Справа № 452/1124/14-ц
УХВАЛА

судового засідання

02 червня 2014 року

м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

Львівської області

у складі головуючого судді Карнасевич
Г.І.

при секретарі Зельману С.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Самборі заяву ОСОБА_1
про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Старосамбірського
районного суду Львівської області від
01 березня 2013 року за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання
права власності на майно колишнього
колгоспного двору,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Старосамбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 01 березня 2013 року,
винесеного у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про визнання права власності на
майно колишнього колгоспного двору,
посилаючись на те, що даним рішенням
здійснено поділ житлового будинку
АДРЕСА_1 внаслідок якого визнано за
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_1 право
власності за кожним на 25/100 ідеальних
часток цього будинку та стягнуто з
ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судові витрати
у сумі 9652,80 грн.

Рішення оскаржувалось в апеляційному
та касаційному порядках, проте
залишено без змін і на даний час
вважається таким, що набрало юридичної
сили.

Після закінчення розгляду цієї справи
було встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1 не належав до майна
колгоспного двору, головою якого був
його батько - ОСОБА_5, що
підтверджується довідкою 59 від 25.02.2014
року, наданою йому як відповідь на його
інформаційний запит. Ця обставина
входить до предмету доказування і
могла вплинути на постановлення
судового рішення та є нововиявленою. А
відтак просить:

- рішення Старосамбірського районного
суду Львівської області від 01.03.2013 року
скасувати;

- ухвалити нове рішення, яким у позові
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на майно
колишнього колгоспного двору,
відмовити.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 ОСОБА_6 вимоги, викладені в
заяві, підтримав, просить її
задовольнити. Пояснив, що свідоцтво про
право особистої власності на житловий
будинок НОМЕР_1 видано ОСОБА_1 25.09.1989
році, а сторони по справі вибули із
колгоспного двору ОСОБА_5 24.03.1990 року,
тому вважає, що житловий будинок
АДРЕСА_1 не міг утворитися шлюхом
виділу його із колгоспного двору
ОСОБА_5, оскільки право особистої
приватної власності на нього виникло
швидше, ніж сторони по справі вибули із
колгоспного двору. Згідно ст. 124 ЦК УРСР
при виході одного або кількох членів
колгоспного двору з його складу виділ
частки в натурі проводиться з такими
розрахунками, щоб не позбавити двір
необхідних для ведення його підсобного
господарства будівель, худоби та
сільськогосподарського реманенту.

З огляду на вищенаведене та приймаючи
до уваги, що на час розгляду справи в
суді не було відомо про суспільну групу
двору, вважає цю обставину
нововиявленою і просить заяву про
перегляд рішення за ново виявленими
обставинами задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заяву не
визнала, вважає її безпідставною,
просить відмовити в її задоволенні.

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_7 вимоги заяви не визнав, просить
відмовити в її задоволенні,
посилаючись на те, що вказана заявником
обставина щодо неприналежності дворі
до суспільної групи «колгоспний двір»
не є нововиявленою обставиною,
оскільки під час розгляду справи в суді
першої та апеляційної інстанції
відповідач ОСОБА_1 аргументував свої
заперечення проти позову саме тим, що
спірний будинок не був майном
колгоспного двору, судами дана
обставина була досліджена та
встановлено, що господарство
відносилося до колгоспного двору, а
довідка Солянуватської сільської ради
Старосамбірського району Львівської
області від 25.02.2014 року №59, в якій
стверджується, що будинок АДРЕСА_1
згідно по господарських книг ніколи не
належав до майна колгоспного двору
його батьків, а є робітничим двором і на
яку посилався заявник, не є
нововиявленою обставиною, оскільки
погосподарські книги в сукупності з
іншими доказами були предметом
дослідження судів під час розгляду
справи, висновки судів ґрунтувались на
цих досліджених доказах.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що заява ОСОБА_1 про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Старосамбірського
районного суду Львівської області від
01 березня 2013 року постановленими у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання
права власності на майно колишнього
колгоспного двору не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Старосамбірського міськрайонного суду
Львівської області від 01 березня 2013
року, винесеним у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про визнання права власності на
майно колишнього колгоспного двору,
здійснено поділ житлового будинку
АДРЕСА_1 внаслідок якого визнано за
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_1 право
власності за кожним на 25/100 ідеальних
часток цього будинку та стягнуто з
ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судові витрати
у сумі 9652,80 грн.

Рішення оскаржувалось в апеляційному
та касаційному порядках, проте
залишено без змін і на даний час
вважається таким, що набрало юридичної
сили.

Заявник ОСОБА_1 просить скасувати дане
рішення, переглянувши його за ново
виявленими обставинами, посилаючись на
приналежність двору до суспільної
групи «робітничий двір», а не
«колгоспний», що було покладено в
основу постановлення рішення.

Як було встановлено в судовому
засіданні, обставина, на яку
посилається заявник ОСОБА_1, як на
підставу задоволення клопотання про
перегляд рішення Старосамбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 01 березня 2013 року за
нововиявленими обставинами, не є
нововиявленою обставиною, оскільки під
час розгляду справи в суді першої та
апеляційної інстанції ОСОБА_1
аргументував свої заперечення проти
позову саме тим, що, спірний будинок не
був майном колгоспного двору і судами
дана обставина було досліджена та
встановлена.

Довідка Солянуватської сільської ради
Старосамбірського району Львівської
області від 25.02.2014 року № 59, в якій
стверджується, що будинок АДРЕСА_1
згідно по господарських книг ніколи не
належав до майна колгоспного двору
його батьків, а є робітничим двором, не
є нововиявленою обставиною, оскільки
по господарські книги в сукупності з
іншими доказами були предметом
дослідження судів під час розгляду
справи, висновки судів ґрунтувались на
цих досліджених доказах.

Так, зокрема, в рішенні
Старосамбірського районного суду
Львівської області від 01.03.2013 року
зазначено:

«Із наявної в справі виписки з по
господарської книги Солянуватської
сільської ради Старосамбірського
району Львівської області вбачається,
що сторони та їх неповнолітні діти
вибули з колгоспного двору 24.03.1990 року.
Новостворений двір, який утворився
внаслідок виділу з колгоспного двору, в
по господарській книзі зареєстрований
під №211 як робітничий. Будинок, в який
вселилася позивачка після одруження,
після виділу сторін з колгоспного
двору, залишився у власності батьків
відповідача та існував як колгоспний
двір.»

Ці висновки колегії суддів судової
палати Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ґрунтуються на долучених до
справи документах:

- виписках із по господарських книг (а.с.
255 - 257), у відповідності з якими у
АДРЕСА_1 ОСОБА_5 був головою колгоспного
двору, членами якого з 1983 року до 1990
року зареєстровані ОСОБА_8 (дружина),
відповідач ОСОБА_1 (син), позивачі
ОСОБА_2 (невістка), ОСОБА_3, 1984 року
народження та ОСОБА_4, 1986 року
народження онуки голови двору та сини
ОСОБА_2 і ОСОБА_1);

- рішенні зборів уповноваженого
колгоспу імені Дзерджинського від
30.01.1991 року, яким члену колгоспу,
жительці АДРЕСА_1 ОСОБА_8, за її заявою
було виділено площу під забудову
нового житлового будинку на її
присадибній ділянці (а.с. 150);

- рішенні виконкому Солянуватської
сільської ради №13 від 14.05.1981 року,
паспорті, свідоцтві на забудову, плані
земельної ділянки, акті виносу в натуру
плану земельної ділянки на ім'я ОСОБА_8 (
а.с. 151 - 157)

- рішенні виконавчого комітету
Солянуватської сільської ради від
03.08.1989 року №40, яким погоджено
оформлення права власності окремим
громадянам на житлові будинки в с.
Солянуватка та с. Губичі з додатком №1 в
тому числі будинку АДРЕСА_1 - за ОСОБА_1
та висловлено прохання до виконкому
Старосамбірської районної ради
народних депутатів вирішити питання
про оформлення права власності
громадянам на житлові будинки та
видачу власникам, зазначеним у рішенні,
свідоцтва про право власності на
будинки ( а.с. 159 - 160);

- свідоцтві на право особистої
власності на жилий будинок, виданим
Самбірським МБТІ 25.09.1989 року, в якому
зазначено, що житловий будинок з
приналежними до нього будівлями і
спорудами, який розташований по
АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_1 на
праві особистої власності на підставі
рішення виконкому Старосамбірської
районної ради від 21.09.1989 року №208 (а.с.
225),

- виписці із по господарської книги (а.с.
255) згідно якої ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_3,
ОСОБА_3 24.03.1990 року вибули із
колгоспного двору ОСОБА_5 №90 у
робітничий двір АДРЕСА_1, де проживали
разом згідно довідки Солянуватської
сільської ради (а.с. 11) до 2006 року;

- рішенні Старосамбірського районного
суду від 06.05.2008 року про розірвання
шлюбу (а.с.144), із якого вбачається, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 одружилися 15.10.1983 року,
мали двоє дітей.

Всі наведені документи, рішення є
чинними. Записи щодо суспільної групи
господарства в по господарських книгах
прирівнюються до правовстановлюючих
документів. На час розгляду справи
вказані записи не були визнані
недійсними і взагалі не оспорювалися
сторонами, а тому суд немає підстав
сумніватися в тому, що господарство
ОСОБА_5 відносилося до колгоспного типу
двору, а всі члени його сім»ї були
членами колгоспного двору і за їх
спільною згодою частина майна
колгоспного двору - будинок АДРЕСА_1
зведений на земельній ділянці, що
перебувала в користуванні цього
колгоспного двору, був зареєстрований
за членом колгоспного двору ОСОБА_1

Згідно ст. 120 ЦК України в редакції 1963
року майно колгоспного двору належить
його членам на праві сумісної
власності. Володіння, користування і
розпорядження майном колгоспного
двору здійснювалося за згодою всіх
членів двору. Розмір частки члена
колгоспного двору встановлювався з
огляду на рівність часток всіх членів
двору, включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Оскільки сторони у справі тривалий час
були членами колгоспного двору ОСОБА_5
по АДРЕСА_1 - ОСОБА_10 з народження,
ОСОБА_2 з 1983 року, тобто з часу
одруження, їх сини - з часу народження:
ОСОБА_3 з 1984 року а ОСОБА_3 з 1986 року - то,
виходячи з рівності часток усіх членів
двору, включаючи неповнолітніх, з
огляду на те, що судам не встановлені
підстави для зменшення частки будь -
кого з них, при виділі в 1990 році із
колгоспного двору ОСОБА_5 в робітничий
двір, ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_3
мали право на рівні частки у виділеному
їм майні колгоспного двору - будинку
АДРЕСА_1 зведення якого було розпочато
членами колгоспного двору в межах
земельної ділянки колгоспного двору
ОСОБА_5 ще в 1981 році і закінчено тільки в
1989 році.

Згідно п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі суду,
заявнику та іншим учасником процесу.

Суд вважає, що не підлягає задоволенню
заява про скасування за нововиявленими
обставинами рішення Старосамбірського
районного суду Львівської області від
01 березня 2013 року, ухваленого у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання
права власності на майно колишнього
колгоспного двору, з підстав, заявлених
заявником.

За таких обставин суд вважає, що заява
не підлягає задоволенню у зв'язку з її
безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 228, 293, 294, 361, 363, 365, 366 ЦК України суд,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд за ново виявленими
обставинами рішення Старосамбірського
районного суду Львівської області від
01 березня 2013 року ухваленому у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання
права власності на майно колишнього
колгоспного двору, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Самбірський районний суд шляхом подачі
в п'ятиденний строк з дня винесення
ухвали заяви про апеляційне оскарження
і подання після цього протягом десяти
днів апеляційної скарги з подачею її
копії до апеляційної інстанції в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя - підпис -

Згідно з оригіналом

Суддя
Г.І.
Карнасевич