Справа № 461/4213/13
Головуючий у 1 інстанції: Городецька
Провадження № 22-ц/783/3559/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі: головуючого - Берези В.І.,
суддів - Бойко С.М., Левика Я.А., за
участю секретаря судового засідання -
Іванової О.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Львівського комунального
підприємства «Княже місто» на рішення
Галицького районного суду м.Львова від
26 березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Львівського комунального
підприємства «Княже місто» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

встановила:

оскаржуваним рішенням позов
задоволено. Стягнуто з Львівського
комунального підприємства «Княже
місто» (м . Львів, вул. Тиха,5) на
користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1
884,00грн. матеріальної шкоди, 5 000 грн.
моральної шкоди, 1 176,00 грн. за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи, а
всього 8 060,00 грн.

Стягнуто з Львівського комунального
підприємства «Княже місто» в користь
ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 344,10 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач ЛКП
«Княже місто» в особі в.о. директора
ЛКП «Княже місто» Мінарович І.З.,
просить рішення скасувати, вважає
завищеним розмір стягнутої моральної
шкоди. В обґрунтування апеляційної
скарги зазначає про те, що рішення
винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального
права. Судом першої інстанції не
враховано той факт, що згідно договору
про надання послуг ЛКП «Княже місто»
проводить виключно поточний ремонт
будівель, а також пропонує про
включення в титульний список об`єкти,
на яких потрібно провести роботи
капітального характеру. Відповідачем
проводилась заміна частини покрівлі
над квартирами 10 та 11 за кошти міського
бюджету та вказаний будинок
запропоновано включити в проект
титульного списку на проведення
капітального ремонту житлового фонду
на 2013р. Суд необґрунтовано визначив
розмір стягуваної моральної шкоди в
порушення вимог щодо об`єктивності,
справедливості та неупередженості,
без необхідних засобів доказування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта в підтримання
апеляційної скарги, позивача та її
заперечення проти апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1

Будинок перебуває на обслуговуванні в
ЛКП «Княже місто», з яким укладено
договір про надання послуг з утримання
будинків та споруд і прибудинкових
територій від 19.03.2008 року.

Мешканка будинку ОСОБА_2 неодноразово
зверталася до відповідача з скаргами
та заявами про надання якісних послуг
по ремонту покрівлі будинку АДРЕСА_1 у
м.Львові.

Як встановлено, щодо джерела
затоплення квартири позивачки, вода із
залитого приміщення в квартирі №12, що
на четвертому поверсі, стікає в
квартиру № 8, що підтверджується актами
ЛКП «Княже місто» від 29.03.2010 року та
26.03.2013 року.

Факт залиття квартири АДРЕСА_2
підтверджується і фотознімками
(а.с.23-26).

Відповідно до висновку експертного
дослідження №3907 від 22.01.2014 року (
а.с.53-55), причиною залиття квартири
АДРЕСА_3 може бути незадовільний стан
покрівлі, внаслідок чого талі та дощові
води потрапляють в середину будинку на
стіни та перекриття. Розмір
матеріальної шкоди, завданої залиттям
квартири АДРЕСА_4, становить 1884,00 грн.

Задовольняючи вимоги позивача про
відшкодування матеріальної, моральної
шкоди, судових витрат, суд першої
інстанції зазначив про те, що розмір
матеріальної шкоди встановлений
висновком експертного дослідження.
Вирішуючи щодо вимог в частині
стягнення моральної шкоди,
обґрунтовував наявність такої
неодноразовими зверненнями з причин
залиття як до відповідача так і інших
інстанцій, фактом проживання в
антисанітарних умовах, залитій
квартирі, оскільки залиття квартири є
безперервним процесом через
протікання даху, та таке залиття
відбувається з року в рік, що
унеможливлює проведення ремонту. Крім
цього взяв до уваги медичні документи з
записами про погіршення стану здоров`я
позивача та наявністю порушення
діяльності щитовидної залози. А тому,
прийшов до висновку про заподіяння
моральної шкоди з визначенням того
розміру, який вказаний позивачем -5
000грн. Крім того, стягнув майнову шкоду
в розмірі 1 884 грн. та витрати за
проведення експертизи, що підтверджено
експертним висновком.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суд України № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995
року із змінами, внесеними згідно з
Постановою Пленуму Верховного суду № 5
від 25.05.2001 року, під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства,
зокрема ст.23 ЦК України, моральна шкода
може полягати, зокрема: у приниженні
честі, гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Згідно зі ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Статтями 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
права та обов'язки споживача і
виконавця житлово-комунальних послуг.
Зокрема, правом споживача є одержання
вчасно та відповідної якості
житлово-комунальних послуг згідно із
законодавством та умовами договору та
надання житлово-комунальних послуг;
відшкодування збитків, завданих його
майну та (або) приміщенню, шкоди,
заподіяної його життю чи здоров'ю
внаслідок неналежного надання або
ненадання житлово-комунальних послуг;
а обов'язком-укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору. Обов'язком
виконавця - надання послуг вчасно та
відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору,
утримання в належному технічному
стані, здійснення технічного
обслуговування та ремонт
внутрішньо-будинкових мереж, вживання
заходів щодо ліквідації аварійних
ситуацій, усунення порушень якості
послуг у терміни, встановлені
договором та (або) законодавством;
своєчасне за власний рахунок
проведення робіт з усунення виявлених
неполадок, пов'язаних з отриманням
житлово-комунальних послуг, що виникли
з його вини.

