Справа № 750/2990/14
Провадження № 2/750/1211/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова в складі:

головуючого - судді Супруна О.П.,

при секретарі - Носенко М.Ю.,

за участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1,
представників відповідача Дитячої
поліклініки № 2 Чернігівської міської
ради - Новак Ю.О., Алексєєвої Л.М.,
представника відповідача Управління
охорони здоров'я Чернігівської
обласної державної адміністрації -
Ленько О.П., представників
Уповноваженої Верховної Ради України з
прав людини - ОСОБА_18, Таргулової І.Г.,
представника третьої особи Управління
освіти Чернігівської міської ради -
Носенка Ю.І., третіх осіб - ОСОБА_12,
ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_14,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Дитячої
поліклініки № 2 Чернігівської міської
ради, Управління охорони здоров'я
Чернігівської обласної державної
адміністрації, Міністерства охорони
здоров'я України про захист від
дискримінації, визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и в :

25.03.2014 ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до Дитячої
поліклініки № 2 Чернігівської міської
ради, в якому просять:

- визнати її дії, що полягають у відмові
надати позивачам висновків
лікарсько-консультативної комісії про
стан здоров'я дітей: ОСОБА_15, ОСОБА_16 та
ОСОБА_17, в яких зазначена можливість
відвідувати останніми дошкільний
навчальний заклад, дискримінацією;

- визнати дії Дитячої поліклініки № 2
Чернігівської міської ради, що
полягають у відмові надати ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 висновків
лікарсько-консультативної комісії про
стан здоров'я дітей: ОСОБА_15,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_3, в яких зазначена
можливість останніми відвідувати
дошкільний навчальний заклад,
незаконними;

- зобов'язати Дитячу поліклініку № 2
Чернігівської міської ради надати
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2
висновкилікарсько-консультативної
комісії про стан здоров'я ОСОБА_15,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_3, з висновком, що
остання може відвідувати дошкільний
навчальний заклад.

Ухвалою суду від 28.04.2014 за клопотанням
позивача ОСОБА_1 до участі у справі в
якості співвідповідачів залучені
Управління охорони здоров'я
Чернігівської обласної державної
адміністрації та Міністерство охорони
здоров'я України, а в якості третіх осіб
- Управління освіти Чернігівської
міської ради, ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_18
та ОСОБА_12

У судовому засіданні позивачі позовні
вимоги підтримали та просили їх
задовольнити.

Представники Дитячої поліклініки № 2
Чернігівської міської ради та
Управління охорони здоров'я
Чернігівської обласної державної
адміністрації заперечували проти
задоволення позову.

Представник Міністерства охорони
здоров'я України до суду не з'явився, у
поданих суду запереченнях просив
відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Управління
освіти Чернігівської міської ради при
вирішення спору поклався на розсуд
суду.

Треті особи ОСОБА_12, ОСОБА_18, ОСОБА_13,
ОСОБА_14 вважають позов таким, що
підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення позивачів,
представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1,
представників відповідачів,
представника Управління освіти
Чернігівської міської ради, третіх
осіб, показання свідків, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2.є
матерями дітей: ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_17,
ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно.

У червні 2013 року, у лютому 2013 року, у
листопаді 2012 року ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 звертались до Дитячої
поліклініки № 2 Чернігівської міської
ради з метою отримання необхідних
медичних документів для влаштування
дітей до дитячого садочка.

Дитячою поліклінікою № 2 Чернігівської
міської ради позивачам видано медичні
довідки про те, що їх діти здорові,
проте відмовлено надати висновок
лікаря, що діти можуть відвідувати
дошкільний навчальний заклад, оскільки
у них відсутні обов'язкові
профілактичні щеплення.А згідно ч. 2 ст.
15 Закону України «Про захист населення
від інфекційних хвороб», дітям, які не
отримали профілактичних щеплень
згідно з календарем щеплень,
відвідування дитячих закладів не
дозволяється.

На звернення позивачів про прийняття
їх дітей до дитячих дошкільних
закладів їм було відмовлено у зв'язку з
відсутністю зазначеного висновку, як
це вимагаєтьсяв п. 6 Постанови Кабінету
Міністрів України № 305 від 12 березня 2003
року «Про затвердження Положення про
дошкільний навчальний заклад».

Позивачі, вважаючи, що відмовою Дитячою
поліклінікою № 2 Чернігівської міської
ради у видачі довідок про стан здоров'я
їх дітей з висновком лікаря, що діти
можуть відвідувати дошкільний
навчальний заклад, порушені право
дітей на освіту, передбачене ст. 53
Конституції.

Згідно п. 6 Положення про дошкільний
навчальний заклад, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.03.2003 № 305, прийом дітей до
дошкільного навчального закладу
здійснюється керівником протягом
календарного року на підставі заяви
батьків, або осіб, які їх замінюють,
медичної довідки про стан здоров'я
дитини, довідки дільничного лікаря про
епідеміологічне оточення, свідоцтва
про народження.

Стаття 27 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідеміологічного благополуччя
населення»встановлює, що
профілактичні щеплення з метою
запобігання захворювання на
туберкульоз, поліомієліт, дифтерію,
кашлюк, правець та кір в Україні є
обов'язковими.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
захист населення від інфекційних
хвороб», прийом дітей до виховних,
навчальних, оздоровчих та інших
дитячих закладів проводиться за
наявності відповідної довідки закладу
охорони здоров'я, в якому дитина
перебуває під медичним наглядом.
Довідка видається на підставі
медичного огляду дитини, якщо відсутні
медичні протипоказання для її
перебування у цьому закладі, а також
якщо їй проведено профілактичні
щеплення згідно з календарем щеплень і
вона не перебувала в контакті з хворими
на інфекційні хвороби або
бактеріоносіями.Дітям, які не отримали
профілактичних щеплень згідно з
календарем щеплень, відвідування
дитячого закладу не дозволяється. У
разі якщо профілактичні щеплення дітям
проведено з порушенням установлених
строків у зв'язку з медичними
протипоказаннями, при благополучній
епідемічній ситуації за рішенням
консиліуму відповідних лікарів вони
можуть бути прийняті до відповідного
дитячого закладу та відвідувати його.

По справі встановлено, що дітям
позивачів не були зроблені всі
необхідні профілактичні щеплення
через відмову батьків.

За таких обставин, згідно з пунктом 6
Примірного положення про підготовку
дітей на педіатричній дільниці до
відвідування дошкільного та шкільного
загальноосвітнього навчального
закладу, затвердженого наказом
Міністерства охорони здоров'яУкраїни
від 29 листопада 2002 року № 434, питання
про відвідування дошкільного
навчального закладу дітьми, батьки
яких відмовляються від щеплень,
вирішується лікарсько-консультативною
комісією.

В рішеннях від 13.02.2013 № 7, від 24.04.2013 № 17,
від 12.06.2013 № 22, ЛКК з питань вакцинації
дійшла висновків, що діти позивачів
здорові, проте зазначила про
відсутність передбачених
законодавством щеплень, у зв'язку з чим
Дитяча поліклініка № 2 Чернігівської
міської ради відмовила позивачам
видати медичні довідки про стан
здоров'я дітей з висновком лікаря, що
діти можуть відвідувати дошкільний
навчальний заклад.

Відповідно до ст. 53 Конституції
України, кожен має право на
освіту.Повна загальна середня освіта є
обов'язковою. Держава забезпечує
доступність і безоплатність
дошкільної, повної загальної
середньої, професійно-технічної, вищої
освіти в державних і комунальних
навчальних закладах; розвиток
дошкільної, повної загальної
середньої, позашкільної,
професійно-технічної, вищої і
післядипломної освіти, різних форм
навчання; надання державних стипендій
та пільг учням і студентам.

Конституційний Суд України у рішенні
від 04.03.2004 № 5-рп/2004 дав офіційне
тлумачення ч. 3 ст. 53 Конституції
України.

Так, відповідно до пунктів 4.1, 4.2
рішення, освіта визнається однією з
пріоритетних сфер
соціально-економічного, духовного та
культурного розвитку суспільства.
Право на освіту - це право людини на
здобуття певного обсягу знань,
культурних навичок, професійної
орієнтації, які необхідні для
нормальної життєдіяльності в умовах
сучасного суспільства. Освіта - це
цілеспрямований процес виховання і
навчання з метою набуття встановлених
державою освітніх рівнів. За
положеннями статті 53 Конституції
України право на освіту гарантовано
кожному (частина перша); держава
забезпечує доступність і
безоплатність дошкільної, повної
загальної середньої,
професійно-технічної, вищої освіти в
державних і комунальних навчальних
закладах (частина третя). Право на
освіту гарантується кожній людині на
принципах рівності, визначених статтею
24 Конституції України. Визнання права
кожної людини на освіту відповідає,
зокрема, Загальній декларації прав
людини (стаття 26), Міжнародному пакту
про економічні, соціальні та культурні
права (стаття 13). Системний аналіз
положень Конституції України, в яких
вживається термін "доступність", дає
підстави для висновку, що поняття
"доступність освіти" у частині третій
статті 53 Конституції України означає
створення державою можливостей для
реалізації права людини на освіту. При
цьому необхідно зазначити, що
доступність дошкільної і загальної
середньої освіти є гарантією права
кожного на здобуття такої освіти, якому
кореспондує обов'язок держави
забезпечити реалізацію цього права.
Доступність вищої освіти в державних і
комунальних навчальних закладах
полягає у створенні державою
відповідних умов для їх функціонування
і розвитку, за яких особа змогла б
реалізувати своє право на здобуття
вищої освіти на основі конкурсного
відбору, з урахуванням своїх
здібностей та інтересів у вільному
виборі типу вищого навчального
закладу, напряму підготовки і
спеціальності, профілю навчання. Таким
чином, виходячи із змісту поняття
"доступність", яке вживається у
положеннях Основного Закону України,
відповідних законах про освіту, інших
нормативно-правових актах,
Конституційний Суд України вважає, що
доступність освіти за
конституційно-правовим смислом
необхідно розуміти так, що нікому не
може бути відмовлено у праві на освіту,
і держава має створити можливості
реалізувати це право.

У п. 5 рішення Конституційний Суд
України дійшов висновку, що хоча
відповідно до Закону України "Про
освіту" прийом дітей у дошкільні
навчальні заклади проводиться за
бажанням батьків або осіб, які їх
замінюють (частина друга статті 34),
тобто за вибором ними типу дошкільного
навчального закладу чи форми навчання,
це, проте, не обмежує права дітей на
освіту і не ставить здобуття
дошкільної освіти в залежність від
бажання батьків. Як передбачено
частиною першою статті 8 Закону України
"Про дошкільну освіту", сім'я
зобов'язана сприяти здобуттю дитиною
освіти у дошкільних та інших
навчальних закладах або забезпечити
дошкільну освіту в сім'ї відповідно до
вимог Базового компонента дошкільної
освіти. Відповідно до статті 18 Закону
України "Про дошкільну освіту" та
статті 14 Закону України "Про освіту" на
органи управління системою дошкільної
освіти держава покладає, зокрема,
ведення обліку дітей дошкільного віку
та контроль за виконанням вимог щодо їх
навчання. В Україні функціонує система
безперервної освіти, обов'язковою
первинною складовою частиною якої є
дошкільна освіта. Громадяни мають
рівні права на її здобуття у дошкільних
навчальних закладах незалежно від
підпорядкування, типів і форми
власності, а також у сім'ї (статті 4, 9
Закону України "Про дошкільну освіту").

Крім того, відповідно до ст. 3 Закону
України «Про охорону дитинства», всі
діти на території України, незалежно
від раси, кольору шкіри, статі, мови,
релігії, політичних або інших
переконань, національного, етнічного
або соціального походження, майнового
стану, стану здоров'я та народження
дітей і їх батьків (чи осіб, які їх
замінюють) або будь-яких інших
обставин, мають рівні права і свободи,
визначені цим Законом та іншими
нормативно- правовими актами.

Як зазначено в ст. 12 Закону «Про охорону
дитинства», першоосновою розвитку
особистості дитини є виховання в сім'ї.
На кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Враховуючи викладене, не можна
допустити будь-яке ущемлення прав та
інтересів дітей позивачів при
вирішенні питання щодо доступності для
них освітніх послуг, які надаються
системою дошкільної освіти в ДНЗ.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
дошкільну освіту», громадяни України
незалежно від раси, кольору шкіри,
політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, мовних або
інших ознак мають рівні права та
здобуття дошкільної освіти у
дошкільних навчальних закладах, що має
забезпечити виконання вимог базового
компонента дошкільної освіти,
соціальну адаптацію та готовність
продовжувати освіту.

Згідно з положеннями ст. 150 СК України,
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток. І позивачка,
оцінюючи її позицію, намагається
забезпечити належний розвиток дитини
згідно свого уявлення.

На думку суду, позивач як матір, перш за
все, зацікавлена і відповідає за
належну безпеку життя і здоров'я
дитини, і саме у чистому
епідеміологічному оточенні. Відмінна
від офіційної позиції держави позиція
батьків відносно проведення
профілактичних щеплень здоровим
малолітнім дітям не може перешкоджати
реалізації їх конституційного права на
отримання дошкільної освіти в ДНЗ як
обов'язкової первинної складової
частини система безперервної освіти в
Україні.

Доводи відповідачів про те, що дитина,
яка не отримала відповідних щеплень,
несе загрозу занесення в дитячий
колектив небезпечної інфекції, не
підтверджені належними доказами, а є
лише їх припущенням, на чому, в силу ч. 4
ст. 60 ЦПК України, не може ґрунтуватися
доказування.

Отже, Дитяча поліклініка № 2
Чернігівської міської ради своєю
відмовою у видачі позивачам медичних
довідок про стан здоров'я дітей з
висновком лікаря, що діти можуть
відвідувати дошкільний навчальний
заклад, обмежила конституційні права
дітей на освіту, доступність якої за
конституційно-правовим смислом
необхідно розуміти так, що нікому не
може бути відмовлено у праві на освіту,
і держава має створити можливості
реалізувати це право.

При цьому, суд не погоджується з думкою
позивачів про те, що така відмова
відповідача є дискримінацією їх дітей,
оскільки відповідно до статті 2
Конвенції про права дитини від 20
листопада 1989 року зі змінами,
схваленими резолюцією 50/155 Генеральної
Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яку
ратифіковано Постановою Верховної
Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, вираз
"дискримінація" охоплює
всякувідмінність, виключення,
обмеження або перевагу за ознакою раси,
кольору шкіри, статі, мови, релігії,
політичних або інших переконань,
національного чи соціального
походження, економічного становища або
народження, яке має на меті або
наслідком знищення або порушення
рівності відношення в галузі освіти.

За таких обставин, суд знаходить
підстави для задоволення позовних
вимог в частині визнанні дій Дитячої
поліклініки № 2 Чернігівської міської
ради незаконними та зобов'язання
видати медичні довідки з висновком
лікаря, що діти можуть відвідувати
дошкільний навчальний заклад.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212- 215, 294
ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Дитячої
поліклініки № 2 Чернігівської міської
ради, Управління охорони здоров'я
Чернігівської обласної державної
адміністрації, Міністерства охорони
здоров'я України про захист від
дискримінації, визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Дитячої поліклініки № 2
Чернігівської міської ради, що
полягають у відмові надати ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 висновків
лікарсько-консультативної комісії про
стан здоров'я дітей ОСОБА_15,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_3, в яких зазначена
можливість останніми відвідувати
дошкільний навчальний заклад,
незаконними.

Зобов'язати Дитячу поліклініку № 2
Чернігівської міської ради надати
ОСОБА_1 висновок
лікарсько-консультативної комісії про
стан здоров'я ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
висновком, що остання може відвідувати
дошкільний навчальний заклад.

Зобов'язати Дитячу поліклініку № 2
Чернігівської міської ради надати
ОСОБА_3 висновок
лікарсько-консультативної комісії про
стан здоров'я ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_2, з
висновком, що останній може
відвідувати дошкільний навчальний
заклад.

Зобов'язати Дитячу поліклініку № 2
Чернігівської міської ради надати
ОСОБА_2 висновок
лікарсько-консультативної комісії про
стан здоров'я ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_3, з
висновком, що останній може
відвідувати дошкільний навчальний
заклад.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
О.П. Супрун