Справа № 729/859/14
У Х В А Л А

01 серпня 2014 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючої судді Кузюри В.О.

за участі секретаря Голуб Л.Л.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця справу за поданням відділу ДВС Бобровицького РУЮ про встановлення тимчасового обмеження боржника -фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення ,-

В С Т А Н О В И В :

ВДВС Бобровицького РУЮ звернулося до суду з поданням в якому просить встановити тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 , а саме обмежити тимчасово його у праві виїзду за межі України .

Подання обгрунтовують тим, що станом на 25.07.2014 року ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам в сумі 33551,13 грн. від сплати яких ухиляється .

Всі можливі дії, направлені на виконання рішення Бобровицького районного суду від 09.10.2002 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 з боку виконавця були вчинені, проте позитивного результату не дали .

В судове засідання представник ВДВС Бобровицького РУЮ не з"явився, надали письмовий лист в якому просять подання розглянути у відсутність представника, подання підтримують , просять його задовольнити.

Розглянувши подання державного виконавця з доданими до нього матеріалами, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 377-1 Цивільно-процесуального кодексу України закріплює порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Так відповідно до частини першої зазначеної статті питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.Частина друга статті 377-1 Цивільно-процесуального кодексу України зазначає, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Стаття 32 Закону України Про виконавче провадження закріплює заходи примусового виконання рішень, згідно цієї статті, заходами примусового виконання рішення є:

1. Звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2. Звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3. Вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4. Інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно з вимогами статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, іншого органу (посадової особи), або якщо щодо нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, є підставою для тимчасової відмови громадянину у виїзді за межі України.

Так, положеннями статті 11 ЗУ Про виконавче провадження державному виконавцю надано право у процесі здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання судових зобов'язань, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже підставою для застосування тимчасового обмеження є не наявність боргу, а ухилення боржника від виконання зобов"язання.

Суду не надано достатніх доказів про умисне ухилення боржника від виконання зобов"язання.

Відповідно до чинного законодавства тимчасове обмеження виїзду за кордон здійснюється на підставі рішення суду і тільки у разі, якщо особа має паспорт для виїзду за кордон. У разі, якщо особа не має паспорту для виїзду за кордон, їй може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту. Вказане рішення, відповідно до п. 23 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року, приймається за наявності в територіальному органі або підрозділі Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб і МЗС інформації про існування підстав зазначених у п. 22 цих Правил .

Законом не передбачене обовязкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобовязань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

В матеріалах справи відсутні докази того, що боржник має можливість та намір виїхати закордон, данні про наявність у нього закордонного паспорту тощо.

Виходячи з вищезазначеного суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Відповідно до ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося.

Керуючись ст.10,11,213-215 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні подання відділу ДВС Бобровицького РУЮ про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :