У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука А.О.,
Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» на рішення Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 05
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 20
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс»
(далі −? ТОВ «Вердикт Фінанс»)
звернувся до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що 22 червня 2006 року
був укладений кредитний договір між
Акціонерним комерційним банком
«ТАС-Комерцбанк» (далі - АКБ
«ТАС-Комерцбанк») та ОСОБА_4, згідно з
умовами якого останній отримав грошові
кошти у розмірі 50 тис. доларів США на
строк до 10 червня 2011 року. Уточнивши у
вересні 2013 року позовні вимоги,
зазначав, що оскільки відповідач взяті
на себе зобов'язання не виконав,
заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 26 жовтня
2010 року стягнуто на користь ПАТ
«Сведбанк» з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
солідарному порядку заборгованість за
кредитним договором станом на 07 травня
2010 року в сумі 62 073,20 доларів США та 100 851
грн 93 коп.

З часу винесення по 03 вересня 2013 року
рішення суду не виконано.

02 лютого 2012 року між Публічним
акціонерним товариством «Сведбанк»
(далі −? ПАТ «Сведбанк»),
правонаступника Відкритого
акціонерного товариства «Сведбанк»
(далі −? ВАТ «Сведбанк»), яке в свою
чергу виступає правонаступником АКБ
«ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «Вердикт
Фінанс» укладено договір факторингу №
11, відповідно до умов якого ПАТ
«Сведбанк» відступає ТОВ «Вердикт
Фінанс» право вимоги заборгованості за
кредитними договорами. Заборгованість
за тілом кредиту та сплаті відсотків
склала 547 063 грн 71 коп.; заборгованість з
пені −?

80 493 грн 67 коп.; заборгованості за
відсотками −? 291 367 грн 63 коп.;

3 % річних −? 54 631 грн 43 коп.,
заборгованість з урахуванням індексу
інфляції −? 597 388 грн 13 коп. Всього
розмір заборгованості станом

на 03 вересня 2013 року склала 1 023 880 грн 86
коп., яку ТОВ «Вердикт Фінанс» просив
суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь, а
також судові витрати.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 05
лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 20
березня 2014 року, у позові ТОВ «Вердикт
Фінанс» відмовлено за безпідставністю.

У касаційній скарзі ТОВ «Вердикт
Фінанс» просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився і апеляційний суд, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позову, дійшов обґрунтованого висновку
про безпідставність заявлених
позовних вимог, оскільки позивач ТОВ
«Вердикт Фінанс» звернулося до суду з
позовом поза межами прав та обов'язків,
які йому були передані за договором
факторингу, укладеного з ПАТ
«Сведбанк».

Із матеріалів справи та змісту судових
рішень не вбачається, що судами при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої інстанції, з якими
погодився й апеляційний суд, не
спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 05
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 20
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська А.О. Леванчук М.А.
Макарчук