РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
________________________________________________________________________
_____________________________________________________
Справа № 327/156/14-ц
Провадження № 2-о/327/9/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2014 року
смт
Розівка

Розівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання
Перишкіній Г.В.,

за участі заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі Розівського
районного суду Запорізької області
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту постійного
проживання разом зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини, заінтересована
особа - Розівська районна державна
нотаріальна контора Запорізької
області, -

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду із заявою про встановлення
факту, що має юридичне значення.

Заявник ОСОБА_1 вказав, що він, хоча і
був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
однак постійно проживав в АДРЕСА_1, де
доглядав за своєю матір'ю ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Після смерті
останньої відкрилась спадщина,
зокрема, на житловий будинок та
земельну ділянку. Однак заявник не
звернувся до нотаріальної контори у
встановлений законом строк для
прийняття спадщини. На даний час ОСОБА_1
має право на успадкування майна, що
належить померлій, оскільки інших
спадкоємців за законом та за заповітом
не має, однак заявник не може
реалізувати таке право та оформити
спадщину в нотаріальній конторі через
відсутність документу, який би
підтверджував постійне проживання зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. За таких обставин ОСОБА_1
просить суд хвалити рішення, яким
встановити факт його постійного
проживання із ОСОБА_2 на час відкриття
спадщини після смерті останньої.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1
підтримав заявлені вимоги по тих
підставах, які були ним викладені в
заяві, надавши відповідні пояснення,
заяву прохав задовольнити.

Представник заінтересованої особи -
Розівської районної державної
нотаріальної контори Запорізької
області про час і місце слухання справи
був повідомлений належним чином (а.с.27),
в судове засідання не з'явився, проте у
поданій до суду письмовій заяві прохав
слухати справу без його участі.
Заінтересована особа не заперечувала
проти задоволення заяви ОСОБА_1 та
погодилась із наведеними у заяві
доводами (а.с.31).

Виходячи з наведеного, а також положень
ч.2 ст.158 Цивільного процесуального
кодексу України (далі - ЦПК України), суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити при проведенні судового
засідання за відсутності представника
заінтересованої особи - Розівської
районної державної нотаріальної
контори Запорізької області.

Суд, вислухавши пояснення заявника,
з'ясувавши позицію заінтересованої
особи, допитавши свідків, вивчивши
матеріали справи, дослідивши наявні у
них докази та надавши їм оцінку, вважає,
що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України
передбачено, що у судовому порядку
можуть бути встановлені факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5
року в смт. Розівка Розівського району
Запорізької області. Батьками заявника
є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.10,11).

В судовому засіданні з пояснень
заявника ОСОБА_1 встановлено, що у
ІНФОРМАЦІЯ_7 помер батько заявника
ОСОБА_3, який проживав за адресою:
АДРЕСА_1 разом із дружиною - матір'ю
заявника ОСОБА_2.

28 січня 1991 року на підставі рішення
виконкому Куйбишевської ради народних
депутатів Запорізької області від 20
грудня 1990 року №339 ОСОБА_2 було видано
свідоцтво про право особистої
власності на вищезазначений житловий
будинок та виготовлено технічний
паспорт на нього (а.с.4-8).

Як вбачається з довідки № 234 від 23
квітня 2014 року, виданої виконавчим
комітетом Кузнецівської сільської
ради Розівського району Запорізької
області, по АДРЕСА_1 було проведено
перенумерацію житлових будинків, у
зв'язку з чим будинку за АДРЕСА_1 було
присвоєно АДРЕСА_1 (а.с.16).

14 квітня 1994 року на підставі рішення
Кузнецівської сільської ради народних
депутатів Розівського району
Запорізької області від 11 листопада 1993
року №96 ОСОБА_2 було видано державний
акт серії ЗП 000017 № 002650 на право
приватної власності на землю та
передано у приватну власність земельну
ділянку площею 0,54 гектарів, що
розташована в с. Зоряне на території
Кузнецівської сільської ради
Розівського району Запорізької
області, яка є присадибною ділянкою та
призначена ведення особистого
підсобного господарства. Державний акт
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №250 (а.с.9).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с.
Зоряне Розівського району Запорізької
області, про що в Книзі реєстрації
смертей зроблено відповідний актовий
запис № 16 від 20 жовтня 2003 року. Вказані
відомості підтверджуються свідоцтвом
про її смерть серії НОМЕР_1 (а.с.3).

В судовому засіданні з пояснень
заявника встановлено, що його мати
ОСОБА_2 померла у віці 77 років, яка в
останні роки життя часто хворіла і
потребувала постійного стороннього
догляду. З вказаних причин ОСОБА_1
вимушений був переїхати до матері та на
протязі останніх декількох років життя
матері постійно проживав з нею без
реєстрації в належному їй будинку та
доглядав за нею.

Вказане підтверджується довідкою
№ 211 від 03 квітня 2014 року, виданою
виконавчим комітетом Кузнецівської
сільської ради Розівського району
Запорізької області, з якої вбачається,
що місце проживання ОСОБА_2 було
зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1, де
остання постійно проживала з 1956 року і
по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Разом
з ОСОБА_2 проживав її син ОСОБА_1, який
хоча і був зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2, однак доглядав за матір'ю до
дня її смерті (а.с.15).

Допитані в якості свідків ОСОБА_4
та ОСОБА_5 пояснили, що вони були
сусідками померлої ОСОБА_2 і
підтвердили, що ОСОБА_1, який є її сином,
дійсно проживав зі своєю матір'ю однією
сім'єю на протязі останніх декількох
років перед її смертю, оскільки ОСОБА_2
хворіла та потребувала сторонньої
допомоги, яку їй надавав заявник.

Відповідно до чч.1,2 ст.1220 ЦК
України спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою.

За правилами ч.1 ст.1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Порядок та строки прийняття
спадщини спадкоємцями передбачені
положеннями глави 87 ЦК України,
зокрема, стст.1268-1270 ЦК України.

Як встановлено в судовому
засіданні та підтверджується
матеріалами справи, заявник ОСОБА_1 є
єдиним спадкоємцем першої черги за
законом після смерті матері ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, як її рідний
син (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина на житловий будинок та
земельну ділянку(а.с.4-9).

Положеннями ч.3 статті 1268 ЦК
України передбачено, що спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України
та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно статті 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За письмовою згодою
спадкоємців, які прийняли спадщину,
спадкоємець, який пропустив строк для
прийняття спадщини, може подати заяву
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Заявник ОСОБА_1 не звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2
у визначений шестимісячний строк, у
зв'язку із чим спадкова справа не
заводилась. Разом з тим, заявник також
не звертався до нотаріальної контори
із заявою про відмову від прийняття
спадщини. Будь-яка інформація щодо
наявності інших спадкоємців за законом
чи за заповітом, випадків усунення
спадкоємців померлої від права на
спадкування в нотаріальній конторі
відсутня. Інші особи з заявами про
прийняття спадщини або про відмову від
прийняття спадщини до нотаріальної
контори не зверталися (а.с.32-34).

Згідно листа Розівської районної
державної нотаріальної контори
Запорізької області від 11 квітня 2014
року №201/01-16 ОСОБА_1 роз'яснено про
необхідність звернутися із заявою до
суду у зв'язку з пропуском
шестимісячного строку звернення до
нотаріальної контори для прийняття
спадщини та у зв'язку з тим, що він не
був зареєстрований зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини (а.с.14).

Суд, приймаючи до уваги
досліджені у справі докази, які дають
підстави стверджувати, що ОСОБА_1
постійно проживав у спадковому будинку
разом зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважає заявника таким, що
прийняв спадщину у відповідності до
вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, а тому у
ОСОБА_1 не має підстав для звернення до
суду із позовом про визначення йому
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини або на подачу
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини, у відповідності до
вимог ст.1272 ЦК України, яка
застосовується до правовідносин щодо
осіб, які спадщину не прийняли.

Крім того, судом враховано, що
вищевказаний факт не може бути
встановлений в іншому порядку, крім
судового .

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що зібрані у справі докази та
їх належна оцінка, вказують на
наявність підстав для задоволення
заяви ОСОБА_1.

Враховуючи викладене, керуючись,
стст.1220,1258,1261,1268-1270, 1272 ЦК України, стст.
209,212-215,234,256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати встановленим факт
постійного проживання ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, разом із ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с.Зоряне
Розівського району Запорізької
області, на час відкриття спадщини в
будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Розівський районний
суд Запорізької області шляхом подання
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
10-денного строку з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя:
Т.М. Кущ

23.05.2014