Відповідно до листа Державного
комітету України з будівництва та
архітектури від 30.04.2003 р. №7/7-401 «Щодо
віднесення ремонтно-будівельних робіт
до капітального та поточного
ремонтів», капітальний ремонт будівлі -
це комплекс ремонтно-будівельних
робіт, який передбачає заміну,
відновлювання та модернізацію
конструкцій і обладнання будівель у
зв`язку з їх фізичною зношеністю та
руйнуванням, поліпшення
експлуатаційних показників, а також
покрашення планування будівлі і
благоустрою території без зміни
будівельних габаритів об'єкта.
Поточний ремонт - це комплекс
ремонтно-будівельних робіт, який
передбачає систематичне та своєчасне
підтримання експлуатаційних якостей
та попередження передчасного зносу
конструкцій та інженерного обладнання.
Якщо будівля в цілому не підлягає
капітальному ремонту, комплекс робіт
поточного ремонту може враховувати
окремі роботи, які класифікуються як
такі, що відносяться до капітального
ремонту (крім робіт, які передбачають
заміну та модернізацію конструктивних
елементів будівлі). Поточний ремонт
повинен провадитись з періодичністю,
що забезпечує ефективну експлуатацію
будівлі або об`єкта з моменту
завершення його будівництва
(капітального ремонту) до моменту
постановки на черговий капітальний
ремонт (реконструкцію).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», до
житлово-комунальних послуг
відносяться, зокрема, комунальні
послуги (в тому числі водовідведення),
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій, до яких
відноситься також поточний ремонт.

Як вбачається з висновку судової
інженерно-технічної експертизи від 22
січня 2014 року, причиною залиття
квартири АДРЕСА_4 може бути
незадовільний стан покрівлі.
Внаслідок чого талі та дощові води
потрапляють в середину будівлі на
стіни та перекриття (а.с.55-63). Як видно з
фотознімків внаслідок мокріння
зовнішніх та внутрішніх стін стоками
води, видно про корозійні утворення
цегляних стін дотичних до квартири
позивача.

Як видно з матеріалів справи, позивач
ОСОБА_2 до відповідача за фактами
неодноразового затоплення квартири
через протікання даху зверталась ще з
2010 року. Відповідач причину затоплення
з цього часу не заперечує, затоплення є
наслідком несправності покрівлі
будинку. З часу таких звернень
відповідачем не проведено жодних
ремонтно-поточних робіт покрівлі, що є
його компетенцією, саме над
місцезнаходженням квартири №8, а такий
локальний ремонт проводився над кв.10
та 11 (а.с.8). Наведене підтверджує, на
думку колегії суддів, бездіяльність
щодо виконання своїх обов`язків по
наданні послуг з утримання будинку,
усунення виявлених порушень, якості
таких послуг та припинення триваючого
характеру існуючої шкоди, спричиненої
безкінечними підтопленнями дощем та
талою водою квартири позивача. Саме
тривалість заподіяння встановленої
шкоди, на думку колегії суддів,
підтверджує дійсний характер втрат та
спричинених моральних переживань, які
не припиняються, оскільки жодних дій з
ліквідації та припинення встановленої
шкоди не вчиняється, а отже відповідає
розміру стягуваної моральної шкоди.

Розмір матеріальної шкоди
підтверджено висновком вищенаведеної
експертизи, а отже суд, з врахуванням
вірної оцінки доказам по справі,
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.ст. 314,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ЛКП «Княже місто»
відхилити.

Рішення Галицького районного суду
м.Львова від 26 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскарженим в касаційному порядку
протягом двадцяти днів подачею
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Береза В.І.

Судді:
Бойко
С.М.

Левик Я.А.