Справа № 274/7693/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2014 року Бердичівській
місьрайонний суд Житомирської області
в складі:

Головуючого судді:
ЩЕРБАКА
Д.С.,

при секретарі:

Поступайло Х.О.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного підприємства «ПАРАЛЕЛЬ»
про стягнення заробітної плати за час
роботи,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся з позовом
про стягнення заробітної плати та
просить суд стягнути з відповідача - ПП
«ПАРАЛЕЛЬ» на його користь невиплачену
заробітну плату за листопад 2013 року у
розмірі 1147,00 гривень.

Позовні вимоги мотивовані
наступним.

Позивач з 03 вересня 2013 року працює на
підприємстві відповідача на посаді
юрисконсульта, про що було видано наказ
за № 3ВК від 03.09.2013 року та укладено
трудовий контракт з підприємством від
03.09.2013 року.

Позивач зазначає, що йому не
була виплачена заробітна плата за
фактично відпрацьований ним час на
займаній посаді у листопаді 2013 року в
розмірі 1147,00 гривень, що
підтверджується довідкою підприємства
про заборгованість по заробітній платі
за №122 від 02.12.2013 року. На теперішній час
позивач продовжує працювати у
відповідача на вказаній посаді, тобто
трудові відносини між ними не
припинялись.

В судове засідання позивач не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності, позовні
вимоги підтримує, просить суд їх
повністю задовольнити.

Представник відповідача в
судове засідання не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи у його
відсутності, зазначені позовні вимоги
визнав повністю, не заперечує проти їх
задоволення.

В зв'язку з неявкою в судове
засідання сторін розгляд справи
проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК
України.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані сторонами докази в їх
сукупності, заяви, судом встановлено
наступне.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Сторонами визнається той факт, що
позивач з 03 вересня 2013 року працює на
підприємстві відповідача на посаді
юрисконсульта, про що було видано наказ
за № 3ВК від 03.09.2013 року та укладено
трудовий контракт з підприємством від
03.09.2013 року (а.с.3,4-5,7). Також, не
заперечується наявна заборгованість
по невиплаченій заробітній платі за
листопад 2013 року у розмірі 1147,00 гривень
(а.с.6).

Статтями 21 та 24 КЗпП України
визначено, що трудовий договір
(контракт) є формою трудових відносини
між працівником та власником
підприємства, його укладання
оформлюється наказом про зарахування
на працівника роботу та є фактичним
допуском до роботи.

Виходячи зі змісту статей 94, 95, 97
КЗпП України, то заробітна плата є
винагорода, обчислена у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу, в тому числі
мінімальна, розмір якої встановлений
законодавчо та нижче якого не може
провадитися оплата за виконану
працівником місячну, а також погодинну
норму праці.

Статтею 15 Закону України «Про оплату
праці» встановлено, що форми і системи
оплати праці, норми праці, розцінки,
тарифні сітки, схеми посадових окладів,
умови запровадження та розміри
надбавок, доплат, премій, винагород та
інших заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною та галузевими
(регіональними) угодами.

У разі, коли колективний договір на
підприємстві не укладено, власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний
погодити ці питання з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво органом. Організація
оплати праці здійснюється на підставі
трудових договорів.

Статтею 21 Закону України «Про
оплату праці» передбачено, що
працівник має право на оплату своєї
праці.

Оскільки в матеріалах справи містяться
належні докази про прийняття на роботу
на зазначену вище посаду, про
заборгованість відповідача перед
позивачем заробітної плати за листопад
2013 року в сумі 1147,00 гривень, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги про стягнення коштів є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, судовий
збір підлягає стягненню з відповідача
в дохід держави в розмірі, визначеному
ст. 4 Закону України «Про судовий збір»
(1% від ціни позову), що становить 229,40
гривень.

Керуючись ст.ст. 21,24, 94, 95, 97 КЗпП України,
Законом України «Про оплату праці», ст.
ст. 3, 6, 10, 11, 57-61, 74-78, 79, 88, 174, 197, 208-209, 212-215,
218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
приватного підприємства «ПАРАЛЕЛЬ»
про стягнення заробітної плати за час
роботи задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства
«ПАРАЛЕЛЬ» (10001, м. Житомир, вул.
Київська, 114, ідентифікаційний код 32886125)
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
заборгованість по невиплаченій
заробітній платі за листопад 2013 року у
розмірі 1147,00 (одна тисяча сто сорок сім)
гривень.

Стягнути з приватного підприємства
«ПАРАЛЕЛЬ» (10001, м. Житомир, вул.
Київська, 114, ідентифікаційний код 32886125)
в дохід держави 229,40 гривень судового
збору.

Допустити негайне виконання
рішення суду в частині виплати
заробітної плати за один календарний
місяць.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його оголошення.
Особам, які брали участь у справі, але
не були присутнім у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подавати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

СУДДЯ: