Справа № 154/2600/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Канівець Л.Ф. Провадження №
22-ц/773/62/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.

суддів - Осіпука В. В., Матвійчук Л. В.,

при секретарі - Лимар Р. С.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Борщ М. Н.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» про визнання кредитного
договору виконаним, припинення
договору застави майна та зобов'язання
вчинити певні дії за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 11 листопада 2013
року,

В С Т А Н О В И Л
А:

ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним
позовом. Свої вимоги обгрунтовував тим,
що 19 березня 2007 року між ним та
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк "Надра" (далі - ПАТ КБ
"Надра") був укладений кредитний
договір "Автопакет" № 321/3-В-А відповідно
до якого банк надав позивачу кредит на
придбання автомобіля. Рішенням
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 05 вересня 2011
року на користь банку з ОСОБА_1 стягнуто
заборгованість за кредитним договором
в сумі 54 927,90 грн. Позивач вважав, що він
здійснив повне погашення
заборгованості за кредитним договором
на загальну суму 69 000,00 грн., а тому
просив суд визнати кредитний договір
виконаним, припинити договір застави
майна та зобов'язати банк виключити
автомобіль, що є предметом застави, з
Державного реєстру застав рухомого
майна та Державного реєстру обтяжень
рухомого майна.

Рішенням Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 11
листопада 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, позивач ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
вказане рішення суду скасувати, у
зв'язку з порушенням судом норм
матеріального і процесуального права.

В ході апеляційного розгляду даної
справи позивач ОСОБА_1 підтримав
апеляційну скаргу із зазначених у ній
підстав, тоді як представник
відповідача Борщ М.Н. просив апеляційну
скаргу відхилити у зв'язку з
безпідставністю наведених у ній
доводів, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційну скаргу
позивача слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
(далі - ЦК) України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не припустима. Стаття 530 ЦК України
встановлює, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Відповідно до ст. 549
ЦК України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Ст. ст. 1050, 1054 цього Кодексу,
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
позики, що залишилася, та сплати
процентів від суми позики згідно з
умовами договору.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
19 березня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ
"Надра" був укладений кредитний договір
"Автопакет" № 321/3-В-А відповідно до
якого банк надав позивачу кредит 7718
(сім тисяч сімсот вісімнадцять) доларів
США на придбання автомобіля та на
витрати пов'язані з реєстрацією
автомобіля зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 14,5%
річних з терміном погашення до 19
березня 2014 року. Забезпеченням
виконання зобов'язання за кредитним
договором є застава автомобіля марки
ЗАЗ-DAEWOO, рік випуску - 2006, заводський
номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_2, зареєстрований
Нововолинським МРЕВ при УДАІ УМВС
України у Волинській області 15.03.2007 р.,
на придбання якого і надавався кредит
(а.с. 8-11).

Згідно п. 2.2.1. кредитного договору
позичальник повертає кредит та сплачує
банку передбачені п. 1.1.3.1. договору
відсотки безготівковим перерахуванням
або внесенням готівкових коштів на
банківський рахунок у порядку
передбаченому п. 2.2.3. договору, шляхом
сплати суми мінімально необхідного
платежу, розмір якого складає 147,84
доларів США. Відповідно до п. 2.2.4. Якщо
протягом дії кредитного договору
позичальник несвоєчасно та/чи
неповністю вніс черговий мінімальний
платіж та/чи інші платежі, то банк
приймає виконання позичальником своїх
зобов'язань по договору в наступному
порядку: прострочені відсотки за
користування кредитом, відсотки за
користування кредитом, пені та штрафи,
прострочена сума кредиту, сума кредиту.

Встановлено, і це відповідає наявним в
матеріалах справи доказам, наступне:
рішенням Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 05
вересня 2011 року по справі № 2/0301/782/11
задоволено позов ПАТ КБ "Надра" та
вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "Надра"
заборгованість за кредитним договором
"Автопакет" № 321/3-В-А від 19 березня 2007
року в сумі 54 927 грн. 90 коп. (а.с. 12).
Вказане рішення суду набрало законної
сили 16.09.2011 року, а 21.09.2011 року було
видано виконавчий лист (а.с. 15). З
вказаного рішення суду вбачається, що
станом на 01.04.2011 р. у ОСОБА_1 перед банком
існувала заборгованість на загальну
суму 6900,49 дол. США, що еквівалентно 54 927,90
грн.

В період з 29 квітня 2011 року по 30 липня 2013
ОСОБА_1 було сплачено банку 2666 доларів
США (а.с. 43-46, 48-57) та 999,13 грн. (а.с. 51, 52, 53).
При винесенні рішення судом по справі
№ 2/0301/782/11 та в подальшому питання про
розірвання кредитного договору
"Автопакет" № 321/3-В-А від 19.03.2007 року та
призупинення нарахування відсотків не
ставилось.

Згідно розрахунку заборгованості
ОСОБА_1 за кредитним договором
"Автопакет" № 321/3-В-А від 19.03.2007 року
станом на 01.10.2013 року заборгованість за
кредитним договором становить 5064,01
доларів США, що еквівалентно по курсу
НБУ станом на 01.10.2013 р. 7,9930 грн., - 40476,63
грн.; заборгованість по відсотках за
користування кредитом становить 187,93
доларів США, що еквівалентно 1502,12 грн.;
пеня за прострочення сплати
мінімального платежу - 22,73 долари США,
що еквівалентно 181,68 грн.; штраф за
порушення умов договору - 771,80 долари
США, що еквівалентно 6169,00 грн. Загальна
сума заборгованості - 6046,47 дол. США, що
еквівалентно 48329,43 грн. (а.с. 96-98). Інших
доказів, які підтверджували б факт
погашення заборгованості по
кредитному договору позивач суду
першої інстанції та суду апеляційної
інстанції не надав, а тому суд
апеляційної інстанції відхиляє доводи
апеляційної скарги.

Зобов'язання, які виникають з підстав
встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема
договорів, припиняються на підставах
встановлених договором або законом.
Главою 50 ЦК України встановлений
вичерпний перелік підстав припинення
зобов'язання. За відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбаченого договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням проведеним належним чином.
Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, в
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Частинами 1 та 3 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно із ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Виходячи з вищенаведеного, повно та
об'єктивно дослідивши всі обставини
справи і давши їм вірну правову оцінку,
суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив в задоволенні позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду, вони
були предметом розгляду в суді першої
інстанції і їм дана правильна правова
оцінка.

Отже, рішення постановлене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його зміни чи скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 11
листопада 2013 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: