АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3483/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/241/14
Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С.
Доповідач Прядкіна О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.

Суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.

При секретарі: Нестеренко А.М.

За участю: представника позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 06 грудня 2013
року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про стягнення додаткових витрат на
утримання дитини ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2
на її користь понесених додаткових
витрат на неповнолітню доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 13 414,32 грн., які
складаються з витрат на відвідування
дошкільного закладу, харчування в
навчальному закладі, організація
дозвілля, проїзд до навчальних
закладів та платні уроки з англійської
мови.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 06 грудня 2013
року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
понесені додаткові витрати на
неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 12446,06 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
понесені витрати на правову допомогу в
сумі 1500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено за недоведеністю.

Рішення оскаржив ОСОБА_2, який в
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення в частині задоволення
позовних вимог та ухвалити нове, яким
відмовити в позовних вимогах в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що 11 грудня 2004 року між ОСОБА_4
та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого
мають спільну доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

10 червня 2008 року шлюб між сторонами
було розірвано, дочка залишилась
проживати разом з позивачкою та
перебуває на її утриманні (а.с 14).
Відповідач з 07 лютого 2013р. сплачує
аліменти на її утримання у розмірі ?
частини всіх його видів заробітку.

Статтею 185 СК України визначено, що той
з батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Частково задовольняючи позовні
вимоги, районний суд виходив з того, що
донька сторін перебуває на обліку у
лікаря, так як має вроджену ваду лівої
нирки, що потребує регулярного
харчування, на що позивачем щомісячно
протягом 9 місяців навчання ОСОБА_5 у
другому та третьому класах
Полтавської гімназії № 21 сплачувались
кошти на її харчування, на навчання
англійської мови та придбання
обладнання (комп"ютера, столу, крісла)
для навчання.

Однак повністю погодитись з таким
висновком суду колегія суду не може.

Так, стягуючи витрати ОСОБА_4 по
оплаті за поїздки дочки на екскурсії,
вказані суми в довідках школи
зазначено під час перебування у 2 та 3
класі приблизно по 250 грн. ( а.с.18, 92), що
не може бути взято до уваги як
конкретні суми витрат, а тому в цій
частині вимоги задоволенню не
підлягають.

Стягнувши з відповідача витрати
позивача по придбанню обладнання :
комп"ютера з аксесуарами в сумі 6806,06
грн. , письмового столу - 1199 грн., крісла-
1164 грн., районний суд не звернув увагу
на те, що позивачем в порядку,
визначеному ст.ст.11, 31 ЦПК України не
подано відповідної заяви про
збільшення позовних вимог, а просила
лише залучити до матеріалів справи
квитанції на підтвердження понесених
нею затрат по їх придбанню ( а.с.102-103).

За таких обставин слід змінити
рішення суду в частині задоволення
цих вимог, зменшивши їх розмір.

Таким чином, документально
підтверджено, що ОСОБА_4 сплачувала
протягом 4 місяців 2012р. по 320 грн., а
загалом 1280 грн. фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_6 за надані
послуги по навчанню дочки англійській
мові ( а.с.15,73), що є розвитком її
здібностей у розумінні ст.185 СК
України.

Крім того, позивачем протягом
навчальних років 2011-2012р.р. було
сплачено за щоденне харчування та в
групі продовженого дня по 1620 грн.,
відпочинок у пришкільному таборі -
352грн. ( а.с.18,92).

З врахуванням переліченого загалом
за вказаний період позивачем
здійснено витрат на суму 4872 грн., яка,
зважаючи на те, що участь матері,
батька у додаткових витратах на дитину
є рівною, повинна бути стягнута з
відповідача в половинному розмірі, а
саме - 2436грн.

Що стосується задоволення позовних
вимог про стягнення з відповідача
понесених позивачем витрат на правову
допомогу в сумі 1500 грн., то суд не
врахував положення Закону України від
20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах», якою
передбачено, що розмір компенсації
витрат на правову допомогу у
цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове
рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу,
у судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза
судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Зокрема, районний суд не звернув
увагу на те, що в судових засіданнях 4
жовтня,8 листопада та 6 грудня 2013р.
приймала участь представник позивача
ОСОБА_1, повноваження якої
ґрунтувались на довіреності,
посвідченої секретарем
Новоселівської сільської ради 16.09.2013р.
( а.с.46).

Суду не надано доказів того, що ОСОБА_1
є фахівцем в галузі права.

Крім того, сплативши ТОВ «Адвокатське
бюро А+» 1500 грн. за надані юридичні
послуги ( а.с.77), суду не надано також
розрахунок складових та часу,
витраченого на їх надання.

За таких обставин, приймаючи до уваги,
що основні позовні вимоги задоволені
частково, то і витрати позивача за
надані юридичні послуги, підлягають
частковому задоволенню в сумі 100 грн.

Слід також зменшити стягнутий за
рішенням судовий збір до 114,7 грн.

Рішення місцевого суду в іншій
частині, в якій відмовлено ОСОБА_4 в
задоволенні її позовних вимог, слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307,309 ч.1 п.п.3,4,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 06 грудня 2013
року змінити, зменшивши стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені
додаткові витрати на неповнолітню
дитину - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
12446,06 грн. до 2436грн. та

понесені витрати на правову допомогу в
сумі 100 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 114,7 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене протягом 20 днів шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
О.В. Прядкіна

Судді:
О.І. Обідіна

О.О. Панченко