Ухвала

іменем україни

20 червня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кузнєцов В.О., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 27 травня 2014
року у справі за позовом відкритого
акціонерного товариства «Миколаївська
теплоелектроцентраль» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за теплову
енергію,

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року ВАТ «Миколаївська ТЕЦ»
звернулося до суду із зазначеним вище
позовом обґрунтовуючи свої позовні
вимоги тим, що 01 листопада 2005 року між
ВАТ «Миколаївська ТЕЦ» та ОСОБА_2
укладено договір про постачання
теплової енергії для опалення та
гарячого водопостачання № 147029. У
зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем умов договору станом на 18
березня 2013 року, з врахуванням
сплачених за надані послуги коштів,
заборгованість відповідача перед
позивачем складала 2 300 грн. 91 коп.
Враховуючи вищевикладене, позивач
просив задовольнити позов.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 14 березня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 27 травня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ВАТ «Миколаївська
теплоелектроцентраль» - 2 300 грн 91 коп.
заборгованості за спожиту теплову
енергію за період з 01 лютого 2009 року по
30 квітня 2010 року. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
задовольняючи позов, у відповідності
до положень ст. 24 Закону України «Про
теплопостачання» та ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1
ст. 612 ЦК України дійшов вірного
висновку, що зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства, у зв'язку із чим, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість за
надані послуги з теплопостачання.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновку суду апеляційної інстанції
вони не впливають та його не
спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом відкритого акціонерного
товариства «Миколаївська
теплоелектроцентраль» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за теплову
енергію.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