АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/3797/14
Головуючий 1 інст. -
Справа 639/8427/13-ц
Категорія - право власності
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів:
Кірсанової Л.І.,

Борової С.А.,

при секретарі -
Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

на рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 10 серпня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до
Харківської міської ради про визнання
права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулася до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що їй, ОСОБА_5, на праві власності
належить житловий будинок АДРЕСА_1, на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого ОСОБА_6, приватним
нотаріусом ХМНО 14.01.2009р., за реєстр. № 8;
зареєстрованого у КП «ХМБТІ», р.№ 23794866.
Рішенням Жовтневої районної ради м.
Харкова від 03.03.09 року, № 17-2 їй надано
дозвіл на будівництво нового житлового
будинку в два поверхи з мансардою і
підвальним приміщенням, та дозволено
знести старий будинок, так як старий
будинок літ. «А-1» прийшов у повну
непридатність і зруйнувався. У липні 2009
року вона розпочала будівництво нового
житлового будинку та надвірних споруд.
Будівництво житлового будинку
проводилось нею власною працею, за
власні кошти. Спеціалізовані роботи
проводилися робітниками будівельних
професій, які мають досвід будівельних
робіт та володіють належне оформленими
ліцензіями. У травні 2011 року
будівництво будинку та надвірних
споруд було закінчено. Формально
будівництво нового будинку є
самовільним, оскільки проводилось без
належним чином затвердженого проекту.
Однак, будівництво нового будинку,
проводилось на земельній ділянці, яка
законно перебувала в її користуванні, з
дотриманням усіх будівельних норм та
правил. Конструкції споруд зведені
належно, відповідають протипожежним та
санітарним нормам і придатні до
експлуатації, що підтверджується
технічним висновком, складеним ПП
«Модулор-сервіс», зведені споруди не
порушують прав інших осіб, не
суперечать суспільним інтересам,
власників сусідніх будинків. Просила
визнати за нею право власності на
житловий будинок літ. «Б-2» , з підвалом
літ. «Б п», прибудовами б, б1, б2 житловою
площею - 92,4 кв.м., загальною площею - 269,1
кв.м. та надвірними спорудами по
АДРЕСА_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 10 серпня 2011 року позовні
вимоги ОСОБА_5 задоволені у повному
обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_4 просять рішення суду
першої інстанції скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, на праві
власності належить житловий будинок
АДРЕСА_1, на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_6,
приватним нотаріусом ХМНО 14.01.2009р., за
реєстр. № 8 (а.с.9). Право власності
зареєстрованого у КП «ХМБТІ», р.№ 23794866
(а.с.7).

Рішенням Жовтневої районної ради м.
Харкова від 03.03.09 року, № 17-2 їй надано
дозвіл на будівництво нового житлового
будинку в два поверхи з мансардою і
підвальним приміщенням, та дозволено
знести старий будинок, так як старий
будинок літ. «А-1» прийшов у повну
непридатність до мешкання і
зруйнувався (а.с. 6).

Відповідно до технічного висновку ПП
«Модулор-сервіс» про стан будівельних
конструкцій житлового будинку літ.
«Б-2» , з підвалом літ. «Бп», прибудовами
б, б1, б2 житловою площею - 92,4 кв.м.,
загальною площею - 269,1 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1, дефектів у несучіх
конструкціях і фундаменті будівлі не
виявлено. Технічні рішення, прийняті
при будівництві житлового будинку
відповідають вимогам діючих норм та
правил державних стандартів. Подальша
експлуатація житлового будинку літ.
«Б-2, Бп, б, 6-1, 6-2» за адресою АДРЕСА_1 -
можлива (а.с. 15-27).

Згідно ст. 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність», для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури, додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, місцевих
правил забудови населених пунктів,
вимог вихідних даних здійснюється в
установленому законодавством порядку
державний архітектурно-будівельних
контроль та нагляд, який у системі
центрального органу виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури здійснюється Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами.

За змістом ч. 3 ст. 375 ЦК України, право
власника на забудову здійснюється ним
за умови додержання архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних
та інших норм і правил, а також за умови
використання земельної ділянки за її
цільовим призначенням.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 331 ЦК України,
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації. До
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

На час ухвалення судового рішення що
оскаржується, питання прийняття в
експлуатацію об'єктів самочинного
будівництва було врегульовано
Порядком прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 461
та Порядком вирішення питань,
пов'язаних із самочинним будівництвом,
затверджених рішенням Харківської
міської ради від 17.08.2011р. № 390/11.

За змістом зазначених норм, готовність
об'єкту до експлуатації,
встановлюється шляхом видачі
Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю
документу про відповідність
збудованого об'єкта проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм та правил.

Матеріали справи не містять доказів
того, що самовільні споруди введені в
експлуатацію.

Таким чином, обов'язкові передумови
набуття права власності позивачем не
виконані.

Водночас, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_5 є власником
житлового будинку АДРЕСА_1, на підставі
договору купівлі-продажу від 14.01.2009 р.
за яким спірний будинок вона придбала у
ОСОБА_8, яка у свою чергу набула вказане
нерухоме майно за рішенням Жовтневого
районного суду м. Харкова від 19 травня
2008 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова від 03 квітня 2009 року за заявою
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 19 травня 2008 року було скасовано,
встановлено, що зазначені особи
вважають себе спадкоємцями спірного
будинку, вказаним рішеннями було
вирішено питання про їх права та
обов*язки.

Суд першої інстанції на вказані
обставини уваги не звернув, постановив
рішення, яким вирішено питання про
права та обов'язки ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в той час, як останні не були
залучені до участі у справі.

За таких обставин висновок суду щодо
наявності підстав для задоволення
позову є передчасним.

Оскільки діюче цивільно-процесуальне
законодавство не передбачає
можливості залучення до участі у
справі співвідповідача, третьої особи
на стадії апеляційного провадження, у
задоволенні позову необхідно
відмовити з тих підстав, що рішенням
суду вирішено питання про права та
обов'язки осіб, які не були залучені до
участі у справі.

Це судове рішення не є перешкодою для
звернення ОСОБА_5 до суду із позовом до
належних відповідачів.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне скасувати рішення
суду першої інстанції, підставою для
чого є, згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є порушення судом норм
процесуального права. Необхідно
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову із наведених вище
підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.
309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 10 серпня 2011 року
скасувати, у задоволенні позову ОСОБА_5
відмовити.

Рішення апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -