Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/393/14 Головуючий у
1-й інстанції Нестеренко Т. В.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Якимівського районного суду
Запорізької області від 28 листопада 2013
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Приморський» про
припинення договору оренди та
витребування земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до ТОВ «Приморський»
про припинення договору оренди та
витребування земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що
згідно державного акту ІІ-ЗП № 049289 від
20.05.2002 року у нього в приватній
власності перебуває земельна ділянка
площею 4.45 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

05 травня 2008 року між ним та ТОВ
«Приморський» було укладено договір
оренди вказаної земельної ділянки
строком на п'ять років. В цей же день,
згідно акту приймання-передачі він
передав земельну ділянку відповідачу.
При укладені договору обов'язок
державної реєстрації взяв на себе
орендар, тобто ТОВ «Приморський».

З моменту укладення договору до цього
часу відповідач використовував
належну йому земельну ділянку згідно
умов договору. По закінчені терміну дії
договору він звернувся в ТОВ
«Приморський» з відповідною заявою про
повернення земельної ділянки і
запереченням проти подовження терміну
дії договору оренди. На свою заяву
отримав відмову з посиланням на те що
державна реєстрація договору була
проведена 22.04.2011 року, а тому і строк дії
договору слід відраховувати з цієї
дати бо згідно ст. 18 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди набирає
чинності після його державної
реєстрації. Між тим, таке трактування
законодавства на його погляд є
помилковим. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 631
ЦК України «...Строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору..
Договір набирає чинності з моменту
його укладення ...». Як вже вказувалось
вище, договір оренди був укладений
05.05.2008 року і в цей же день земельна
ділянка була передана відповідачу в
користування. З моменту укладення
договору тобто з 05.05.2008 року до цього
часу ділянка знаходиться в
користуванні відповідача. Таким чином
з 05.05.2008 року відповідач мав можливість
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки як орендар земельної ділянки.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про
оренду землі» та ст. 412 ЦК України
договір оренди землі припиняється
після спливу строку на який його було
укладено.

Посилаючись на вказані обставини,
просив суд припинити договір оренди
укладений між позивачем та ТОВ
«Приморський» і зобов'язати
відповідача повернути належну йому
земельну ділянку згідно умов договору.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 28 листопада 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає,
що суд неповно з'ясував обставини, які
мають значення для справи, рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовну заяву в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

За вимогами ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається
і не заперечується сторонами, що
05.05.2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ
«Приморський» був підписаний договір
оренди земельної ділянки загальною
площею 4,4500 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться на території
Кирилівської сільської ради (далі -
Договір). (а.с.5-6)., який був
зареєстрований 22.04.2011 року у відділі
Держкомзему у Якимівському районі
Запорізької області, про що в
Державному реєстрі земель вчинено
запис від за № 01 13. (а.с.8)
Відповідно до п. 3.1. Договору, цей
договір укладено строком на п'ять
років. (а.с.5)

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції послався на те, що
за умовами п.14.1 Договору оренди та ст. 18,
20 ЗУ "Про оренду землі", яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин, ст.
125,126 ЗК України договір оренди землі
набирає чинності після його державної
реєстрації. Оскільки договір був
зареєстрований 22.04.2011 року, отже строк
дії договору не припинився, а тому не
має підстав для його припинення та
витребування земельної ділянки.

Такий висновок суду першої
інстанції відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги проте, що
відповідач використовував земельну
ділянку з 05.05.2008 року за актом приймання
- передачі, та за вимогами ст. 640 ЦК
України він є укладеним з моменту
передання майна є не вірними виходячи
із наступного.

На час виникнення спірних
правовідносин (підписання договору та
його державної реєстрації) був чинним
Порядок державної реєстрації
договорів оренди землі, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 25 грудня 1998 року № 2073, яким
передбачено, що державна реєстрація
договорів оренди земельної ділянки є
певною процедурою, яка займає
визначений проміжок часу. Тобто
підписання договору оренди та його
державна реєстрація можуть не
збігатися у часі.

У відповідності до статті 2 ЗУ
«Про оренду землі» відносини, пов'язані
з орендою землі регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України та цим Законом, а також
договором. Згідно ч. 2 ст. 631 ЦК України
договір набирає чинності з моменту
його укладення. Відповідно до ч 3 ст. 640
ЦК України (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
договір, який підлягає державній
реєстрації, є укладеним з моменту його
державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 210
ЦК України правочин, який підлягає
державній реєстрації є вчиненим з
моменту його державної реєстрації.
Частина 2 ст. 126 ЗК України (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) визначає, що договір
оренди земельної ділянки підлягає
державній реєстрації. Відповідно до ч. 1
ст. 20 ЗУ "Про оренду землі", яка діяла на
час виникнення спірних правовідносин,
укладений договір оренди землі
підлягає державній реєстрації.
Відповідно до ст. 18 ЗУ "Про оренду землі"
(в редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) договір оренди
землі набирає чинності після його
державної реєстрації.

Отже висновок суду проте, що
строк Договору оренди від 05.05.2008 року ,
укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ
«Приморський» слід рахувати з дня його
державної реєстрації, а саме з 22.04.2011
року відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Таким чином, при розгляді
справи апеляційним судом в межах
апеляційної скарги колегією судів не
встановлено порушень вимог
матеріального і процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи по суті заявлений
вимог. А тому колегія судів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги та задоволення позову..

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 28 листопада 2013
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: