Провадження № 2/522/3619/13
Заява № 2-п/522/222/14
У Х В А Л А

Іменем України

« 02» червня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Погрібного
С.О.,

за секретаря судового засідання -
Малини-Муравенко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі заяву
ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню та про
перегляд заочного рішення у цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитними
договорами, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від "26" березня
2013 року позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» задоволено,
стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь позивача заборгованість за
договором про надання споживчого
кредиту від 25.09.2006 року в сумі 4 519 289,20
гривень; стягнуто солідарно з
відповідачів на користь Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
заборгованість за договором про
надання споживчого кредиту в сумі 481
229,12 гривень; стягнуто в рівних частках
судовий збір.

Відповідач звернувся до суду із
заявами про перегляд ухваленого у
справі заочного рішення та визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню, посилаючись на те, що
відповідач у судове засідання
з'явитися не міг з поважних причин, ним
не було отримано своєчасно копію
постановленого по справі рішення, а
також те, що рішення є безпідставним та
необґрунтованим.

Учасники судового процесу в судове
засідання не з'явились, сповіщались
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили. Проте, представник
ОСОБА_1 ОСОБА_3 надав суду заяву, якою
просив розглядати справу за його
відсутності, наполягав на задоволенні
вказаних клопотань. Неявка сторін,
відповідно до ч. 3. ст. 369, ч.1 ст. 231 ЦПК
України, не є перешкодою для розгляду
заяви про перегляд заочного рішення по
суті.

Дослідивши матеріали справи,
представлені сторонами докази, суд
вважає, що у задоволенні вказаних
клопотань суд має відмовити з
наступних причин.

Щодо клопотання про перегляд заочного
рішення:

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України
заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Таким чином підставою для скасування
заочного рішення є дві одночасно
наявні умови - поважність причин неявки
відповідача у судове засідання та
представлення доказів, що мають
істотне значення для правильного
вирішення справи. За змістом
наведеного правила ці докази повинні
мати таке істотне значення для
вирішення справи, аби їх врахування
мало б змінити рішення суду по суті.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач про дату, час та місце
судового засідання, повідомлявся
належним чином (а.с. 89, 105), у
відповідності до ст. 74 ЦПК України.
Таким чином, суд критично ставиться до
пояснень відповідача, оскільки суду не
представлено належних доказів
поважних причин відсутності її та її
представника у судових засіданнях 05
лютого 2013 року та 26 березня 2013 року.

Таким чином, відповідач не довів, що
його представник не з'являвся у судові
засідання з поважних причин, а
відповідно, не довів, що суд був
зобов'язаний відкладати розгляд
справи.

Стосовно другої частини підстави для
перегляду заочного рішення, то суд
виходить з того, що позивачем не
наведено та не представлено жодного
доказу, що мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

Пояснення, що надані відповідачем у
заяві про перегляд заочного рішення не
могли вплинути на ухвалене судом
рішення, оскільки не мають для нього
істотного значення.

Отже, відповідачем не представлено
доказів, що могли бути істотними для
справи та не були відомі судові під час
розгляду справи та до постановлення
заочного рішення; у своїх аргументах
про скасування рішення відповідач
посилався на наявні в матеріалах
справи докази, яким судом вже була дана
оцінка та які стали підставою для
ухвалення заочного рішення.

Таким чином, у суду відсутні підстави
для задоволення заяви про перегляд
заочного рішення, оскільки відсутні
обидві підстави для задоволення такої
заяви, а саме судом не було встановлено,
що відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин та не надав
жодного нового доказу, що міг би
істотно вплинути на розгляд справи та
на рішення суду в цілому.

При цьому, слід зауважити, що
відсутність хоча б однієї з підстав для
скасування заочного рішення тягне за
собою безумовну відмову у задоволенні
такої заяви, оскільки, в іншому випадку,
суд порушуватиме вимоги ст. 232 ЦПК
України.

Втім, наведені аргументи носять
другорядний характер, оскільки в силу
положень ч. 3 ст. 232 ЦПК України після
скасування заочного рішення суд
призначає справу до нового судового
розгляду в загальному порядку. У разі
неявки відповідача у нове судове
засідання суд за наявності інших
встановлених умов може постановити
повторне заочне рішення. Однак
відповідно до зазначеної норми
повторне заочне рішення може бути
оскаржене як позивачем, так і
відповідачем лише в загальному
порядку, встановленому ЦПК України.
Таким чином, право на подання
відповідачем заяви про перегляд
заочного рішення втрачається.

При цьому, повторне заочне рішення, в
тому числі ухвалене тим же складом
суду, оскаржується в загальному
порядку.

З огляду на зазначені вище підстави,
суд відмовляє відповідачу у
задоволенні вказаної заяви про
перегляд цього заочного рішення.

При цьому суд виходить з принципу
недопустимості скасування рішення
суду за відсутності достатніх та
законних підстав для того, а також з
формальних міркувань.

Щодо клопотання про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню:

Судом встановлено, що згідно заочного
рішення Приморського районного суду
від "26" березня 2013 року позов Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задоволено.

На виконання зазначеного повторного
заочного рішення Приморським районним
судом м. Одеси видано виконавчий лист №
1522/18903/12 про стягнення коштів на користь
банку та постановою від 03 березня 2014
року державним виконавцем відкрито
виконавче провадження.

Наявними матеріалами вказаної справи
підтверджується, що ОСОБА_1 відомо про
існуючий цивільно-правовий спір,
постановлене рішення суду, його зміст.
Відповідачка, протягом тривалого часу,
мала можливість ознайомитись з
матеріалами справи, зі змістом
вказаного рішення, адже його текст є
загальнодоступним в єдиному
державному реєстрі судових рішень,
втім, станом на час розгляду
зазначеного клопотання у Приморського
районного суду м. Одеси відсутні
відомості щодо оскарження зазначеного
рішення в апеляційному порядку.

Відповідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України
рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом. Рішення або ухвала суду
апеляційної чи касаційної інстанції за
наслідками перегляду, рішення
Верховного Суду України набирають
законної сили з моменту проголошення, а
якщо їх було прийнято за наслідками
розгляду у письмовому провадженні, -
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, оскільки про дату та зміст
постановлення цього судового рішення
відповідачу було відомо, вказане
рішення суду набрало законної сили,
підстави для задоволення заяви ОСОБА_1
відсутні.

Суд має виходити не з формального
дотримання норми права, а встановити,
чи дійсно відповідачу відомо на час
розгляду цього питання про
постановлене рішення, його зміст.
Наявність протягом тривалого періоду
час цього цивільно-правового спору в
провадженні суду, обізнаність про
правові претензії позивача, дають
підстави для суду зробити висновок про
обов'язок активно реалізовувати від
імені суб'єкта владних повноважень
свої процесуальні права та виконувати
процесуальні обов'язки. Рішення суду,
що набрало законної сили, про яке
відповідач є повною мірою обізнаним,
має виконуватися належним чином, а тому
надумані доводи не повинні прийматися
судом до уваги.

У відповідності із п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК
України у результаті розгляду заяви
про перегляд заочного рішення суд може
своєю ухвалою залишити заяву без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 223, 231, 232 Цивільного
процесуального кодексу України, СУД -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню, у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
кредитними договорами - відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від « 26» березня 2013 року, у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитними договорами - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду від «
26» березня 2013 року подається протягом
десяти днів з дня проголошення
вказаної ухвали. Апеляційна скарга на
ухвалу суду першої інстанції в частині
вирішення питання про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню подається протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

У частині інших питань, вирішених цією
ухвалою, остання оскарженню не
підлягає.

СУДДЯ
С.О. ПОГРІБНИЙ

02.06.2014