Справа № 566/1919/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 січня 2014
року

Млинівський районний суд

Рівненської області

в складі :

головуючого судді : Лободзінського А.С.

при секретарі : Драган Л.М.,

з участю представників позивача:
ОСОБА_1, ОСОБА_2;

представника відповідача ОСОБА_3 РДА -
ОСОБА_4;

представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Млинів цивільну справу
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 районної
державної адміністрації,
Кораблищенської сільської ради
Млинівського району, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог Державна
агенція із земельних ресурсів
Млинівського району про набуття права
на земельну частку (пай ) в порядку
спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 Дем»янівна звернулась в суд з
позовом до Кораблищенської сільської
ради Млинівського району, ОСОБА_3
районної державної адміністрації про
набуття права на земельну частку (пай)
за спадщиною, видачу земельного
сертифікату та виділення земельного
паю в натурі.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що 21 січня 1996 року помер її
чоловік – ОСОБА_1, який постійно до дня
смерті проживав з нею. Все своє життя,
починаючи з 9 травня 1959 року чоловік
працював в колгоспі і по досягненню
пенсійного віку отримував пенсію як
колгоспник. На момент розпаювання
земель колективного
сільськогосподарського підприємства
імені «Кірова» в подальшому
перейменованого на СВК «Радівське»,
він не був внесений до списку осіб, які
мали право на отримання сертифіката
про право на земельну частку (пай), що
додаються до державного акта на право
колективної власності на землю, хоча,
будучи членом колективного
сільськогосподарського підприємства,
набув таке право.

Просить суд, визнати за нею право на
земельну частку (пай) в порядку
спадкування, що залишилось після
смерті - ОСОБА_1, який помер 21.01.1996 року
набуте ним, як членом колективного
сільськогосподарського підприємства
імені «Кірова», що знаходиться на
території Кораблищенської сільської
ради Млинівського району Рівненської
області та зобов'язати ОСОБА_3
райдержадміністрацію видати
сертифікат про право на земельну
частку (пай), а Кораблищенську сільську
раду виділити земельну ділянку в
натурі.

В судовому засіданні представники
позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні
вимоги зменшили та просять визнати за
позивачкою в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_1 лише право на
земельну частку (пай). Суду пояснили, що
чоловік позивачки був членом
колективного сільськогосподарського
підприємства імені «Кірова» і після
виходу на пенсію залишався його членом.
За життя він, як член КСГП з числа
пенсіонерів не був включений до списку
осіб, що додається до державного акту
на право колективної власності на
землю, хоча мав повне право не це у
відповідності з Указом Президента
України від 8 серпня 1995 року №720 “ Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам
і організаціям”.

Відповідачі - представник
Кораблищенської сільської ради в
судове засідання не з»явився звернувся
до суду з письмовою заявою в якій
вказав що позовні вимоги визнає в
повному обсязі та одночасно просить
розглянути справу без його участі. (а.с.
31)

Представник ОСОБА_3
райдержадміністрації ОСОБА_4 в
судовому засіданні уточнені позовні
вимоги визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог – Державної
агенції із земельних ресурсів у ОСОБА_3
районі ОСОБА_5 в судовому засідання
підтвердив факт не включення ОСОБА_1 до
списку осіб які мають право на
отримання земельної частки(паю)
відповідно до Указу Президента 1995 року
№720 “ Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам
і організаціям”. Та проти задоволення
позову, з врахуванням уточнень
позовних вимог, не заперечує.

Заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши письмові докази в
їх сукупності, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено наступні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Так, копією свідоцтва про смерть серії
1-ГЮ №275891, виданого 22.01.1996 року
підтверджується той факт, що ОСОБА_1
помер 21 січня 1996 року у віці 61 року (а.с.
7).

Із довідки, виданої управлінням
Держкомземагенства у ОСОБА_3 районі за
№ 03-954 від 11 листопада 2013 року
вбачається, що ОСОБА_1 не був включений
в списки осіб членів КСП імені «Кірова»
на отримання сертифіката про право на
земельну частку (пай) згідно Державного
акта на право колективної власності на
землю серії РВ №00022 від 10.10.1995 року.
Згідно
архівних довідок від 10.12.2013 року № 302/06-27
та від 27.12.2013 р. № 300/04-01 вбачається, що
відповідно до протоколів засідань
правління колгоспу та зборів
уповноважених членів колгоспу ім..
Кірова ( в подальшому
перенайменованого в КСП «Радівське») с.
Радів Млинівського району ОСОБА_1 був
прийнятий в члени вищевказаного
колгоспу і на час виходу на пенсію у 1995
році заява про звільнення та про
виключення з членів колгоспу ОСОБА_1 не
розглядалася, що свідчить про те, що
будучи пенсіонером ОСОБА_1 залишався
членом даного КСГП. (а.с.12,32)

Указом Президента України від 8 серпня
1995 року №720 “ Про порядок паювання
земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям”,
передбачено, що право на земельну
частку пай мають члени колективного
сільськогосподарського підприємства,
в тому числі пенсіонери, які раніше
працювали в ньому і залишаються
членами зазначеного підприємства,
відповідно до списку, що додається до
державного акту на право колективної
власності на землю. Пунктом 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
16.04.2004 року «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» передбачено,
що член колективного
сільськогосподарського підприємства
(далі - КСП), включений до списку, що
додається до державного акта на право
колективної власності на землю,
набуває права на земельну частку (пай) з
дня видачі цього акта, і в разі його
смерті успадкування права на земельний
пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у
тому числі й у випадку, коли з різних
причин ця особа не отримала сертифікат
на право на земельну частку (пай).
Невнесення до зазначеного вище списку
особи, яка була членом КСП на час
передачі у колективну власність землі,
не може позбавити її права на земельну
частку.

Враховуючи, що ОСОБА_1, будучи
пенсіонером і залишаючись членом КСГП
ім.. Кірова Млинівського району,
відповідно до п. 2 Указу Президента
України за життя набув право на
земельну частку (пай) у даному
колективному сільськогосподарському
підприємстві на рівні з іншими його
членами, однак на момент видачі
Державного акту на право колективної
власності на землю серії РВ від 10.10.1995
року за № 00022 не був включений до
списків осіб, що додається до
Державного акту, то його право на
земельну частку ( пай ) переходить до
його спадкоємців.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Згідно ст. 1216 ЦК України
Спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_6, відповідно до свідоцтва про
одруження (а.с.8) є дружиною ОСОБА_1, який
помер 21 січня 1996 року. 10 грудня 2010 року
ОСОБА_3 державною нотаріальною
конторою відповідно до перехідних
положень ЦК України ( 2003 року) їй видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_1, що
підтверджує прийняття нею спадщини та
набуття права на спадкове майно
чоловіка, до якого входить весь обсяг
цивільних прав, в тому числі і право на
земельну частку ( пай).

Інших спадкоємців, які претендують на
спадщину, що відкрилась після смерті
спадкодавця в суді не встановлено.

Таким чином, позивач на законних
підставах відповідно до ст.328 ЦК
України в порядку спадкування набула
право на земельну частку (пай) після
смерті ОСОБА_1, який помер 21 січня 1996
року і поскільки це право за нею не
визнано, то підлягає захисту.

На підставі 15, 328, 392, 1217, 1258, 1261 ЦК
України, керуючись ст. ст. 14, 60, 208-209, 213-215
ЦПК України , Указу Президента України
від 8 серпня 1995 року №720 “Про порядок
паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам
і організаціям”, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 районної
державної адміністрації,
Кораблищенської сільської ради
Млинівського району, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог Державна
агенція із земельних ресурсів
Млинівського району про набуття
права на земельну частку (пай ) в
порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в
порядку спадкування право на земельну
частку (пай) на території
Кораблищенської сільської ради
Млинівського району, що залишилося
після смерті чоловіка ОСОБА_1, який
помер 21.01.1996 року.

Рішення може бути оскаржено до судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області
через Млинівський районний суд
Рівненської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення.

СУДДЯ: