АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1-ій інстанції
категорія №25
суддя Трещов В.В.
Доповідач суддя Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко
І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська від
15 жовтня 2013 року за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Приватного акціонерного
товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут», треті особи
Моторно(транспортне) страхове бюро
України, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпропетровський
регіональний центр «Магістраль
Сервіс», ОСОБА_3, про відшкодування
шкоди, -

В с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до ОСОБА_2, Приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут», треті особи
Моторно(транспортне) страхове бюро
України, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпропетровський
регіональний центр «Магістраль
Сервіс», ОСОБА_3, про відшкодування
шкоди(а.с.3-6).

Позивач зазначав, що 27 листопада 2012
року о 18 годині 30 хвилин з вини водія
ОСОБА_2, який керував транспортним
засобом «Тойота Ленд Крузер» д/н
НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна
пригода, внаслідок якої пошкоджено
належний йому, ОСОБА_1, на праві
власності автомобіль «Хюндай Акцент»,
д/н НОМЕР_2, в результаті чого завдано
матеріальну шкоду.

Згідно звіту про оцінку автомобіля
«Хюндай Акцент», д/н НОМЕР_2, сума
матеріальних збитків, заподіяних
пошкодженням автомобіля складає 57945
грн., за ремонт автомобіля сплачено
74889,60 грн.

Вина відповідача ОСОБА_2
підтверджується постановою Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська від
18 грудня 2012 року та від 21 січня 2013 року,
довідкою сектора оформлення
матеріалів ДТП, дізнання та розшуку
транспортних засобів, що зникли з місця
ДТП відділу ДАІ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області.

В добровільному порядку ОСОБА_2 не
відшкодував завдані збитки, надав
поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АА/7775342, виданий Приватним
акціонерним товариством «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» на ім'я власника
транспортного засобу ОСОБА_3.

30 листопада 2012 року він, ОСОБА_1,
звернувся до Приватного акціонерного
товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» з вимогою про відшкодування
шкоди, заподіяної в результаті
пошкодження транспортного засобу.

Пакет документів по страховому
випадку Приватне акціонерне
товариство «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» передало Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Дніпропетровський регіональний центр
«Магістраль Сервіс» для проведення
експертизи та подальшої передачі
матеріалів на розгляд
Моторного(транспортного) страхового
бюро України, з посиланням на
недійсність пред'явленого полісу.

23 січня 2013 року через Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Дніпропетровський регіональний центр
«Магістраль Сервіс» подав заяву про
відшкодування матеріальної шкоди до
Моторного(транспортного) страхового
бюро України, від якого 22 квітня 2013 року
отримав відповідь про відмову
відшкодувати завдану шкоду з фонду
захисту потерпілих, з посиланням на те,
що поліс АА/7775342, виданий Приватним
акціонерним товариством «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» є дійсним.

Відповідно до полісу АА/7775342 ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну, становить 50000 грн., франшиза
становить 1000 грн.

Посилаючись на викладені обставини
та вказуючи на необгрунтовану відмову
у виплаті страхового відшкодування,
позивач просив стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» страхове відшкодування в
розмірі 49000 грн., з ОСОБА_2 стягнути на
відшкодування матеріальної шкоди 24889,60
грн., франшизу у сумі 1000 грн. та судові
витрати.

Заочним рішенням Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська від
15 жовтня 2013 року позов задоволено
частково(а.с.60-63).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
кошти на відшкодування матеріальної
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в сумі
24889,60 грн., витрати по сплаті судового
збору в сумі 248,89 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду в частині відмови в
стягненні страхового відшкодування з
Приватного акціонерного товариства
«Народна фінансово-страхова компанія
«Добробут» змінити, ухвалити нове
рішення, яким стягнути з останнього
страхове відшкодування в розмірі 49000,00
грн. та судові витрати, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом в
зазначеній частині норм матеріального
та процесуального права. В іншій
частині рішення суду просить залишити
без змін(а.с.67-71).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.2 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» відносини у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів регулюються Конституцією
України, Цивільним кодексом України,
Законом України «Про страхування», цим
та іншими законами України і
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них. Якщо
норми цього Закону передбачають інше,
ніж положення інших актів цивільного
законодавства України, то
застосовуються норми цього Закону.

За положеннями ст.3 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяною життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно ст.6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Відповідно до ст.22.1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 18 Закону України «Про
страхування» визначено, що факт
укладання договору страхування може
посвідчуватися страховим
свідоцтвом(полісом, сертифікатом), що є
формою договору страхування.

Згідно ст.981 ЦК України договір
страхування укладається в письмовій
формі. Договір страхування може
укладатись шляхом видачі страховиком
страхувальникові страхового
свідоцтва(поліса, сертифіката). У разі
недодержання письмової форми договору
страхування такий договір є нікчемним.

За правилами ст.998 ЦК України договір
страхування є нікчемним або визнається
недійсним у випадках, встановлених цим
Кодексом.

В п.16,17 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» роз'яснено, що
відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на
території України забороняється
експлуатація транспортного засобу без
поліса обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів.

Необхідною умовою виникнення
обов'язку страховика за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
осіб, які на відповідній правовій
підставі володіють транспортними
засобами, є настання страхового
випадку (події, внаслідок якої завдано
шкоди третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована за договором).

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволені
позову про стягнення страхового
вішкодування з Приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут», суд виходив з того, що
відповідно до полісу №АА/7775342
страхувальником виступає третя особа -
ОСОБА_3, тобто чітко вказана конкретна
особа, майнова відповідальність якої
застрахована, та конкретний
транспортний засіб, а тому особа, яка
вчинила ДТП - ОСОБА_2, не є затрахованою
особою, дії якої були предметом
страхування за полісом №АА/7775342. Факт
порушення Приватним акціонерним
товариством «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» прав, свобод чи інтересів
позивача не знайшов свого
підтвердження, правових підстав для
задоволення позову не встановлено.

Однак, такі висновки суду щодо
відмови в задоволенні позову про
стягнення страхового вішкодування з
Приватного акціонерного товариства
«Народна фінансово-страхова компанія
«Добробут» не можна визнати
обгрунтованими з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначені основні терміни,
які вживаються у цьому Законі.

Так, п.1.4 ст.1 вказаного Закону
визначено, що особи, відповідальність
яких застрахована, - страхувальник та
інші особи, які правомірно володіють
забезпеченим транспортним засобом.
Володіння забезпеченим транспортним
засобом вважається правомірним, якщо
інше не встановлено законом або
рішенням суду.

П.1.7 ст.1 Закону визначено, що
забезпечений транспортний засіб -
транспортний засіб, зазначений у
чинному договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, за умови його
експлуатації особами,
відповідальність яких застрахована.

Отже, в розумінні зазначених
термінів, застрахованою особою є особа,
яка правомірно володіє забезпеченим
транспортним засобом.

По справі встановлено, що 27 листопада
2012 року сталася дорожньо-транспортна
пригода з вини водія ОСОБА_2, який
керував автомобілем «Тойота Ленд
Крузер» д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3,
в результаті якої пошкоджено
автомобіль «Хюндай Акцент», д/н НОМЕР_2,
який згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу належить ОСОБА_1
на праві власності(а.с.8).

Даний факт підтверджується
постановою судді Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2012
року, згідно якої ОСОБА_2 визнано винним
у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КупАП, на останнього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в дохід держави в сумі 340
грн.(а.с.10), постановою судді Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська від
21 січня 2013 року, якою уточнена
постанова від 18 грудня 2012 року в
частині учасника
дорожньо-транспортної пригоди -
ОСОБА_1(а.с.9), довідкою сектора
оформлення матеріалів ДТП, дізнання та
розшуку транспортних засобів, що
зникли з місця ДТП відділу ДАІ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області(а.с.11).

Із поліса АА 7775342 від 02.02.2012 року
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 02.02.2012 року вбачається, що
цивільно-правова відповідальність
власника забезпеченого транспортного
засобу «Тойота Ленд Крузер» д/н НОМЕР_1 -
ОСОБА_3 застрахована, страховик -
Приватне акціонерне товариство
«Народна фінансово-страхова компанія
«Добробут», строк дії поліса з 02.02.2012
року по 01.02.2013 року(а.с.28).

Згідно звіту про оцінку
транспортного засобу від 05.01.2013 року
сума матеріальних збитків, заподіяних
пошкодженням автомобіля «Хюндай
Акцент», д/н НОМЕР_2 складає 57945 грн., за
ремонт автомобіля сплачено 74889,60
грн.(а.с.15-17, 20-27).

Як видно із справи, ОСОБА_1, автомобіль
якого пошкоджено внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, у
встановленому законом порядку
повідомив страховика - Приватне
акціонерне товариство «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» про страховий випадок та з
метою отримання страхового
відшкодування 30 листопада 2012 року
подав відповідну заяву та ряд
документів, передбачених Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»(а.с.12).

На звернення ОСОБА_1 до
Моторного(транспортного) страхового
бюро України щодо виплати страхового
відшкодування, останнє листом від 22
квітня 2013 року №3/1-05/10505 повідомило про
відсутність правових підстав для
виплати страхового відшкодування з
фонду захисту потерпілих, з посиланням
на те, що згідно інформації
автоматизованої
інформаційно-пошукової системи «ДТП»,
на місці ДТП ОСОБА_2 - особа, яку
визнано винною у згаданому ДТП,
пред'явила поліс АА/7775342, виданий ПрАТ
«НФСК «Добробут». Договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
АА/7775342 укладено по відношенню до
транспортного засобу марки Тоуоtа з
номерним знаком НОМЕР_1(а.с.13,14).

Отже, наведені обставини та зазначені
докази свідчать про те, що ОСОБА_2, якого
визнано винним в скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди,
правомірно володів забезпеченим
транспортним засобом - «Тойота Ленд
Крузер» д/н НОМЕР_1, а відтак в розумінні
основних термінів, які вживаються у
Законі України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», є застрахованою
особою відносно забезпеченого
транспортного засобу.

Доказів, які б свідчили про
неправомірність володіння ОСОБА_2
вказаним транспортним засобом
матеріали справи не містять.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції не взяв до уваги встановлені
обставини та вказані норми Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з чим прийшов до
помилкового висновку про те, що ОСОБА_2
не є затрахованою особою та про
відсутність факту порушення Приватним
акціонерним товариством «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» прав, свобод чи інтересів
позивача.

Даних про те, що страховик - Приватне
акціонерне товариство «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» виплатило ОСОБА_1, як
потерпілій особі за наслідками
дорожньо-транспортної пригоди, суму
страхового відшкодування у
передбаченому порядку, матеріали
справи не містять.

Таким чином, висновок суду про
відсутність правових підстав для
задоволення позову ОСОБА_1 про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» страхового відшкодування
у розмірі 49 000,00 грн. протирічить
матеріалам справи та зазначеним нормам
діючого законодавства, які регулюють
правовідносини щодо виплати
страхового відшкодування.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині відмови ОСОБА_1 в
задоволенні позову про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
«Народна фінансово-страхова компанія
«Добробут» страхового відшкодування
підлягає скасуванню на підставі п.4
ст.309 ЦПК України, з ухваленням в цій
частині рішення про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
«Народна фінансово-страхова компанія
«Добробут» на користь ОСОБА_1
страхового відшкодування в розмірі 49
000,00 грн. та судовий збір у сумі 490,00 грн.

Що стосується тверджень Приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» про недійсність полісу АА
7775342 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 02.02.2012 року, про що зазначав
позивач як підставу відмови останнього
у виплаті страхового відшкодування, то
такі твердження не можуть бути взяті до
уваги, оскільки за правилами ст.998 ЦК
України договір страхування є
нікчемним або визнається недійсним у
випадках, встановлених цим Кодексом, а
доказів, які б свідчили про те, що
зазначений поліс визнаний недійсним у
встановленому законом порядку,
матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК
України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року
в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні
позову про стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» страхового відшкодування
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» про стягнення страхового
відшкодування задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» на користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування в розмірі 49 000,00 грн. та
судовий збір у сумі 490,00 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-