Провадження № 2-437/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Солом'янський районний суд м. Києва
у складі : головуючого судді -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -
06.12.2013 р. позивач ПАТ «Дельта Банк»
звернувся до суду з позовом, в якому
просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1
на свою користь заборгованість за
кредитним договором в розмірі 2718,12 грн.
та витрати по сплаті судового збору в
сумі 229,40 грн., посилаючись на наступне.
09.08.2007 року між ТОВ «Комерційний Банк
«Дельта», правонаступником якого є ПАТ
«Дельта Банк», та ОСОБА_1 був укладений
На підставі зазначеного договору
позивач надав відповідачці кредит
шляхом відкриття відновлюваної
відкличної кредитної лінії на загальну
кредитування на день укладення
кредитного договору 1956,00 грн.
Відповідачка за умовами договору
зобов'язалася щомісяця в строки,
визначені договором, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією та заборгованості
за овердрафтом, сплачувати всю суму
процентів, нарахованих за користування
кредитними коштами та всю суму пені у
разі порушення строків сплати
заборгованості за кредитною лінією та
овердрафтом та процентів за
користування кредитними коштами.
Позивач свої зобов'язання за кредитним
договором виконав в повному обсязі.
Проте відповідачка порушила умови
договору та свої зобов'язання належним
чином не виконала, у зв'язку з чим має
прострочену заборгованість, яка станом
на 17.10.2013 року становить 2718,12 грн.
Не зважаючи на повідомлення позивача
про виникнення заборгованості,
відповідачка її не погасила, що змусило
позивача звернутись до суду з даним
В судове засідання позивач свого
представника не направив, про місце та
час розгляду справи повідомлений
належним чином. 13.01.2014 року подав суду
заяву, в якій просить розглядати справу
за відсутності свого представника,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, проти ухвалення заочного
рішення не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, про місце та час розгляду
справи повідомлялася належним чином,
про що свідчить зворотнє повідомлення
про отримання позивачкорю особисто
поштового відправлення. Про причини
своєї неявки позивачка суд до відома
не поставила.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд, врахувавши позицію
позивача, викладену в заяві від 13.01.2014
року, вважає можливим ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

У зв'язку з тим, що розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.08.2007 року між
ТОВ «Комерційний банк «Дельта»,
правонаступником якого є ПАТ "Дельта
Банк", та ОСОБА_1 укладений кредитний
договір №001-09958-090807, за умовами якого
банк, відповідно до наданого
держателем (відповідачкою) пакету
документів, а також згідно з вимогами
банку та чинного законодавства
України, відкриває держателю картковий
рахунок НОМЕР_1 в національній валюті
України - гривні, випускає та надає
держателю платіжну картку та ПІН-код до
неї.

Пунктом 1.3 кредитного договору
визначено, що позивач надає
відповідачці кредит шляхом відкриття
кредитної лінії в загальному розмірі
30000 грн. та на день укладання кредитного
договору встановлює ліміт кредитної
лінії на рахунку в сумі 1956,00 грн.
Позивач самостійно один раз на місяць
може змінювати розмір ліміту кредитної
лінії в межах її загального розміру,
при цьому сторони погодили, що у даному
випадку Додаткова угода не
складається.

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору
кредитні кошти та власні кошти
відповідачки використовуються для
розрахунків за товари, що
придбаваються відповідачкою у
суб'єктів господарювання, зняття
готівки, виконання відповідачкою своїх
зобов'язань перед банком за цим
договором, та вчинення інших операцій
передбачених договором.

Пунктом 2.3 кредитного договору сторони
погодили, що відповідачка сплачує
банку проценти за користування
кредитною лінією та/або овердрафтом за
ставками, які зазначені в тарифному
пакеті Visa Класичний, що міститься в
додатку №1 до цього договору.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а статтею 525 ЦК України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається.

Позивач свої зобов'язання за кредитним
договором від 09.08.2007 року №001-09958-090807
перед відповідачкою виконав в повному
обсязі та надав ОСОБА_1 кредит шляхом
відкриття відновлюваної відкличної
кредитної лінії та платіжну картку
НОМЕР_1, що підтверджується особистим
підписом відповідачки в кредитному
договорі.

Проте відповідачка свої зобов'язання
щодо повернення кредитних коштів у
строки та на умовах визначених
кредитним договором належним чином не
виконала і має прострочену
заборгованість.

Як вбачається з розрахунку, доданому до
позовної заяви, станом на 17.10.2013 року
заборгованість відповідачки ОСОБА_1
перед позивачем ПАТ «Дельта Банк» за
кредитним договором від 09.08.2007 року
№001-09958-090807 складає 2718,12 грн. - по тілу
кредиту.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Стаття 536 ЦК України встановлює, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин
за кредитним договором застосовуються
положення про договір позики, якщо інше
не встановлено договором кредиту і не
випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України
встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього
Кодексу. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, яка залишилася, та
сплати процентів, належних йому.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено,
що суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивача про стягнення з відповідачки
заборгованості є обґрунтованими, а
тому підлягають задоволенню та з
відповідачки на користь ПАТ «Дельта
Банк» має бути стягнута
заборгованість в межах заявлених
позовних вимог в розмірі 2718,12 грн.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідачки сплачені позивачем
судові витрати, а саме - судовий збір в
розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 536, 610, 611 625, 651,
1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57-58,
60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором від 09.08.2007 року
№001-09958-090807 в загальному розмірі 2718,12
грн., судовий збір в розмірі 229,40 грн., а
всього - 2947,52 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, яка може бути подана
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя: