АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3335/14 Справа № 2-5950/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Категорія 30
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пономарь З.М., суддів Михайловської С.Ю., Красвітної Т.П., при секретареві Глубоченку М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ від 9 листопада 2011 року за позовом Марганецької обєднаної державної податкової інспекції до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року Марганецька обєднана державна податкова інспекція звернулась до ОСОБА_2 з позовом про його зобовязання відшкодувати державі 37398грн. вартості отриманого на зберігання та втраченого майна 300 залізобетонних плит. Заочним рішенням Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровськ від 9.11.2011р. позовні вимоги задоволені. Ухвалою того ж суду від 19.12.2013р. спосіб виконання рішення змінено та з ОСОБА_2 стягнуто 37398грн. (а.с.79).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати рішення суду першої інстанції та посилався на незаконність присудження з нього вказаної грошової суми.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню за такими підставами.

Згідно складеного працівниками Марганецької обєднаної державної податкової інспекції 16.07.2008р. акту поблизу с.Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області виявлено 300 залізобетонних плит розміром загальною вартістю 24000грн. та передано їх на зберігання субєкту підприємницької діяльності ОСОБА_2 (а.с.8). Того ж дня, 16.07.2008р. між вказаною податковою інспекцією та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір, за умовами якого останній прийняв на зберігання 300 залізобетонних плит вартістю 24000грн. та зобовязався нести відповідальність за псування, втрату, розкрадання, заміну або навмисне пошкодження майна та у випадку знищення або пошкодження повернути кількість аналогічного майна або повну його вартість (а.с.8,9). 14.10.2008р. субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 повідомив податкову інспекцію про те, що прийняті ним на зберігання плити невідомими особами вивезені з місця зберігання, а по факту їх розкрадання у порушенні кримінальної справи відмовлено (а.с.27,28). На вимогу податкової інспекції субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 сплатив 24000грн. вартості плит та надав квитанцію від 21.08.2008р. про оплату ним перевезення плит у сумі 6000грн. (а.с.30,31). Податкова інспекція підтвердила факт оплати вартості плит у сумі 24000грн. та вимагала від нього сплати додатково у якості решти вартості плит у сумі 37398грн., виходячи зі звіту про оцінку майна від 22.08.2008р. Згідно вказаного звіту, метою якого було визначення ринкової вартості обєкту для продажу на аукціоні. Обєктом оцінки стали 300 залізобетонних дорожніх плит, які складали дорожнє покриття у с.Настасівка Томаківського району. Станом на дату оцінки вартість плит склала суму 61398грн., яка складається з вартості плит у розмірі 24915грн., 4983грн. податку на добавлену вартість та 31 500грн. можливих затрат на демонтаж та перевезення плит до місця зберігання (а.с.15-26).

Зазначені обставини свідчать, що спірні правовідносини виникли з приводу неналежного зберігання субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 майна, переданого йому на підставі договору від 16.07.2008р. Відповідно до Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 зареєстрований у якості такої особи з 28.12.1998р. і на даний час вказані відомості про нього з реєстру не виключені. Правонаступником позивача на даний час є Нікопольська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Відповідно до вимог п.1,3 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних. житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та з інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до вимог ст.55,179 ГК України, ст. ст.1,12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають, зокрема, при виконанні господарських договорів щодо майново-господарських зобовязань між субєктами господарювання або між субєктами господарювання та не господарюючими субєктами.

Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини, які свідчать, що спірні відносини виникли з приводу виконання договору, укладеного установою та підприємцем, спір підвідомчий господарському суду. Оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, на підставі п.1 ч.1 ст.205, ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі. У звязку з цим, як похідна від рішення суду, підлягає скасуванню і ухвала того ж суду від 19.12.2013р. про зміну способу виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.205,303,307,310,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ від 9 листопада 2011 року та ухвалу того ж суду від 19 грудня 2013 року про зміну способу виконання рішення суду - скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом Марганецької обєднаної державної податкової інспекції до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Нікопольську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, як правонаступника заявника, повідомити, що розгляд справи відноситься до юрисдикції господарського суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді :