Справа №
№
провадження: 6/230/974/2014
В грудні 2012 року державний виконавець
Орджонікідзевського ВДВС
Маріупольського МУЮ Голояд О.В.
звернулася до суду із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання по виконавчому листу
№2-1709 від 25.06.2012р., який був виданий
Приморським районним судом м.
Маріуполя Донецької області про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
суми боргу у розмірі 101 664 гривні 06
копійок. В своїй заяві державний
виконавець просить продовжувати
стягнення з заробітної плати боржника
та додатково звернути стягнення на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1.
Ухвалою Приморського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
25 липня 2013 року заяву державного
виконавця Орджонікідзевського ВДВС
Маріупольського МУЮ - задоволено.
Встановлено порядок виконання рішення
Приморського районного суду м.
Маріуполя по виконавчому листу №2-1709
від 25.06.2012р., про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 101
664 гривні 06 копійок, а саме продовжувати
стягнення з заробітної плати боржника
ОСОБА_3 та додатково звернуто стягнення
на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив ухвалу суду скасувати. В
обґрунтування апеляції зазначає, що
суд, вирішуючи питання про звернення
стягнення та квартиру, порушив права
інших співвласників квартири, а саме
матері заявника ОСОБА_4, тим самим
самочинно провів поділ квартири,
визнавши за ним право власності на ?
частку і звернув на неї стягнення.
До скарги відповідно до статті 299 ЦПК
України приєдналась ОСОБА_4
Зацікавлена особа ОСОБА_2, належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, клопотань до апеляційного
суду не надавав, що у відповідності до
ч.2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає
розглядові справі у його відсутність.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_3, його представника ОСОБА_5, які
просили апеляційну скаргу
задовольнити, представника
Орджонікідзевського ВДВС
Маріупольського МУЮ Голояд
О.В.,представника зацікавленої особи
ОСОБА_2 -ОСОБА_6 які просили відмовити у
задоволенні скарги, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 373 ЦПК
України за наявності обставин, що
утруднюють виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, у десятиденний строк
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Отже, за змістом зазначеної норми,
зміна способу та порядку виконання
рішення суду може бути у виняткових
випадках за наявності підстав, що
утруднюють виконання рішення суду.

Під обставинами, які утруднюють
виконання рішення суду можуть бути
відсутність у боржника коштів
присуджених стягувачу, відсутність
майна, яке має бути передано в натурі
стягувачу за рішенням суду, стихійне
лихо, за наслідками якого виконання
рішення суду у визначений спосіб не
можливо тощо.

При цьому іншій спосіб, яким має бути
виконано рішення не може порушувати
права осіб, які не були учасниками
спору за наслідками розгляду якого
було ухвалено рішення суду, не може
собою підміняти компетенцію інших
державних або суспільних інституцій,
не може суперечити іншим нормативним
актам держави, які регулюють права та
обов'язки інших осіб, за своєю суттю
розв'язувати інші спори, які існують
між особами, права яких зачіпляються
встановленим способом виконання
рішення суду та які не були предметом
розгляду у судовій справі, за
наслідками розгляду якої ухвалено
судове рішення, вирішувати інші спірні
питання тощо.

Судом встановлено, що 25 червня 2012року
Приморським районним судом м.
Маріуполя було видано виконавчий лист
по справі №2-1709/2011 по солідарному
стягненню зі ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 у відшкодування
матеріальної шкоди у розмірі 101
664гривні 06 копійок (а. с 6)

11.07.2012р. було відкрито виконавче
провадження Орджонікідзевським ВДВС
Маріупольського МУЮ відносно ОСОБА_3,
та надано строк для добровільного
виконання рішення суду - семиденний
строк з дня винесення постанови (а.с.3).

В добровільному порядку рішення суду
боржником не виконано.

05.12.2012р. було відкрито виконавче
провадження Жовтневим ВДВС
Маріупольського МУЮ відносно
ОСОБА_7(а.с.54). Добровільно боржник
рішення суду не виконав.

Згідно довідки з ПАТ «ММК ім. Ілліча» з
заробітної плати ОСОБА_3 проводиться
утримання по виконавчому листу
Приморського районного суду м.
Маріуполя від 25.06.2012р. починаючи з
грудня 2012р. З грудня 2012р. по травень 2013р.
стягнуто 4 426гривень 41 копійка. (а.с.69)

Задовольняючи заяву державного
виконавця, суд виходив з того,що борг
ОСОБА_7 та ОСОБА_3 кредитору не
сплачений, а тому, не з'ясувавши кому
належить квартира АДРЕСА_2, звернув
стягнення на 1/2 її частки.

Судова колегія не погоджується з
такими висновкам и суду.

Відповідно до п. п. 1 та 6 ст. 52 Закону
України "Про виконавче провадження"
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. Стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч1.ст. 379 ЦПК України
питання про визначення частки майна
боржника у майні, яким він володіє
спільно з іншими особами, вирішується
судом за поданням державного
виконавця.

Згідно матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відповідно до
свідоцтва про право власності на житло,
станом на 26.09.1995 року, на праві спільної
сумісної власності належала квартира
АДРЕСА_2. ( а.с. 73)

Судом частка, належна боржнику ОСОБА_8,
не визначалась.

За таких обставин висновок суду першої
інстанції щодо звернення стягнення на
1/2 частку квартири АДРЕСА_2 порушує
вимоги законодавства та права іншого
співвласника квартири.

Крім того, даних про те, що на день
вирішення справи, 25.07.2013 року, дана
квартира або її частка належить
боржнику ОСОБА_8 та дана квартира не
перебуває під арештом, матеріали
справи не містять.

Отже, судом порушені норми
процесуального та матеріального права,
що є підставою для скасування ухвали
суду та відмови у задоволені заяви
державного виконавця.

Керуючись ст.303, 307,312 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4
задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
25 липня 2013 року скасувати.

У задоволені заяви державного
виконавця Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції -Голояд Ольги Володимирівни
про встановлення або зміну способу і
порядку виконання судового рішення
суду відмовити.

Суд першої інстанції встановив, що
звернувшись із зазначеною заявою
ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3
свої вимоги мотивував тим, що 13 червня
2000 року Маріїнським районним судом
Донецької області ухвалено рішення про
зобов'язання адміністрації четвертого
шахтопрохідницького будівельного
управління тресту
«Донецькшахтопроходка» скласти і
видати ОСОБА_3 акт про нещасний випадок
на виробництві за формою Н-1, яке мало
місце 18 квітня 1994 року.

23 червня 2000 року зазначене рішення
набрало законної сили та дотепер
скасовано або змінено не було.

20 червня 2013 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку відкрито виконавче
провадження № 38541876 з виконання
виконавчого листа № 6/237/31/13 виданого 07
червня 2013 року Маріїнським районним
судом Донецької області про
зобов'язання адміністрації четвертого
шахтопрохідницького будівельного
управління тресту
«Донецькшахтопроходка» скласти і
видати ОСОБА_3 акт про нещасний випадок
на виробництві за формою Н-1, яке мало
місце 18 квітня 1994 року.

Державним виконавцем ВДВС
Калінінського РУЮ у м. Донецьку було
повідомлено ОСОБА_3 про винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 09 вересня
2013 року, що обумовлено скасуванням
постанови ВДВС Калінінського РУЮ у м.
Донецьку від 20 червня 2013 року на
підставі постанови Донецького
окружного адміністративного суду по
справі № 805/10964/13-а від 20 серпня 2013 року.

Зазначає, що у змісті постанови
Донецького окружного
адміністративного суду по справі №
805/10964/13-а від 20 серпня 2013 року
вбачається, що боржником у виконавчому
листі № 6/237/31/13 від 07 червня 2013 року
зазначено не юридичну особу, а її філію,
а сам виконавчий документ не містить
строків його пред'явлення до виконання.
Зазначені обставини порушують статтю 18
Закону України «Про виконавче
провадження», яка встановлює вимоги до
виконавчого документу, що стало
підставою для скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження від
20 червня 2013 року та подальшої відмови у
відкритті виконавчого провадження. До
теперішнього часу рішення суду не
виконано, оскільки виконавчий лист
замість боржника - юридичної особи
містить його структурний підрозділ,
який не є юридичною особою, а вказані
обставини унеможливлюють його
виконання.

Згідно ст. 373 ЦПК України за наявності
обставин, що утруднюють виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо), за
заявою державного виконавця або за
заявою сторони суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає питання про відстрочку
або розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Вирішуючи питання про заявлені вимоги,
суд першої інстанції повно та всебічно
встановив обставини справи, дав
належну оцінку наданим доказам та
дійшов до обґрунтованого висновку про
те, що у своїй заяві апелянт просить
фактично змінити судове рішення, а не
змінити спосіб та порядок його
виконання, що не передбачено чинним
законодавством.

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК під
порядком виконання рішення слід
розуміти визначену законодавством
послідовність і зміст вчинення
виконавчих дій державним виконавцем, а
також прав і обов'язків суб'єктів
виконавчого провадження під час їх
вчинення. Поняття зміни способу
виконання рішення випливає зі ст. 16 ЦК,
в якій йдеться про можливі способи
захисту цивільних прав та інтересів.