УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді
Антипової Л.О.

при секретарі
Філімоновій Ю.О.

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на
дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції Шеремет Юлії Михайлівни та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою
на дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції Шеремет Юлії Михайлівни та
зобов'язання вчинити певні дії. Зі
змісту скарги вбачається, що на
виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ в м.
Києві знаходиться виданий
Дніпровським районним судом м. Києва
виконавчий лист №2-2975/1-10 про стягнення
з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
заборгованості у сумі 30 458,69 грн.
Постановою головного державного
виконавця від 10.02.2014 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження на примусове виконання
вказаного виконавчого листа. В своїй
скарзі скаржник посилається на те, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 10.02.2014 р. винесена
державним виконавцем вже після
пропуску строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання, в
зв'язку із чим вважає її незаконною та
такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник ВДВС
Дніпровського РУЮ в м. Києві
заперечувала проти задоволення скарги,
та просила залишити її без розгляду, в
зв'язку із пропуском скаржником строку
на оскарження оскаржуваної постанови
про відкриття виконавчого провадження.

Суд, вислухавши пояснення державного
виконавця, дослідивши скаргу, додані до
неї документи, суд вважає, що скарга
підлягає залишенню без розгляду з
наступних підстав.

Спори щодо оскарження рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця
під час виконання судового рішення
врегульованоРозділом VII Цивільного
процесуального кодексу України (далі
по тексту - ЦПК України) та Законом
України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи. А частиною 1 ст. 385
цього Кодексу встановлено, що скаргу
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 385 ЦПК України
пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

За змістом ч. 1 ст. 72 ЦПК України право
на вчинення процесуальної дії
втрачається із закінченням строку,
встановленого законом або судом. А
частиною 2 цієї статті встановлено, що
документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, у своєму листі №24-152/0/4-13 від
28.01.2013 року «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення у цивільній справі»
зазначив, що право на звернення до суду
є строковим. Скаргу на рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод. Якщо зі скарги
вбачається, коли заявник дізнався про
порушення свого права, і при цьому
скарга подана з пропущенням
встановленого строку та відсутнє
клопотання про поновлення цього
строку, суддя, на нашу думку, має право
залишити скаргу без розгляду на стадії
відкриття провадження у справі. Це
повністю відповідає положенням статей
11, 72 ЦПК щодо диспозитивності
цивільного судочинства. При цьому
заявнику роз'яснюється його право на
подання клопотання про поновлення
пропущеного строку.

Таким чином, враховуючи те, що
скаржником при зверненні до суду з
вимогами про визнання незаконними дій
старшого державного виконавця ВДВС
Дніпровського РУЮ в м. Києві та
зобов'язання вчинити певні дії,
пропущено встановлений ч. 1ст. 385 ЦПК
десятиденний строк, суд дійшов
висновку про залишення скарги ОСОБА_1
без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись
стст. 72, 209, 210, 383, 385 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції Шеремет
Юлії Михайлівни та зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без
розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подання до Апеляційного суду м.
Києва, протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: