Справа № 146/847/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" липня 2014 р.
Томашпільський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого - судді
Скаковської І.В.,

за участю секретаря
Гриб Ю.А.,

позивача
ОСОБА_1,

представника
позивача Щетніцького
В.С.,

представника
відповідача Дубчик В.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у смт.
Томашпіль цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Нетребівської сільської ради
Томашпільського району Вінницької
області про визнання права власності
на спадкове майно та зобов'язання
передати спадкове майно в натурі -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з цим позовом, посилаючись на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нетребівка
Томашпільського р-ну помер її батько
ОСОБА_4

Так як батько позивача знущався над
матір'ю, дід забрав позивача з її
матір'ю до себе в с. Савчине
Крижопільського р-ну Вінницької
області, де вони весь час проживали.

Про смерть батька позивач дізналася
випадково від сторонніх людей. Через
кілька днів її викликали в с.
Нетребівку сусіди батька, які хотіли
забрати його домоволодіння собі.
Сусіди відмовилися надати документи
про смерть батька. Через деякий час
позивач приїхала навідатися до
батьківської хати та побачила, що її
використовують як хлів.

У 2013 році позивач стала проживати з
жителем с. Нетребівка ОСОБА_5

Восени 2013 року ОСОБА_5 поїхав за паями в
с. Нетребівку та йому повідомили, що у
батька позивача залишилася земля,
однак у сільській раді секретар
повідомила, що земля її батька перейшла
у власність Нетребівської сільської
ради, але ніяких документів позивачу не
надала.

В подальшому позивач дізналася, що
спадщина її батька визнана відумерлою.

Враховуючи вищевикладене позивач
просить визнати за нею право власності
в порядку спадкування на земельну
ділянку розміром 1,94 в умовних
кадастрових гектарах, що знаходиться
на території Нетребівської сільської
ради Томашпільського району
Вінницької області, що належала
батькові позивача ОСОБА_4, та
зобов'язати Нетребівську сільську раду
Томашпільського району Вінницької
області передати позивачуі в натурі
земельну ділянку розміром 1,94 в умовних
кадастрових гектарах, що знаходиться
на території Нетребівської сільської
ради Томашпільського району
Вінницької області, що входила до
складу спадщини визнаної відумерлою,
згідно рішення Томашпільського
районного суду Вінницької області від
24 квітня 2014 року, що належала батькові
позивача - ОСОБА_4

02.07.2014 року у судовому засіданні
представником позивача було подане
доповнення та уточнення до позовних
вимог, зокрема наголошено, що рішенням
Томашпільського районного суду
визнано спадкове майно після смерті
батька безхазяйним, а також уточнено у
прохальний частині позовної заяви
ім»я та по батькові спадкодавця.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_9 позовні вимоги
підтримали.Зокрема позивач вказала, що
про смерть батька дізналася в 1997 році,
але так як з ним не проживала не могла
знати про наявність земельної ділянки,
яка йому належала.Про те що у батька
була земельна ділянка дізналася лише у
2013 році.

Сільський голова Нетребівської
сільської ради Дубчик В.М. в судовому
засіданні заперечила проти
задоволення позову. Пояснила, що 1997
року помер ОСОБА_4, з того часу пройшло 17
років, але позивач до цього часу
спадщину не прийняла.Про наявність
спадкоємців вони не знали. Вказали, що
земельною ділянкою безоплатно
користувалися треті особи і бюджет не
отримував ніяких коштів від такого
користування, тому прокуратура в
інтересах держави звернулася до суду з
позовом про визнання майна
безхазяйним.При цьому давались
відповідні оголошення у пресу, для
встановлення спадкоємців.

Суд, заслухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позову з таких підстав.

Як вбачається з п.1 постанова Пленум
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 № 7, у разі відкриття спадщини
до 1 січня 2004 року, застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української РСР.

Часом відкриття спадщини визнається
день смерті спадкодавця.

Отже, спадщина після смерті
спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась
ІНФОРМАЦІЯ_1, в день його смерті. В цей
час діяв ЦК УРСР (1963 року), тому
зазначений нормативно-правовий акт
потрібно застосувати для вирішення
даних спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.
Нетребівка Томашпільського району
Вінницької області помер ОСОБА_4 (а.с.16).

Відповідно до копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1, виданого 24
квітня 1957 року Нетребівською сільською
радою Томашпільського району ОСОБА_4 є
батьком ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_2, виданого
30 липня 1978 року Савчинською райрадою
Крижопільського району ОСОБА_1 вийшла
заміж за ОСОБА_7, після чого змінила
прізвище на «ОСОБА_1» (а.с.6).

Згідно сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ВН №0184984,
виданого 18 лютого 1997 року
Томашпільською районною державною
адміністрацією ОСОБА_4 належить
земельна ділянка розміром 1,94 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на місцевості)
(а.с.13).

Із довідки від 14 травня 2014 року №
504, виданої Нетребівською сільською
радою вбачається, що зі слів позивача
спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є
його діти ОСОБА_8 та ОСОБА_1Також
вказано, що раніше сільській раді про
спадкоємців не було нічого відомо,
оскільки ОСОБА_4 проживав лише у селі 9
років.У 2013 році сільською радою було
подано оголошення у центральну та
районну газети про визнання спадщини
на земельний пай відумерлою і передачу
його у власність сільської ради. На
підставі рішенням Томашпільського
районного суду Вінницької області від
24 квітня 2014 року земельний пай ОСОБА_4
перейшов у комунальну власність
сільської ради (а.с.9).

Згідно витягу з погосподарської книги
Нетребівської сільської ради за 1958, 1959,
1960 роки, ОСОБА_1 вибула зі складу
господарства в грудні 1959 року в с.
Савчине Крижопільського району
(а.с.20).Тобто, позивач разом з батьком не
проживала з 1959 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963
року) для придбання спадщини необхідно,
щоб спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Момент відкриття спадщини
міститься в нормі ст. 525 цього Кодексу, а
саме моментом відкриття спадщини є
день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.)
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Однак, усі ці дії позивач не вчинила,
строки для прийняття спадщини
пропустила. При цьому, мала можливість
звернутись до суду з заявою про
поновлення строку для прийняття
спадщини, оскільки про наявність
земельної ділянки вона дізналася
восени 2013 року, тоді як прокуратура
звернулася до суду з позовом про
визнання майна безхазяйним у березні
2014 року. Крім того, для розшуку
спадкоємців Нетребівська сільська
рада публікувала відповідне
оголошення у газеті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР,
спадкове майно за правом спадкоємства
переходить до держави, якщо жоден із
спадкоємців не прийняв спадщину.

Так, 28 березні 2014 прокуратура
Томашпільського району в інтересах
держави в особі Нетребівської
сільської ради звернулася до суду з
заявою про визнання майна безхазяйним.

Рішенням Томашпільського районного
суду Вінницької області від 24 квітня 2014
року, спадкове майно яке залишилося
після смерті ОСОБА_4, а саме земельна
ділянка, що знаходиться на території
Нетребівської сільської ради визнано
безхазяйним. Передано вказану земельну
ділянку у власність територіальної
громади с.Нетребівка в особі
Нетребівської сільської ради
Томашпільського району Вінницької
області.

Також слід зауважити, що посилання
позивача на ч. 2 ст. 1280 ЦК (2004 року),
відповідно до якої, якщо майно, на яке
претендує спадкоємець, що пропустив
строк для прийняття спадщини, перейшло
як відумерле до територіальної громади
і збереглося, спадкоємець має право
вимагати його передання в натурі є
хибним, оскільки даний спір
регулюється нормами нині не чинного ЦК
УРСР (1963 р.), у якому така вимога не
передбачена.

Окрім того, вищевказаним рішенням
спадкове майно було визнано
безхазяйним, а у приписах ч. 2 ст. 1280 ЦК
(2004 року) йде мова про відумерлу
спадщину.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 524-527, 548, 549, 555 ЦК УРСР (1963 року), ст. ст.
10, 14, 15, 33, 57-61, 64, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК
України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про
визнання права власності на спадкове
майно та зобов'язання передати
спадкове майно в натурі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Вінницької області через
Томашпільський районний суд
Вінницької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: І. В. Скаковська