Провадження 6/127/36/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі головуючого судді Федчишена
С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці подання
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Янечик А.А. про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Янечик А.А. звернулась в суд з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до
виконання ним своїх зобов'язань.

Подання мотивовано тим, що на виконанні
в Ленінському відділі ДВС ВМУЮ
знаходиться виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №520/1464/13-ц
від 25.09.2013р., виданий Київським районним
судом м. Одеси про стягнення
заборгованості в сумі 114 850грн. з ОСОБА_2
на користь ТОВ «Об'єднана торгівельна
мережа». Станом на 25.10.2013р.
заборгованість ОСОБА_2 залишається
непогашеною, отже боржник має не
врегульовані договірні зобов'язання,
що виключає можливість виїхати за межі
України. З метою фактичного виконання
боржником своїх боргових зобов'язань
перед стягувачем, в межах суми боргу, та
беручи до уваги те, що на даний час
рішення суду боржником не виконується
належним чином, державний виконавець
просить задовольнити його подання та
тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань.

В судове засідання представник
заявника не з'явився надав суду заяву
про розгляд справи у їх відсутність.
Подання підтримав, просив його
задовольнити.

Боржник в судове засідання не з'явився
з невідомих суду причин, хоча про місце,
день та час розгляду справи
повідомлявся своєчасно та належним
чином.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що в його задоволенні слід
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадку, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань; громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті,
і до таких обставин віднесено, зокрема,
наявність в особи невиконаних
зобов'язань, покладених на неї судовим
рішенням.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України
передбачено право державного
виконавця на звернення до суду з
поданням про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб), погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Разом з тим, відповідно до ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На виконанні в Ленінському відділі
ДВС ВМУЮ знаходяться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №520/1464/13-ц від
25.09.2013р., виданий Київським районним
судом м. Одеси про стягнення
заборгованості в сумі 114 850грн. з ОСОБА_2
на користь ТОВ «Об'єднана торгівельна
мережа».

Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження 09.10.2013року та
встановлено боржнику строк для
добровільного виконання рішення до
15.10.2013року, однак заявником не надано
суду доказів в підтвердження отримання
ОСОБА_2 постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Також суду не надано жодних доказів,
які б давали підстави вважати, що
боржник може виїхати за межі України,
не виконавши вказане зобов'язання, та
доказів, які б свідчили, що боржник
ухиляється від виконання зобов'язання.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
норма ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» кореспондується з
фактом наявності паспорту для виїзду
за кордон. При цьому, державний
виконавець не надав суду жодних
доказів того, що боржник ОСОБА_2 має
паспорт для виїзду за кордон або
звернувся до відповідних органів з
метою одержання такого документа, що
об'єктивно свідчило б про намір
боржника залишити межі України.

Враховуючи вищевказані обставини і
зважаючи на положення вказаних норм,
суд приходить до переконання про
відсутність достатніх підстав для
задоволення даного подання.

На підставі викладеного, згідно ст. 33
Конституції України, ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України», ст.
3771 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені подання державного
виконавця Ленынського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Янечик А.А. про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: