У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2014 року
м. Ужгород

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого
- Власова С.0.,

суддів-
Дроботі В.В.,Бисаги Т.Ю.

при
секретарі - Чучка Н.В.,

з участю:
представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Рилько В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 01 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ізумруд» про
стягнення безпідставно набутого майна,
-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_5
звернувся до суду з позовом, в якому
зазначав, що у ТзОВ «Ізумруд»
знаходилося його майно: продукція у
вигляді чоловічих та жіночих
шкарпеток, дитячих колготок, загальною
вагою 19 741 кг. При отриманні ним майна,
відповідач зобов»язав позивача
оплатити послуги зберігання майна в
сумі 8000 грн. , без вчинення вказаної
проплати відмовлявся повернути майно.
Вважає, що вказана вимога ТЗОВ
«Ізумруд» була протиправною, гроші
позивач не мав сплачувати, оскільки
жодних договорів зберігання між
сторонами не було укладено. З цих
підстав просив суд стягнути з ТзОВ
«Ізумруд» на його користь 8000 грн., та
судові витрати по справі.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 01.04.2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_5 до ТзОВ
«Ізумруд» про стягнення 8000 грн.
безпідставно отриманих
коштів-відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду,
позивачем в особі представника ОСОБА_4
подано апеляційну скаргу, в якій
зазначено, що рішення є незаконним,
необґрунтованим, винесеним з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, при цьому
посилаються на аналогічні обставини,
що викладені в позові. Просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення представника
позивача, який апеляційну скаргу
підтримав та просив суд її
задовольнити, представника
відповідача, який доводи апеляційної
скарги не визнав, просив її відхилити, а
рішення суду залишити без змін,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне їх відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Матеріалами справи стверджено, що
згідно акту прийому-передачі від 25.04.2013
року в рамках кримінального
провадження, слідчим Андрійцьо О.В.
відповідно до угоди «Про зберігання та
реалізацію безхазяйного та іншого
майна, що належить або переходить у
власності держави» від 02.01.2007 року,
укладеної між ТзОВ «Ізумруд» передано,
а комірником ТзОВ «Ізумруд» отримано
на відповідальне зберігання ТМЦ, що
упаковані та знаходяться в
поліетиленових пакетах прозорого
кольору, загальною вагою 19 741 кг. (а.с.23).
Факт знаходження майна, належного
ОСОБА_5 на зберіганні в ТзОВ «Ізумруд»
не заперечувався сторонами по справі і
на підставі ч.1 ст.61 ЦПК України такий не
підлягає доказуванню.

Як вбачається з акту №01/07-06-13 від
07.06.2013 року, який підписаний ОСОБА_5,
останній визнав факт, що зберігач -ТзОВ
«Ізумруд» виконав для «Поклажодавця»
(тобто позивача по справі) послуги по
зберіганню наступного майна: послуги
зберігання дитячих колготок, жіночих
та чоловічих шкарпеток, загальною
вагою 19 741 кг. І загальна вартість
виконаних робіт становить 8000 грн, в т.ч.
ДПВ (20%)-1333,33 грн. Також вказаний акт
містить таке положення: «роботи
виконані в повному об»ємі, якісно та
вчасно, ніяких претензій до
«зберігача» зі сторони «поклажодавця»
щодо майна немає. Ніяких претензій до
«Поклажодавця» зі сторони «Зберігача»
стосовно оплати виконаних робіт немає»
(а.с.9).

В подальшому, 07.06.2013 року ОСОБА_5
добровільно сплатив ТзОВ «Ізумруд» 8000
грн., що підтверджується квитанцією
№ПН42/345СІ (а.с.10).

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, вірно
послався на той факт, що підстав для
задоволення позову на підставі ст.1212 ЦК
України, на яку посилався позивач як на
підставу свої вимог немає, виходячи з
наступного.

Так, підписуючи акт №01/07-06-13 від
07.06.2013 року, ОСОБА_5 фактично визнав факт
укладення між сторонами правочину-в
даному випадку договору зберігання.

Згідно ст.204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Вказаний правочин не є нікчемним в
розумінні ч.2 ст.215 ЦК України, судом
даний правочин не визнавався
недійсним.

Враховуючи презумпцію
правомірності правочину (ст.204 ЦК
України), який виник між сторонами по
справі виходячи з юридичного факту
надання послуг по зберіганню майна,
відсутності відмови сторін від
правочину ( ст. 214 ЦК України), вказаний
правочин є дійсним.

Що стосується передачі слідчим
відділу ДПС у Закарпатській області
майна на відповідальне зберігання
комірнику ТОВ «Ізумруд» по акту
прийому -передачі від 25 квітня 2013 року,
то в ньому немає даних, що позивач є
власником майна, таке передавалось
слідчим на відповідальне зберігання як
безхазяйне (а.с. 23).

За таких обставин, немає підстав
вважати, що ТзОВ «Ізумруд» зберігало в
себе майно без достатньої на те
правової підстави, оскільки на даний
час існує факт укладення між сторонами
відплатного договору зберігання майна,
а від так вимога позивача є
безпідставною та до задоволення не
підлягає.

Згідно вимог ст. 303 ч.1 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.304, п.1 ч.1 ст.307, 308,
313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України
судова колегія судової палати ,-

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в
інтересах ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 01 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :