У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука А.О.,
Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання зобов'язання за договором
поруки припиненим, за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 09 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Хмельницької
області від 13 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, посилаючись на те, що 03
грудня 2007 року між Публічним
акціонерним товариством Комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір № 103951-CRED. Того ж дня,
в забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ОСОБА_4 та
ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено
договір поруки № 103951-cred. Позивач
зазначав, що строк виконання чергової
частини основного зобов'язання настав
09 січня 2009 року, а тому банк повинен був
пред'явити вимогу у шестимісячний
строк, тобто з 10 січня 2009 року по 10 липня
2010 року, отже з 11 липня 2010 року договір
поруки припинив свою дію. За таких
обставин, ОСОБА_4 просив суд визнати
припиненим зобов'язання за договором
поруки від 03 грудня 2007 року, укладеного
між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 09 грудня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 13 березня 2014 року, позов
ОСОБА_4 задоволено.

Визнано припиненим договір поруки за №
103951-cred, укладений 03 грудня 2007 року
ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк».

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду, направити
справу на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції, обґрунтовуючи
свою вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого у договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився і апеляційний суд, ухвалюючи
рішення про задоволення позову,
виходив із того, що у договорі поруки
строк після якого порука припиняється
не встановлено. Кредитний договір
укладено строком до 26 листопада 2010
року, за таких обставин суд дійшов
обґрунтованого висновку, що право
вимоги до поручителя у банку виникло із
27 листопада 2010 року протягом шести
місяців, однак банк звернувся з позовом
лише 30 січня 2013 року, тобто із спливом
встановленого законом шестимісячного
строку. Таким чином висновки суду є
законним та обґрунтованими,
відповідають матеріалам справи та
доводами касаційної скарги не
спростовуються.

Із матеріалів справи та змісту судових
рішень не вбачається, що судами при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої інстанції, з якими
погодився й апеляційний суд, не
спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 09 грудня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 13 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська А.О. Леванчук М.А.
Макарчук