Ухвала

іменем україни

22 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,
Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого
майна подружжя, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Галицького районного
суду Івано-Франківської області від 04
квітня 2014 року та рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від 17
червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя.

Зазначав, що з березня 1997 року до квітня
2012 року перебував із відповідачем у
зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 19
квітня 2013 року було проведено поділ їх
спільного майна, а саме квартири
АДРЕСА_1, гаража, що розташований у
цокольному приміщенні вказаного
будинку, а також рухомого майна.

Однак при поділі вищевказаного майна
подружжя не було враховано
транспортний засіб - екскаватор марки
«Борекс-2101», 2002 року випуску, який був
придбаний за спільні кошти подружжя й
зареєстрований на ім'я відповідача,
вартість якого станом на 2011 рік
складала 97 549 грн.

Посилаючись на неможливість поділу
вказаного транспортного засобу у
добровільному порядку, ОСОБА_3 просив
визнати екскаватор спільним майном
подружжя та стягнути на його користь з
ОСОБА_2 Ѕ частину вартості цього майна
в сумі 48 774 грн 50 коп.

Рішенням Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 04
квітня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 17
червня 2014 року, зазначене рішення
районного суду скасовано й позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 41 925 грн, що становить
половину вартості придбаного у шлюбі
екскаватора «Борекс-2102», 2002 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
заводський номер - 196536, номер шасі - 834164.
Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
оскаржувані рішення скасувати,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, і закрити
провадження у справі.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Однак зазначеним вимогам закону
рішення судів попередніх інстанцій не
відповідають.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої
інстанції, виходив з того, що питання
поділу спірного екскаватору вже було
вирішено у судовому порядку.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи частково
позовні вимоги, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що спірний
транспортний засіб було придбано
сторонами під час шлюбу за спільні
кошти, а відтак є спільним майном
подружжя й підлягає поділу між ними,
проте відповідач приховала вказане
майно під час попереднього поділу
майна подружжя.

Проте повністю погодитися з такими
висновками судів не можна.

Судом установлено, що сторони з 18
березня 1997 року до 03 квітня 2012 року
перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 19
квітня 2013 року було здійснено поділ
спільного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Вказаним рішенням встановлено, що
екскаватор марки «Боксер-2102» не
підлягає поділу, оскільки вказаний
транспортний засіб знятий з
реєстраційного обліку й відсутні
відомості про наявність у власності
сторін зазначеного технічного засобу.

Згідно довідки Державної інспекції
сільського господарства в
Івано-Франківській області №2 від 18
березня 2014 року екскаватор марки
«Борекс-2102», заводський номер - 196536,
номер двигуна - 9Л0109, номер шасі - 834164, 2002
року випуску був зареєстрований у
інспекції 30 березня 2011 року, знятий
з обліку 22 листопада 2011 року,
повернутий на облік 20 травня 2013
року, знятий з обліку - 20 лютого 2014 року.

Статтею 60 СК України передбачено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку.

За правилами ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.п. 23, 24 постанови №11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. Спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу (статті 60,
69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК
України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325
ЦК України можуть бути будь-які види
майна, за винятком тих, які згідно із
законом не можуть їм належати
(виключені з цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

До складу майна, що підлягає поділу
включається загальне майно подружжя,
наявне у нього на час розгляду справи,
та те, що знаходиться у третіх осіб. При
поділі майна враховуються також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Зазначені положення законодавчих
актів судами першої та апеляційної
інстанції на порушення вимог ст. ст. 10,
212, 316 ЦПК України враховані не були,
доводи та заперечення сторін належним
чином не перевірені.

На порушення ст. ст. 10, 213, 214 ЦПК України
суди попередніх інстанцій не
встановили чи наявний у відповідача на
час розгляду справи спірний
транспортний засіб й не перевірили
відповідність номеру двигуна
екскаватора, й відповідно належним
чином не визначилися чи підлягає він
поділу між сторонами.

При цьому, суд апеляційної інстанції
стягуючи на користь позивача Ѕ
частину вартості екскаватора, взагалі
не встановив дійсної вартості такого
майна й джерело його походження, й не
вирішив питання щодо залишення
спірного транспортного засобу у
власності одного із подружжя.

Крім того, як суд першої, так і
апеляційної інстанції, з урахуванням
доводів відповідача ОСОБА_2 про те, що
питання поділу екскаватора вже було
вирішено в судовому порядку, не
перевірили наявності чи відсутності,
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,
підстав для закриття провадження у
справі.

Ураховуючи, що ухвалені у справі судові
рішення не відповідають вимогам ст. 213
ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, вони підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 04
квітня 2014 року та рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від 17
червня 2014 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П.
Касьян

Судді:
В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко