У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О.,
Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення апеляційного суду Луганської
області від 3 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що з нього за рішеннями судів
стягуються аліменти на користь ОСОБА_5
на утримання неповнолітньої сина,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки
з усіх видів доходу, а також на користь
ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/8 частки з усіх
видів доходу, на утримання дочки
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 у
розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу,
та на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/6
частки з усіх видів доходу, що у цілому
становить 62,3 % і перевищує 50 % його
заробітної плати та значно змінює його
матеріальний стан.

У зв'язку з наведеним позивач просив
зменшити розмір аліментів на користь
ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 до з 1/6
до 1/8 частки з усіх видів доходу, на
користь ОСОБА_4 на утримання дочки
ОСОБА_9 з 1/6 до 1/8 частки з усіх
видів доходу, та на утримання ОСОБА_4 з
1/6 до 1/8 частки з усіх видів його доходу.

Рішенням Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від

15 січня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Зменшено розмір аліментів,
стягнутих з ОСОБА_3 на підставі рішення
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 28 травня 2013 року
на користь ОСОБА_4 на її утримання, з 1/6
частки з усіх видів доходу до 1/8 частки
з усіх видів доходу ОСОБА_3, щомісячно,
починаючи з моменту набрання рішенням
законної сили - до 20 лютого 2016 року. У
задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 3 березня 2014 року рішення
суду першої інстанції змінено, в
частині відмови у задоволенні позову
щодо зменшення стягнення розміру
аліментів на утримання сина ОСОБА_6 та
доньки ОСОБА_9, на кожного, з 1/6 частки до
1/8 частки скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення, яким зменшено
стягнення розміру аліментів на користь

ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з

1/6 частки до 1/8 частки з усіх видів
заробітку (доходу), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, та на користь ОСОБА_4
на утримання доньки ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1/6 частки до

1/8 частки з усіх видів заробітку
(доходу), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. В іншій частині
рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права й порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права

Задовольняючи частково позовні вимоги
про зменшення розміру аліментів на
утримання ОСОБА_4 та відмовляючи у
задоволенні решти позовних вимог, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачем не доведено обставин про те,
що матеріальне становище позивача
після ухвалення рішень судів про
стягнення аліментів змінилось та
врахував визнання ОСОБА_4 позову про
зменшення розміру стягнутих аліментів
на її утримання і задовольнив вимоги
ОСОБА_3 у цій частині позовних вимог.

Скасовуючи рішення районного суду в
частині незадоволених позовних вимог
про зменшення розміру аліментів на
користь ОСОБА_5 та задовольняючи ці
вимоги і залишаючи в іншій частині
рішення районного суду без змін,
апеляційний суд виходив із того, що
загальний розмір відрахувань із
заробітної плати позивача перевищує 50 %
заробітної плати, що суперечить
вимогам закону.

Проте такого висновку апеляційний суд
дійшов із порушенням вимог
процесуального закону.

Установлено, що апеляційний суд
розглянув справу за відсутності
ОСОБА_5

Згідно із положеннями ст. 74 ЦПК України
судові виклики здійснюються судовими
повістками про виклик, які разом із
розпискою надсилаються поштою
рекомендованими листами із
повідомленням або через кур'єрів за
адресою, зазначеною стороною. Особи,
які беруть участь у справі, можуть бути
повідомлені або викликані в суд
телеграмою, факсом чи за допомогою
інших засобів зв'язку, які забезпечують
фіксацію повідомлення або виклику.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що
судові повістки, адресовані фізичним
особам вручаються їм під розписку. При
повідомленні або виклику до суду
телефонограмою, факсом чи за допомогою
інших засобів зв'язку необхідною
умовою є забезпечення фіксації такого
повідомлення або виклику. Вважається
недостатнім наявність у справі лише
довідки секретаря судового засідання
(чи іншої уповноваженої особи) про
повідомлення особи, яка бере участь у
справі, зокрема телефонограмою, так як
слід забезпечити фіксацію такого
повідомлення та його отримання.
Підтвердженням цьому може служити
наявність у справі відповідної
телефонограми, яка за змістом
відповідала б вимогам ст. 75 ЦПК України.
Крім того, повинні міститися дані про
особу, яка надіслала телефонограму, і
детальні дані про особу, яка її
прийняла та за яким телефоном.
Зазначена телефонограма має бути
зареєстрована в суді, а у справі має
бути відповідний витяг із журналу
телефонограм.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 ЦПК України
апеляційний суд відкладає розгляд
справи в разі неявки у судове засідання
особи, яка бере участь у справі, щодо
якої немає відомостей про вручення їй
судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними.

Відомостей про те, що ОСОБА_5 була
належним чином повідомлена
апеляційним судом про розгляд справи 3
березня 2014 року взагалі немає, а на
а. с. 62 міститься довідка, згідно з
якою судова повістка повернулись до
суду за закінченням терміну
зберігання, що не є доказом виконання
судом вимог ст. ст. 74-76 ЦПК
України, тобто не є доказом, який
підтверджує належну фіксацію
повідомлення про дату судового
засідання.

Згідно зі ст. 129 Конституції України
однією з основних засад судочинства є
забезпечення апеляційного оскарження
рішення суду, а відповідно до
ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод таке
конституційне право повинно бути
забезпечене судовими процедурами, які
повинні бути справедливими.

У зв'язку із цим, розгляд справи за
відсутності учасника процесу, щодо
якого немає відомостей про вручення
йому судової повістки є порушенням
ст. 129 Конституції України та
ст. 6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод.

Розглянувши справу за відсутності
відповідачки ОСОБА_5, не повідомленої
про дату судового засідання,
апеляційний суд належним чином її
письмових заперечень на апеляційну
скаргу, не перевірив та не дав оцінки її
доводам про безпідставність зменшення
розміру аліментів, які стягуються на її
користь.

Ураховуючи викладене, оскаржуване
рішення апеляційного суду не може
вважатись законним та підлягає
скасуванню, а справа - передачі до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Луганської
області від 3 березня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко