У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.

суддів: Амеліна В.І.,
Парінової І.К.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Балаклавського району міста
Севастополя в інтересах держави в
особі Севастопольської міської ради до
ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
- обслуговуючий кооператив
«Житлово-будівельне товариство
індивідуальних забудовників
«Херсонес-21», про визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку та її витребування з
незаконного володіння за касаційною
скаргою обслуговуючого кооперативу
«Херсонес 21» на рішення апеляційного
суду м. Севастополя від 3 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року
прокурор Балаклавського району міста
Севастополя в інтересах держави в
особі Севастопольської міської ради
звернувся до суду з зазначеним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що 6 квітня
2010 року Севастопольською міською
державною адміністрацією видано
розпорядження № 1026-р «Про затвердження
комплексного проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
загальною площею 3,5 га зі встановленням
меж у натурі (на місцевості) для
будівництва і обслуговування кварталу
комплексної забудови (індивідуальної
дачної) обслуговуючому кооперативу
«Житлово-будівельне товариства
індивідуальних забудовників «Херсонес
21» та про передачу у власність членам
цього кооперативу земельних ділянок по
АДРЕСА_1. Вважає, що оскільки у
компетенцію Севастопольської міської
державної адміністрації не входить
розпорядження землями в межах м.
Севастополя, такі функції належать
Севастопольській міській раді, тому
спірна земельна ділянка вибула з
державної власності незаконно,
всупереч волі держави в особі
уповноваженого органу
Севастопольської міської ради. Просив
недійсним державний акт серії ЯИ
№ 069413 на право власності на земельну
ділянку площею 0,1000 га, розташовану по
АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_1 Головним
управлянням Держкомзему у м.
Севастополі 6 квітня 2010 року,
зареєстрований у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 33, а
також витребувати на користь держави в
особі Севастопольської міської ради щ
незаконного володіння відповідача
зазначену земельну ділянку.

Рішенням Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 13 січня 2012 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду с.
Севастополя від 3 грудня 2013 року
рішення Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 13 січня 2012
року скасовано та ухвалено нове
рішення про задоволення позову.

Визнано недійсним державний акт серії
ЯИ № 069413 на право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га,
розташовану по АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_1
Головним управлянням Держкомзему у м.
Севастополі 6 квітня 2010 року,
зареєстрований у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 33 та
витребувано на користь держави в особі
Севастопольської міської ради з
незаконного володіння ОСОБА_1
зазначену земельну ділянку.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду м. Севастополя від 3
грудня 2013 року, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову, суд
апеляційної інстанції дослідивши
докази у справі, дав їм належну оцінку
і, з урахуванням встановлених обставин
і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
правильно застосувавши положення ст. 118
та п. 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України, дійшов
обґрунтованого висновку, що спірна
земельна ділянка вибула з власності
держави без відповідної правової
підстави.

Доводи касаційної скарги та зміст
судового рішення суду апеляційної
інстанції не дають підстав для
висновку, що судом при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень, фактично зводяться до
переоцінки доказів і незгодою заявника
із висновком суду по їх оцінці.

Судом апеляційної інстанції на основі
об'єктивної оцінки наданих сторонами
доказів повно встановлено фактичні
обставини справи та вірно застосовано
норми матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу обслуговуючого
кооперативу «Херсонес 21» відхилити.

Рішення апеляційного суду м.
Севастополя від 3 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
С.О.Карпенко Судді:

В.І.Амелін І.К.Парінова