавцем Центрального
ВДВС 03 лютого 2012 року за декількома
адресами, в тому числі як за адресою
вказаною у виконавчому листі, так і за
адресою зазначеною ОСОБА_3 у своєму
листуванні - АДРЕСА_1.

Факт надіслання вказаного числа
ОСОБА_3 повідомлення встановлено судом
при розгляді скарги ОСОБА_3 на дії
державного виконавця, про що зазначено
в судовому рішенні - ухвалі
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 10 вересня 2012 року.

Крім того, зміст повідомлення
було продубльовано у відповіді
начальника Центрального ВДВС ММУЮ від
23 лютого 2012 року, надісланої ОСОБА_3, на
його скаргу ( т.3 а.с.107).

Про отримання вказаної відповіді
наприкінці лютого 2012 року йдеться і в
заяві ОСОБА_3 від 17 грудня 2012 року, копія
якої ним надана до суду ( т.3 а.с.109)

Дійшовши вірного висновку, що зі
скаргою з приводу оцінки майна та
проведення звіту ОСОБА_3 звернуся до
суду понад встановлений ЦПК України
строки, тобто лише у квітні 2012року, суд
обґрунтовано залишив без розгляду
скаргу в цій частині. Висновок суду про
відсутність підстав для поновлення
строку на подачу скарги є
обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та
суперечать вимогам закону та
матеріалам справи.

Відповідно до ч.3 ст.58 Закону
України „Про виконавче провадження"
державний виконавець повідомляє про
результати визначення вартості чи
оцінки майна сторони. У разі якщо
сторони не згодні з результатами
визначення вартості чи оцінки, вони
мають право подати державному
виконавцеві заперечення в 10-денний
строк з дня надходження повідомлення.

Як вбачається із матеріалів
справи та встановлено судом, 11 квітня
2012 року ОСОБА_3 надіслав державному
виконавцеві заяву - заперечення, в
якій, зокрема, просить і про
призначення рецензії оцінки
арештованого майна.

18 квітня 2012 року державним
виконавцем у відповідності до положень
ст. ч.3 ст.58 Закону України "Про
виконавче провадження" в проведенні
рецензії відмовлено, в зв'язку з
пропуском боржником визначеного цим
законом десятиденного строку.

Враховуючи обставини справи та
матеріали справи, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для визнання
незаконними дій державного виконавця в
цій частині, оскільки скаржником без
поважних причин не було дотримано
процедури щодо звернення до
державного виконавця з відповідною
заявою в строки визначені Законом
України "Про виконавче провадження".

Як вбачається із матеріалів
справи, належний ОСОБА_3, автомобіль
було передано на реалізацію 14 лютого 2012
року ( т.3 а.с.4).

Оцінка вартості даного майна
ОСОБА_3 своєчасно оскаржена ним не була.

Крім того, своїм правом звернення
за рецензією оцінки вартості майна в
строк до 11 березня 2012 року він не
скористався. Підстав для проведення
рецензії на час його звернення до
державного виконавця у квітні 2012 року
були відсутні.

А тому його посилання на
неправомірність дій державного
виконавця щодо передачі майна на
реалізацію з вартістю визначеною
звітом ТОВ „Аспект" від 27 грудня 2011
року є безпідставними.

З урахуванням встановленого та
положень вказаних норм, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відсутність порушень з боку державного
виконавця при передачі майна на
реалізацію, а тому обґрунтовано
відмовив у задоволенні скарги.

Доводи апеляційної скарги в цій
частині висновків суду не
спростовують, не свідчать про
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального
права та в основному зводяться до
незгоди з висновком суду щодо відмови
у задоволенні скарги.

За таких обставин у задоволенні
апеляційної скарги належить відмовити,
а ухвалу суду першої інстанції
залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
ухвалу судді Центрального районного
суду м. Миколаєва 28 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення, і
з цього часу може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: