Справа № 732/2421/13-ц
провадження № 2/732/38/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"10" січня 2014 р.

м. Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі:
головуючого судді – Соколова О.О.,
секретарі – Шевеленко К.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1; за
дорученням: ОСОБА_2 до Макишинської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
права власності; -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати за ним право
власності на домоволодіння,
розташованого по провулку Миру, б. № 2, в
с. Макишин, Городнянського району,
Чернігівської області, після смерті
його дружини ОСОБА_6, померлої 15.04.2010
року.

Позов обґрунтовується тим, що на
зазначений будинок з надвірними
будівлями та спорудами не була
проведена первинна реєстрація права
власності.

Відповідно до записів по господарчій
книги у спірному домоволодінні були
зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_6, яким
належало по 1/2 частині вказаного
домоволодіння.

Даний житловий будинок з побутовими та
господарськими спорудами побудований
у 1921 – 1962 роках.

У судове засідання представник позивач
не з'явився, завчасно подав заяву, в
якій заявив письмове клопотання про
підтримання позовних вимог в повному
обсязі та розгляд справи без його
участі.

Представник відповідача –
Макишинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області у судове засідання не з'явився,
оскільки сільський голова подав до
суду заяву про розгляд справи без
участі їх представника, проти позову
сільська рада не заперечує .

Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у
разі визнання позову відповідачем суд
за наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

У відповідності до положень частини 2
статті 197 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши усі наявні матеріали
справи, встановивши наявність
обставин, якими обґрунтовуються
вимоги, визначившись щодо
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами, а також щодо
правових норм, якими врегульовані ці
правовідносини, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Достовірними доказами встановлено, що
після 15 квітня 1991 року, із вступом в
силу Закону України «Про власність»
майно вказаного двору не змінилося.

Доказів того, що спірний житловий
будинок станом на 15 квітня 1991 року було
переведено до іншої суспільної групи,
матеріали цивільної справи не містять.

Підстав вважати його самочинно
збудованим майном суд не вбачає.

Факт смерті ОСОБА_6 підтверджується
свідоцтвом про смерть (а.с.7).

Як встановлено у судовому засіданні
позивач зверталась до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Враховуючи, що за життя спадкодавця
ОСОБА_6 не оформили та не зареєструвала
своє право власності на вказане
нерухоме майно, це унеможливлює
реалізацію спадкових прав позивача як
спадкоємця за законом та перешкоджає в
реєстрації його речових прав.

З спадкоємців крім позивач ніхто
спадщину не прийняв та з заявами про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори не звертався.

Суд бере до уваги особливість забудови
спірного будинку, який було збудовано в
1921 – 1962 роках в системі колгоспного
двору. Зокрема, ч.4 ст.3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачає, що права на нерухоме майно,
що виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Також позовні вимоги підтверджуються:
довідкою Гооднянського районного
госпрозрахункового бюро технічної
інвентаризації (а.с.9), довідкою
Макишинської сільської ради
Городнянського району (а.с.14), витягом
про реєстрацію в спадковому реєстрі
(а.с.32) та іншими матеріалами справи.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов
об'єктивного висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.120,123, 529 ЦК УРСР, ст.392 ЦК України,
сг.ст.10,11,158,174,197, 209, 212-215, 294 ЦПК України;-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок зазначеному в
технічному паспорті під літерами: А-1
житловий будинок, з а-1 прибудовою
загальною площею 66,1 кв.м., в тому числі
житлової 25,1 кв.м., допоміжною площею 41,0
кв.м. разом з надвірними будівлями та
спорудами: Б-1 сарай, В-1 сарай, Г-1 погріб,
Д-1 сарай, 1 огорожа за адресою: провулок
Миру, № 2, с. Макишин, Городнянського
району Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Соколов
О.О.