У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Голінко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 від імені якої діє представник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 жовтня 2013 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кей-Колект до ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30 жовтня 2013 року задоволено позов.

ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 від імені якої діє представник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали апеляційну скаргу в якій клопочуть перед апеляційною інстанцією стосовно скасування рішення суд та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову. Мотивують, вимоги тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам норм процесуального та матеріального права.

Апелянти ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, проте про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, але в супереч вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України не повідомив, суд про причини неявки в судове засідання та не просив відкласти розгляд справи. Приймаючи до уваги зазначене та виходячи з вимог п. 2 ч. 1 ст. 169, ч. 1 ст. 3031 й ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів уважає, що розгляд справи слід провести за відсутності незявившихся сторін.

Представники апелянтів ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в особі ОСОБА_2 і ОСОБА_4 підтримали вимоги скарги та просили задовольнити таку з наведених підстав.

Відповідач ОСОБА_6 Кей-Колект не зявилось в судове засідання, але про час та місце судового засідання повідомлено. Заяви про відкладення розгляду справи не подало.

Протягом судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ УкрСиббанк та ОСОБА_6 Кей-Колект укладено 12.12.2011 року Договір факторингу №1 за умовами якого Клієнт відступив Фактору право своєї вимоги до боржників. Одночасно з відступленням права вимоги до Фактора перейшли всі права Клієнта за усіма Договорами забезпечення. Факт відступлення права вимоги засвідчено актом приймання-передачі прав вимоги від 12.12.2011 року. Про відступлення права вимоги, відповідачі повідомлені ПАТ УкрСиббанк. ОСОБА_7 розрахунку заборгованості станом на 12.02.2013 року за позичальником ОСОБА_1 значиться заборгованість по кредиту на загальну суму 37174,83 долари США, що за курсом НБУ еквівалентно сумі 297138,42 гривні. Поручителі ОСОБА_3 і ОСОБА_5 зазначену заборгованість не погасили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до думки, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступних мотивів.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводом апеляційної скарги є те, що з позовом у суд звернулось ОСОБА_6 Кей-Колект з яким ОСОБА_3 не має жодних цивільно-правових відносин. Поручителі не повідомлялись щодо зміни кредитора в зобовязанні. У договорі факторингу не зазначено, що право вимоги в зобовязанні передається іншому кредитору та не надано доказів продажу боргу ОСОБА_1. Зазначене вказує на те, що ОСОБА_6 Кей-Колект є неналежним позивачем у справі. Кредит видано в іноземній валюті, тоді як ОСОБА_6 Кей-Колект не отримувало ліцензії на здійснення валютних операцій. А звідси, ОСОБА_6 Кей-Колект не має права вимоги суми заборгованості в іноземній валюті.

Проте такі доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За правилами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

Звертаючись у суд із позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач виходив із прав нового кредитора набутих внаслідок Договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року в звязку з відступленням права вимоги з боку Клієнта до відповідачів. Одночасно з відступленням із боку Клієнта права вимоги до Фактора перейшли також усі права за договорами забезпечення основного зобовязання. Станом на 12.02.2013 року за позичальником виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 37174,83 долари США, що по курсу НБУ становить 297138,42 гривні. Зобовязання позичальника забезпечені порукою з боку ОСОБА_3 і ОСОБА_5, але заборгованість не погашена.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

ОСОБА_7 даної норми між ПАТ УкрСиббанк та ОСОБА_6 Кей-Колект укладено 12 грудня 2011 року Договір факторингу № 1 (далі-Договір № 1) та як передбачено п. 1.1. цього Договору Клієнт зобовязався передати у власність Фактору, а Фактор прийняти права Вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. За п. 1.4. цього Договору, одночасно з відступленням права Вимоги до Фактора переходять усі права Клієнта за усіма Договорами забезпечення, а.с. 35-43.

На підставі п. 3.1. Договору № 1 права Вимоги переходять від Клієнта до Фактора у Дату відступлення, після чого Фактор одержує право вимоги від Боржників і Гарантів виконання всіх зобовязань за Первинними договорами, і Договорами забезпечення.

А відступлення Права вимоги засвідчується складанням Сторонами акта приймання-передачі прав вимоги за формою згідно з Додатком 2 до цього Договору, п. 3.2. Договору № 1.

ОСОБА_7 приймання-передачі прав вимоги від 12.12.2011 року на виконання Договору № 1, Клієнт передав (відступив) Права вимоги Факторові, а Фактор прийняв Права вимоги. Клієнт і Фактор визнали, що відступлення Права вимоги набуло чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього ОСОБА_7, а.с. 86.

На виконання вимог п. 3.5. Договору № 1 ПАТ УкрСиббанк (Клієнт) виконав свій обовязок щодо повідомлення Боржника й Гарантів про відступлення Прав вимоги протягом 30 днів із Дати відступлення.

Зазначене підтверджується Повідомленнями за №№ 12-22/26983 і 12-22/26984 від 15.12.2011 року про Відступлення прав вимоги за Кредитним договором боржника ОСОБА_1 і поручителів ОСОБА_3 і ОСОБА_5. У повідомленнях зазначено, що вся документація, інформація та дані по сторонам передана ОСОБА_6 Кей-Колект та вказано, що до сплати підлягає сума заборгованості у розмірі 32821,50 доларів США. Дані повідомлення надіслані Боржнику й Гарантам рекомендованими листами, згідно списків, а.с. 106-108, 109, 110.

Таким чином, боржник ОСОБА_1 та поручителі ОСОБА_3 і ОСОБА_5 зобовязані у відповідності до змісту ч. 1 ст. 1082 ЦК України здійснювати платежі Факторові.

Наведені обставини вказують на те, що ОСОБА_6 Кей-Колект у відповідності до вимог норм чинного законодавства набуло всіх прав нового Кредитора у кредитних правовідносинах, а тому є належним позивачем у справі.

Таким чином, твердження апелянтів, що ОСОБА_6 Кей-Колект є неналежним позивачем не відповідає матеріалам справи.

Позовні вимоги стосовно розміру суми заборгованості за кредитним договором № 0 від 29.05.2008 року зазначені в розрахунку до позову, станом на 12 люте 2013 року такі становлять 25724,78 доларів США по кредиту й 11,450,05 доларів США по відсоткам за користування кредитом, а всього на загальну суму 37,174,83 долари США, що еквівалентно по курсу НБУ 297138,42 гривень, а.с. 25-26, 26-30, 31.

Узяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами ОСОБА_1 не виконує. А також, поручителі ОСОБА_3 і ОСОБА_5 не виконують своїх обовязків по погашенню заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_6 Кей-Колект.

Із зазначеними обставинами погодились й представники ОСОБА_2 і ОСОБА_4, які пояснили в судовому засіданні, що заборгованість по кредитному договору не погашається їх довірителями на час судового розгляду.

Що ж стосується тверджень апелянтів, що ОСОБА_6 Кей-Колект не вправі ставити вимоги про стягнення заборгованості по кредиту в іноземній валюті, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору № 0 від 29.05.2008 року, Банк зобовязався передати Позичальнику кредит в іноземній валюті (Долари США) у сумі 27000,00 доларів США, а Позичальник зобовязався прийняти ці кредитні кошти й повернути їх Банку, а.с. 4. Здійснення фінансових послуг Банк проводив у відповідності до банківської ліцензії на здійснення валютних операцій.

У свою чергу, ОСОБА_6 Кей-Колект придбало за відповідну плату в ПАТ УкрСиббанк 12.12.2011 року внаслідок укладення Договору факторингу № 1 право грошової вимоги до третьої сторони (боржника).

Зазначені правовідносини не повязані зі здійсненням ОСОБА_6 Кей-Колект валютних операцій, оскільки йдеться не про видачу іноземної валюти, а про стягнення кредитного боргу на підставі договору Факторингу.

А згідно Додатку до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи № 300 серія ФК від 08.12.2011 року - ОСОБА_6 Кей-Колект як фінансова установа, має право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства у виді : факторингу, а.с. 33 на звороті.

Та виходячи з розяснень зазначених у п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Позаяк, ОСОБА_6 Кей-Колект є новим Кредитором, а тому позовна вимога про стягнення іноземної валюти визначена у грошовому еквіваленті гривні за офіційним курсом відповідної валюти. Та на підставі вимог ч. 2 ст. 533 ЦК України суд і стягнув із відповідачів відповідну суму в іноземній валюті із зазначенням такої в гривнях за офіційним курсом НБУ.

За наведених обставин, твердження апелянтів не можна визнати слушним.

Позаяк доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та вище наведеного, а тому колегія суддів у відповідності до вимог передбачених ст. ст. 213, 308 ЦПК України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін .

Ураховуючи з наведеного та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів :

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 від імені якої діє представник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили .

Головуючий : __________________ Судді : _________________ _________________