Провадження № 2/522/2976/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

Головуючого судді - Домусчі Л.В.

при секретарі - Герасименко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка також виступає в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,про
скасування реєстрації, виселення зі
зняттям з реєстраційного обліку ,
стягнення судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до
Приморського районного суду м.Одеси в
серпні 2013р. з позовом, який уточнив
04.10.2013р. (а.с.25-27), до ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка
також виступає в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 про скасування
реєстрації за адресою АДРЕСА_1,
виселення зі зняттям з реєстраційного
обліку , стягнення судових витрат

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 19.08.2008р. між ВАТ «Державний
ощадний банк України» в особі
Одеського міського управління №7860 та
ОСОБА_1 було укладено договір
відновлюваної кредитної лінії №1848,
згідно з умовами якого банк надав їй
кредит у сумі 1 749 711 грн. Також 19.08.2008р.
між сторонами було укладено договір
іпотеки з метою забезпечення вказаного
кредитного договору, об'єктом
заставного майна є квартира АДРЕСА_1. У
зв'язку з порушенням позичальником
умов виконання кредитного договору
Банк звернувся до суду з позовом про
стягнення боргу з ОСОБА_1 і рішенням
Приморського районного суду м.Одеси
від 10.11.2009р. позовні вимоги були
задоволені , яким стягнуто
заборгованість у сумі 1 938 510,02 грн.

Під час виконання вказаного
рішення суду стадо відомо що за
вказаною адресою було зареєстровано
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Проте згідно п.5.1.1.з.
Іпотечного договору ОСОБА_1 зобов'язана
була не реєструвати будь-яких осіб та
цій території без попередньо отриманої
письмової згоди Іпотекодержателя,
тобто Банка. Цим Банк позбавлений
можливості вільного розпорядження
цією квартирою та не може її
реалізувати з метою погашення
заборгованості.

В судовому засіданні
представники позивача підтримали
позовні вимоги та просили їх
задовольнити з викладених підстав.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилась, надавши заяву
про розгляд справи у її відсутність.
Проте в минулих судових засіданнях
позивачка та її представник- ОСОБА_15,
діюча по довіреності, повністю визнали
позовні вимоги та просили їх
задовольнити. При цьому вона пояснила,
що дійсно отримала у позивача кредит ,
та вказана квартира знаходиться в
іпотеці, та яку вона згода реалізувати
в рахунок погашення боргу. Вона не знає
хто такі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Відповідачка
проживає в АДРЕСА_2 в цьому ж будинку, а
сусідня квартира АДРЕСА_1 була нею
придбана за порадою ОСОБА_6 , яка на той
час була начальником у її чоловіка в
фірмі по нерухомості, для того щоб
продати дві квартири за більшу ціну і
таким чином ОСОБА_1 бажала продати свою
квартиру та купити іншу самостійну.
Саме тому вона взяла кредит в «Ощад
Банку», при цьому не отримавши гроші
особисто, оформивши також на себе право
власності на спірну квартиру. Проте
згідно усних домовленостей ОСОБА_6 так
і не купила у ОСОБА_1 її кімнату в
комуні. В спірній квартирі ОСОБА_1 не
проживає і не має ключів від квартири. У
зв'язку з чим у неї виникла
заборгованість за вказаним кредитним
договором. Згодом ОСОБА_6 познайомила
її з адвокатом на ім'я ОСОБА_7 для
вирішення питання про заборгованість,
якому ОСОБА_1 видала довіреність, який і
прописав в спірну квартиру ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 які є його родичами. Після
винесення Приморським районним судом
м.Одеси рішення про стягнення з неї
заборгованості вона з ним не
спілкується. Оригінал договору
купівлі-продажу спірної квартири
знаходиться у ОСОБА_6 і тому
відповідачка отримала його дублікат. З
цього приводу відповідачка зверталася
з заявами щодо порушення кримінальної
справи відносно ОСОБА_6, проте невідомо
чи ця справа досі розслідується.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_8, діюча по довіреності(а.с.54) ,
позовні вимоги не визнана та пояснила,
що ОСОБА_3 -це онук ОСОБА_2, який є
малолітнім ІНФОРМАЦІЯ_1 та вона є його
опікуном як круглого сироти. Вони обоє
зареєстровані в спірній квартирі за
згодою ОСОБА_1 з 10.11.201ор. Також між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір
оренди. Іншого житла у них не має. До
цього вони були зареєстровані в
Одеській області Красноокнянському
районі с. Топали.

Представник органу опіки та піклування
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради -Рачук В.В., діюча
по довіреності, просила в позові
відмовити, та зазначила, що виселення
малолітнього ОСОБА_3 суперечить нормам
Законів України «Про охорону
дитинства» та «Основи соціального
захисту бездомних осіб і безпритульних
дітей». При цьому повідомивши, що
ОСОБА_3 не знаходиться у них на обліку
як сирота, а перебуває в
Красноокнянському районі..

Суд , вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до висновку що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з слідуючих
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
19.08.2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк
України» (нині ПАТ) в особі Одеського
міського управління №7860 та ОСОБА_1
було укладено договір відновлюваної
кредитної лінії №1848, згідно з умовами
якого банк надав їй кредит у сумі 1 749 711
грн. з процентною ставкою-20,5 % річних
строком до 19.08.2018р.(а.с.5-10).

Згідно п.1.4. Кредитного договору
передбачено в забезпечення кредиту
укладання договорів іпотеки
нерухомого майна на 2-х кімнатну
квартиру АДРЕСА_1 заг. пл.. 40,6 кв.м., житл.
пл.29,6кв.м. , та на 385/1000 частин квартири
АДРЕСА_2 житл. пл.. 26,9 кв.м. та 76,4 кв.м.

19.08.2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк
України» (нині ПАТ) в особі Одеського
міського управління №7860 та ОСОБА_1
було укладено нотаріально посвідчений
Іпотечний договір (а.с.11-14), на виконання
зобов'язань за договором
відновлюваної кредитної лінії №1848, за
яким передано в іпотеку Банку квартиру
АДРЕСА_1 , яка складається з 2-х житлових
кімнат заг. пл.. 40,6 кв.м., житл. пл.29,6кв.м.
та яка належить іпотекодавцю на
підставі договору купівлі-продажу
(а.с.113) від 19.08.2008р. за реєстр №2346 (п.1.3.)
Відповідно до п.1.5. Договору вартість
предмету іпотеки за домовленістю
сторін становить 1217616,00 грн.

Відповідно до п.4.1. Договору іпотеки
предмет іпотеки залишається у
користуванні Іпотекодавця, який вправі
володіти і користуватися нею за
цільовим призначенням. При цьому
іпотекодавець зобов'язується
створювати умови, які б виключали
пошкодження чи знищення приміщення, а
також здійснювати ( в разі потреби) його
поточний ремонт.

Згідно п.4.2. Іпотекодавець має право
вчинювати будь-які юридичні дії щодо
предмета іпотеки виключно підставі
письмової згоди Іпотекодержателя, що
міститься в цьому договорі або у
внесених до нього змінах чи
доповненнях.

Згідно п. 5.1.з). Іпотекодавець
зобовзується: не реєструвати будь-яких
третіх осіб на території (площі)
Предмета іпотеки, без попередньо
отриманої на те письмової згоди
Іпотекодержателя.

Пунктом 6.1. передбачено що
Іпотекодержатель набуває право
стягнення заборгованості за рахунок
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі несплати іпотекодавцем
будь-яких коштів у такому розмірі і в
порядку як встановлено в кредитному
договорі.

Пунктом 6.7. також вказано, що
Іпотекодержателю належить право
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом вчинення виконавчого напису
нотаріуса або за рішенням суду.
Реалізація предмета іпотеки, на який
звертається стягнення за рішенням суду
або за виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
законом України «про виконавче
провадження».

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 10.11.2009р. (справа №2-9156/09)
задоволено позов Першого заступника
прокурора Приморського району м.одеси
в інтересах держави в особі ВАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі Одеського міського управління
№7860 до ОСОБА_1, ОСОБА_12 про стягнення
заборгованості та стягнуто з них в
солідарному порядку на користь
позивача заборгованість 1938510 грн.
(а.с.15-16).

Згідно довідки ф.№1(з домової книги про
склад сім'ї та реєстрацію) в АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_3, 2007р. народження
та ОСОБА_2,1961р.народження з 11 листопада
2010р.(а.а.17).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1народження (а.с.104) є
сирота, його батьки померли, що
підтверджується копіями свідоцтв про
смерть ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_2
свідоцтво серія НОМЕР_1 (а.с.105),ОСОБА_20
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 свідоцтво серія
НОМЕР_2 (а.с.106), та згідно рішення
виконкому Топалівської сільської ради
Красноокнянського району Одеської
області від 27.06.2007р. за №24 ОСОБА_2
призначена над ним опікуном.(а.с.107).

З відповіді директора КП «ЖКС
«Порто-Франківський» від 10.03.14р. №2698/11
вбачається, що ОСОБА_3, та ОСОБА_2 були
зареєстровані за цією адресою на
підставі дубліката договору
купівлі-продажу зареєстрованого в КП
«ОМБТІтаРОН» 30.09.2010р. (а.с.55-56, 72-73, 98а).

Також суду надана ксерокопія заяви
ОСОБА_2 від 18.10.2010р. про реєстрацію за
вказаною адресою її з опікаємим ОСОБА_3,
де на звороті стоїть також підпис
ОСОБА_1 напроти напису -не заперечує
проти їх прописки (а.с.94).

Також судом встановлено, що між ОСОБА_1
з одного боку та ОСОБА_7, ОСОБА_2 з
другого боку укладеного 12.09.2010р.
договір оренди спірної квартири для
проживання строком на 2 роки.(а.с.111-112),
при цьому вказаний договір оренди
підписаний лише ОСОБА_1 та ОСОБА_7

Також 10.09.2012р. було укладено між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 аналогічний договір оренди
вказаної квартири строком на 5
років.(а.с.114-117).

В судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_1 зазначала, що
ОСОБА_1 підписувала якісь папери ,
проте вона не пам'ятає які саме , і
передала їх ОСОБА_7, думаючи що це якось
владнає її заборгованість по кредиту.

Таким чином згода ОСОБА_1 на реєстрацію
інших співвідповідачів в спірній
квартирі та підписання договорі
оренди не спростовані належним чином.

Враховуючи вимоги позивача
предметом позову є порушення права
користування вказаною квартирою та
виселення. Таким чином спірні
правовідносини регулюються нормами
глави 32 (ст.405) ЦК України та ст.ст. 116,
150,157 ЖК України.

Реєстрація співвідповідачів в
спірній квартирі лише підтверджує їх
право користування нею.

Суд погоджується з тим, що в
порушення умов Іпотечного договору без
належної письмової згоди позивача
ОСОБА_1 не права право давати згоду на
реєстрацію в цій квартирі інших осіб,
тобто співвідповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

Позовні вимоги заявлені з
посиланням на ст.6,7 закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»

Згідно зі ст. 7 цього Закону Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»органом
реєстрації місця проживання та місця
перебування осіб зняття з реєстрації
місця проживання особи здійснюється на
підставі:

- заяви особи або її законного
представника;

- судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення померлою;

- свідоцтва про смерть;

- паспорта або паспортного документа,
що надійшов з органу державної
реєстрації актів цивільного стану або
документа про смерть, виданого
компетентним органом іноземної
держави, легалізованого в
установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про
припинення: підстав для перебування на
території України іноземців та підстав
для проживання або перебування особи у
спеціалізованій соціальній установі,
закладі соціального обслуговування та
соціального захисту;

- підстав на право користування
житловим приміщенням.

Це означає, що належним способом
захисту цивільних прав у такому разі є
пред'явлення позову про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, яке і є підставою
для зняття особи з реєстрації місця
проживання відповідними
уповноваженими органами.

Така позиція є підтверджується
висновками Верховного Суду України,
викладеними в постанові від 16 січня 2012
року у справі N 6-57цс11. Зокрема, у тексті
постанови зазначено, що у разі
будь-яких обмежень у здійсненні права
користування та розпоряджання своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод,
зокрема, шляхом зняття особи з
реєстрації місця проживання,
пред'явивши разом із тим одну з таких
вимог: 1) про позбавлення права
власності на житлове приміщення; 2) про
позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньої; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про її право користування
житловим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства (глава 32 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Захист цивільних
прав - це застосування
цивільно-правових засобів з метою
забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст. 15 ЦК України
передбачає право кожної особи на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Кожна особа також має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає
об'єктом захисту порушене, невизнане
або оспорене право чи цивільний
інтерес. Порушення права пов'язано з
позбавленням його володільця
можливості здійснити (реалізувати)
своє право повністю або частково. При
оспоренні або невизнанні права виникає
невизначеність у праві, викликана
поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання
або оспорення суб'єктивного права є
підставою для звернення особи за
захистом свого права із застосуванням
відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права
та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК
України.

У вказаній нормі визначено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: 1)
визнання права; 2) визнання правочину
недійсним; 3) припинення дії, яка
порушує право; 4) відновлення становища,
яке існувало до порушення; 5) примусове
виконання обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди; 9)
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; 10) визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України
вбачається, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

В судовому засіданні суд
неодноразово роз'яснював представнику
позивачу їх процесуальні права , в тому
числі і правом на зміну позовних вимог,
але представники позивача не
скористалися цим правом.

З урахуванням того що позивачем
неправильно обраний спосіб захисту
його прав, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог відносно
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Також не підлягають задоволенні
позовні вимоги до ОСОБА_1 , так як в
даному випадку вона не зареєстрована
за спірною квартирою і взагалі
відсутній спір між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3,4,10, 11,15, 57, 60, 61, 88, ст.169, 208-209, 213-215,
218, ЦПК України, с ст.109 ЖК України, 20, 190,
321,319, 391,395, 403 ЦК України, , ст.40 Закону
України « Про іпотеку», суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка також виступає в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,про
скасування реєстрації, виселення зі
зняттям з реєстраційного обліку ,
стягнення судових витрат- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення., згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя:
Домусчі
Л.В.

28.05.2014