У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Мартинюк В.І., розглянувши
касаційні скарги ОСОБА_2 на ухвалу
Марківського районного суду
Луганської області від

10 грудня 2013 року й ухвалу апеляційного
суду Луганської області від 29 травня

2014 року та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
на ухвалу Марківського районного суду
Луганської області від

10 грудня 2013 року й ухвалу апеляційного
суду Луганської області від 29 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
органу опіки та піклування Кризької
сільської ради Марківського району
Луганської області, Кризької сільської
ради Марківського району Луганської
області, треті особи: головний лікар
Марківської РТМО ОСОБА_4,
лікар-психіатр ОСОБА_5, про
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до органу опіки та
піклування Кризької сільської ради
Марківського району Луганської
області, Кризької сільської ради
Марківського району Луганської
області, треті особи: головний лікар
Марківської РТМО ОСОБА_4,
лікар-психіатр ОСОБА_5, про
відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Марківського районного суду
Луганської області від 10 грудня 2013 року
позов ОСОБА_2 залишено без розгляду у
зв'язку з неодноразовою неявкою
позивача в судове засідання.

ОСОБА_2 звернулися до апеляційного суду
з апеляційною скаргою на ухвалу
Марківського районного суду
Луганської області від 10 грудня 2013
року.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, звернувся
до апеляційного суду із заявою про
приєднання до апеляційної скарги
ОСОБА_2 на ухвалу Марківського
районного суду Луганської області від
10 грудня 2013 року.

Ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 29 травня 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Марківського
районного суду Луганської області від
10 грудня 2013 року повернуто заявнику,
оскільки рішенням Сватівського
районного суду Луганської області від
24 лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 7 квітня 2014 року, ОСОБА_2
визнано недієздатним, встановлено над
ним опіку та призначено останньому
опікуна

Ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 29 травня 2014 року заяву
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, про
приєднання до апеляційної скарги
ОСОБА_2 на ухвалу Марківського
районного суду Луганської області від

10 грудня 2013 року повернуто заявнику,
оскільки представництво ОСОБА_3 за
довіреністю від 5 лютого 2014 року
припинено у зв'язку з визнанням

ОСОБА_2 недієздатним.

У касаційних скаргах ОСОБА_2 та
представник ОСОБА_2 -

ОСОБА_3, просять ухвалу Марківського
районного суду Луганської області від
10 грудня 2013 року та ухвали апеляційного
суду Луганської області від 29 травня

2014 року скасувати, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права.

Касаційні скарги підлягають
поверненню заявникам.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 29 ЦПК
України здатність особисто
здійснювати цивільні процесуальні
права та виконувати свої обов'язки в
суді (цивільна процесуальна
дієздатність) мають фізичні особи, які
досягли повноліття. Особи, цивільна
дієздатність яких обмежена, можуть
особисто здійснювати цивільні
процесуальні права та виконувати свої
обов'язки в суді у справах, що виникають
з відносин, у яких вони особисто беруть
участь, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до ст. 40 ЦК
України фізична особа визнається
недієздатною з моменту набрання
законної сили рішенням суду про це.

Відповідно до чч. 1-3 ст.
41 ЦК України над недієздатною фізичною
особою встановлюється опіка.
Недієздатна фізична особа не має права
вчиняти будь-якого правочину.
Правочини від імені недієздатної
фізичної особи та в її інтересах вчиняє
її опікун.

Як встановлено
апеляційним судом та не заперечується
заявниками, рішенням Сватівського
районного суду Луганської області від
24 лютого

2014 року, яке набрало законної сили,
ОСОБА_2 визнано недієздатним,
встановлено над ним опіку та
призначено йому опікуна.

Оскільки сторона у
справі згідно зі ст. ст. 28, 29 ЦПК України
повинна володіти цивільною і
цивільно-процесуальною правоздатністю
і дієздатністю, а ОСОБА_2 не має
цивільної і цивільно-процесуальної
дієздатності, то у нього відсутнє право
на звернення до суду касаційної
інстанції з касаційною скаргою.

Згідно з чч. 1, 3 ст. 248 ЦК
України представництво за довіреністю
припиняється у разі визнання особи
недієздатною. У разі припинення
представництва за довіреністю
представник зобов'язаний негайно
повернути довіреність.

Так як представництво
ОСОБА_3 за довіреністю від 5 лютого 2014
року, виданою ОСОБА_2, припинено у
зв'язку з визнанням останнього
недієздатним, у ОСОБА_3 відсутнє право
на звернення до суду касаційної
інстанції з касаційною скаргою на
ухвалу Марківського районного суду
Луганської області від 10 грудня 2013 року
й ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 29 травня 2014 року.

Ураховуючи викладене,
касаційні скарги підлягають
поверненню заявникам.

Керуючись ст. ст. 324, 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на ухвалу
Марківського районного суду
Луганської області від 10 грудня 2013 року
й ухвали апеляційного суду Луганської
області від 29 травня 2014 року повернути
заявникам.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.І. Мартинюк