Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/351/14
Головуючий у 1-й інстанції: Нещеретна
Суддя-доповідач: Мануйлов Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року

м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Мануйлова Ю.С.

Панкеєва О.В.

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на
рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 02 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, яка
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті
особи: КП «ВРЕЖО-6» МКП «Основаніє»,
Хортицький РВ у місті Запоріжжі
Управління Державної міграційної
служби України в Запорізькій області,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
зняття їх з реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА :

Позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 в якому
просили визнати відповідача та її
неповнолітніх дітей такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. В
позові посилалися на те, що відповідач
та її неповнолітні діти зареєстровані
у спірній квартирі, але з 2006 року в ній
не мешкають, мають інше місце
проживання за адресою чоловіка ОСОБА_3 -
ОСОБА_11: АДРЕСА_2. Перешкод у проживанні
в спірній квартирі відповідачці та її
дітям ніхто не чинив, їх особистих
речей у квартирі немає. В теперішній
час реєстрація відповідачки та її
неповнолітніх дітей за спірною адресою
ставить позивачів у дуже скрутне
матеріальне становище, оскільки вони
вимушені нести усі розходи по
утриманню житла а також сплачувати
квартирну платню і комунальні послуги
які нараховують на відповідачку та її
дітей.

У судовому засіданні позивачі
підтримали позовні вимоги, суду
пояснили, що квартиру АДРЕСА_1 була
отримана ОСОБА_6 та її чоловіком у 1972
році. На даний час у квартирі окрім них
зареєстровані відповідачка ОСОБА_3 та
її неповнолітні діти : ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
а також ОСОБА_8 З 2006 року ОСОБА_3 у
квартирі не мешкає. Неповнолітні
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у спірній квартирі
лише зареєстровані, але жодного дня в
ній не мешкали. Речей відповідачки та
її дітей у квартирі немає. За
житлово-комунальні послуги з 2006 року до
подання позовної заяви вона до суду не
сплачувала, а після подання ними позову
до суду ОСОБА_3 надала квитанції про
перерахування грошей за оплату
житлово-комунальних послуг. Просили
задовольнити їх вимоги в повному
обсязі, визнати відповідачку та її
неповнолітніх дітей такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому
засіданні пояснила, що з 2006 року разом з
дітьми проживає у двокімнатній
квартирі свого чоловіка за адресою:
АДРЕСА_2. З позовом не згодна, оскільки
кожен місяць надавала ОСОБА_6 грошові
кошти по сплаті витрат за комунальні
послуги. У неї є ключі від спірної
квартири, куди вона періодично
приходить, перешкод позивачі їй не
чинили, взаємовідносини між ними
нормальні. Її речей та речей дітей у
спірній квартирі немає. Діти у спірній
квартирі зареєстровані але ніколи не
проживали, оскільки з часу народження
мешкають у квартирі свого батька, за
якою також перебувають на обліку у
медичному закладі.

Треті особи - Хортицький РВ у місті
Запоріжжя Управління Державної
міграційної служби України в
Запорізькій області, МКП «Основаніє»,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у судове
засідання не з'явилися, причину
відсутності суду не повідомили, про
дату, час та місце слухання справи були
повідомлені належним чином, надали до
суду заяви про слухання справи за їх
відсутністю, заперечень проти позову
не надали.

Рішенням Хортицького районного
суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2013 року
позов задовольнити частково.

Визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
позові.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

У відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Частково задовольнивши позов, суд
першої інстанції виходив з наступного.

Як встановлено судом і таке вбачається
з матеріалів справи, у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_6, яка є основним
наймачем, її онуки ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_3 та правнуки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які
є дітьми ОСОБА_3, що підтверджується
довідкою МКП «Основаніє» №1130 від 08.08.2013
року (а.с.7).

Неповнолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за
місцем реєстрації матері у спірній
квартирі, але жодного дня у квартирі не
мешкали. Згідно акту комісії ЦОП № 6 МКП
«Основаніє» відповідач ОСОБА_3 не
мешкає за місцем реєстрації з 2006 року
(а.с.8). Перешкод у проживанні в спірній
квартирі відповідачу ніхто не чинив.

Згідно пояснень відповідача у судовому
засіданні вона разом зі своїми
неповнолітніми дітьми мешкає за місцем
мешкання свого чоловіка ОСОБА_11 за
адресою: АДРЕСА_2. Її речей та речей
дітей у спірній квартирі немає.

Відповідно довідки Кооперативу «Наш
дім» № 32 від 07.11.2013 року ОСОБА_11, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2
разом з молодою жінкою та протязі 3-4
років періодично з'являються у
квартирі АДРЕСА_2 з дитиною віком 3-4
років, а останні 2-3 місяці з грудною
дитиною (а.с.55).

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків або одного із
них, з ким вона проживає.

Мати і батько визначили місце
проживання дітей у квартирі за місцем
реєстрації батька і проживання батька
і матері самостійно, на славний розсуд.
Тому суд вважає, що житлові права дітей
у даному випадку не порушуються.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, в судовому
засіданні пояснили, що відповідачка
ОСОБА_3 та її діти зареєстровані у
АДРЕСА_1 але не мешкають там, їх речей у
квартирі немає.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що з 2006
року відповідачка ОСОБА_3 мешкає разом
зі своїм чоловіком ОСОБА_11 у квартирі

АДРЕСА_2. Їх діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5
зареєстровані у спірній квартирі
АДРЕСА_1, однак ніколи там не жили.
Взаємовідносини між позивачами та
відповідачем нормальні.

За житлово-комунальні послуги
сплачують позивачі, згідно наданих
квитанцій (а.с.90-106). Відповідачка
перерахувала кошти на адресу позивача
ОСОБА_6 лише 08.10.2013 року у розмірі 55
гривень та 12.11.2013 року у розмірі 155
гривень, тобто після пред'явлення
позову до суду (а.с.76,77).

Згідно ст.71, 72 ЖК України, особа, яка не
проживає у приміщенні понад шість
місяців без поважних причин може бути
визнана судом такою, що втратила право
користуватися цим приміщенням.

Оскільки відповідач спірну квартиру
залишила з власної ініціативи, не
проживає у квартирі з 2006 року, разом з
дітьми має інше постійне місце
проживання за адресою: АДРЕСА_2 у
квартирі свого чоловіка та батька
дітей, за цією адресою діти перебувають
на обліку у дитячій поліклініці,
відповідач ОСОБА_3 має ключі від
спірної квартири, у якій позивачі не
міняли замки, перешкод у її
користуванні не чинили, суд вважає що
ОСОБА_3 та її неповнолітні діти ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 без
поважних причин не проживають в
спірній квартирі більше шести місяців.
Оскільки фактичне місце проживання
неповнолітніх дітей визначено у
квартирі батька, за місцем проживання
обох батьків, суд обґрунтовано вважав,
що їх права не порушені. Реєстрація
відповідачки та її неповнолітніх дітей
у спірній квартирі створюють позивачам
перешкоди у користуванні житлом,
ставить їх у скрутне матеріальне
становище, оскільки позивачка ОСОБА_6 є
пенсіонером, дитиною війни, на
відповідачів нараховують квартирну
платню та комунальні послуги, які
сплачує позивачка. На підставі
вищевикладеного, суд вірно вважав, що
позовні вимоги в частині визнання
ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей
ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили
право користування квартирою
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог
у частині зобов'язання Хортицького РВ в
м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій
області зняти відповідачів з
реєстраційного обліку суд виходив з
того, що кожна особа має право в
порядку, встановленому законом
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Вимагаючи в
позові зобов'язати зняти відповідачів
з реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1 позивачі не зазначили, що цим
органом порушені їх законні права і є
підстави на даний момент для
примусового покладення такого
обов'язку, тому суд прийшов
обгрунтованого висновку, що позовні
вимоги в цій частині задоволенню не
підлягають.

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку, що судом першої
інстанції з'ясовані всі обставини
справи, які мають істотне значення для
правильного вирішення спору, дана
належна оцінка письмовим
доказам,показанням свідків, у
сукупності з доводами сторін, висновки
суду відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не спростовують висновки суду першої
інстанції, тому підстав для скасування
оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.ст.307,308,314,317 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 02 грудня 2013 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

судді: