Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
УХВАЛА

іменем україни

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель
В.І., Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Егрес-Агро» про
відшкодування збитків,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 5 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Егрес-Агро» (далі - ТОВ «Егрес-Агро»)
про відшкодування збитків.

Посилався на те, що згідно державного
акта на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ № 625199 він має у
приватній власності земельну ділянку
площею 3,27 га. Відповідно до укладеного
між сторонами договору оренди
земельної ділянки від 4 січня 2008 року,
позивач передав в оренду відповідачу
земельну ділянку строком на три роки
площею 1,75 га. Строк дії договору
закінчився 4 січня 2011 року, але
відповідач продовжує самовільно
використовувати земельну ділянку, чим
спричиняє позивачу шкоду, яку в
добровільному порядку відмовляється
відшкодувати. Тому позивач просив
відшкодувати збитки завдані
самовільним використанням земельної
ділянки.

Рішенням Куликівського районного суду
Чернігівської області від

21 січня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
до ТОВ «Егрес-Агро» задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Егрес-Агро» на користь
ОСОБА_3 збитки, завдані самовільним
використання земельної ділянки, в
розмірі 1 292 грн

56 коп та судовий збір в розмірі 229 грн 40
коп.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 5 березня

2014 року рішення Куликівського
районного суду Чернігівської області
від

21 січня 2014 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким в задоволені
позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 5 березня 2014
року та залишити в силі рішення
Куликівського районного суду від 21
січня 2014 року, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3,
суд першої інстанції виходив із того,
що факт самовільного використання ТОВ
«Егрес-Агро» земельної ділянки ОСОБА_3
повністю підтвердженні та доведені в
судовому засіданні, в звʼ?язку з чим
було відшкодовано шкоду, завдану
позивачу самовільним зайняттям та
використанням земельної ділянки.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3, апеляційний суд виходив
із того, що в основу розрахунку шкоди
судом першої інстанції, взято акти
перевірки 19 серпня 2013 року, складені
головним спеціалістом відділом
оперативного контролю за дотриманням
вимог земельного законодавства
Управління контролю за використанням
та охороною земель Державної інспекції
сільського господарства в
Чернігівській області державним
інспектором Кобець В.П., дії якого щодо
складання актів перевірки визнанні
протиправними рішенням Чернігівського
окружного адміністративного суду від 15
жовтня 2013 року за адміністративним
позовом ТОВ «Егрес-Агро» до Державної
інспекції сільського господарства в
Чернівецькій області до головного
спеціаліста державного інспектора
відділу оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства Управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
Кобець В.П. про визнання протиправними
дії.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитися не можна, оскільки суд
дійшов їх без повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставин
справи, прав і обов'язків сторін у цих
правовідносинах, неправильно
застосувавши норми матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення апеляційного суду
зазначеним вимогам закону не
відповідає.

Судом встановлено, що згідно
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ № 625199
позивач має у приватній власності
земельну ділянку (пай № 705) площею 3,27 га,
з яких рілля складає 1,75 га. Земельну
ділянку у вигляді ріллі площею 1,75 га
він здавав відповідачу в оренду на
підставі договору оренди від 4 січня 2008
року, де вказано дію договору три роки.
Оскільки договір зареєстрований в
Куликівському районному виробничому
відділі Чернігівської регіональної
філії ДП «Центру ДЗК»

29 лютого 2008 року, то перебіг терміну дії
договору оренди закінчився

29 лютого 2011 року.

Відповідно до умов п. 8 даного договору
орендар, після закінчення строку
договору, не пізніше ніж за 60 днів до
закінчення строку договору,
зобов'язаний повідомити письмово
орендодавця про намір продовження його
дії. Оскільки відповідач не побажав
переукласти договір на новий термін, то
позивач, у грудні 2012 року, повідомив
відповідача, що вважає договір
нечинним та бажає самостійно обробляти
свою земельну ділянку. Вимога позивача
була проігнорована, а відповідач
самовільно засіяв земельну ділянку,
належну позивачу, соняшником та
продовжував користуватись його
земельною ділянкою до вересня 2013 року.
При цьому відповідач сплачував орендну
плату за користування земельною
ділянкою до 1 січня 2013 року.

24 квітня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до

ТОВ «Егрес-Агро» про розірвання
договору земельної ділянки. Рішенням
Кулківського районного суду
Чернігівської області від 14 травня 2013
року у задоволені позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено, оскільки судом було
встановлено, що договір припинив свою
дію з 29 лютого 2011 року у звʼ?язку з
виконанням його умов та перебігом
строку дії.

Після звернення позивача до Державної
інспекції сільського господарства в
Чернігівській області винесено припис
від 19 серпня 2013 року № 000737 головним
спеціалістом відділом оперативного
контролю за дотриманням вимог
земельного законодавства Управління
контролю за використанням та охороною
земель Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
державним інспектором Кобець В.П., яким
зобовʼ?язано відповідача звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку,
оскільки порушено ст. 125 Земельного
кодексу України ( а. с. 26).

Рішенням Чернігівського окружного
адміністративного суд від

15 жовтня 2013 року по справі за
адміністративним позовом ТОВ
«Егрес-Агро» до Державної інспекції
сільського господарства в
Чернівецькій області до головного
спеціаліста державного інспектора
відділу оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства Управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
Кобець В.П. про визнання протиправними
дії, припис від 19 серпня 2013 року № 000737
визнано протиправним та скасовано.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 211 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи несуть цивільну, адміністративну
або кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за
самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
яким відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3, апеляційний суд у
порушення вимог ст. 214 ЦПК України не
звернув уваги на обставини, які мають
значення для вирішення справи, а тому
постановив хибне рішення.

Із постанови Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 20 вересня 2013 року
вбачається, що представник відповідача
підтвердив факт користування
земельною ділянкою, яка належить
позивачу, після закінчення договору
оренди.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, дослідивши надані сторонами
докази, вислухавши пояснення сторін у
справі, суд першої інстанції дійшов по
суті правильного висновку про
задоволення позовних вимог

ОСОБА_3

Статтею 1 Закону України «Про державний
контроль за використання та охороною
земель» самовільне зайняття земельної
ділянки - будь-які дії, які свідчать про
фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Скасовуючи рішення, ухвалене згідно із
законом, апеляційний суд дійшов
помилкового висновку, що ухвалене
судом першої інстанції рішення не
відповідає вимогам закону.

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком, так як він є
необґрунтованим і таким, що не
відповідає вимогам закону.

За таких обставин, ураховуючи те, що
апеляційним судом помилково скасовано
рішення суду першої інстанції,
ухвалене згідно із законом, рішення
апеляційного суду на підставі ст. 339 ЦПК
України підлягає скасуванню із
залишенням у силі рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 5 березня 2014
року скасувати, а рішення
Куликівського районного суду
Чернігівської області від

21 січня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель
О.В. Попович