АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8685/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/133/14
Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І.
Доповідач Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.

суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: представника відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк»

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 17 вересня 2013 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ПАТ «Родовід Банк»
звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, в
якому з урахуванням уточнень, просив
стягнути із відповідача
заборгованість за кредитним договором
№Ск-565-000476/7-2008 від 09 липня 2008 року у
розмірі 350 229,73 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову банк зазначав,
що 09 липня 2008 року уклав із ОСОБА_2
кредитний договір №Ск-565-000476/7-2008, за
яким останній отримав споживчий кредит
у розмірі 10 909,00 грн. строком до 09 липня
2010 року зі сплатою 7% річних.

Оскільки боржник порушував умови
кредитного договору щодо його
повернення, на час звернення позивача
до суду утворився борг на загальну суму
350 229,73 грн.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 17 вересня 2013 року позов
ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Родовід Банк» заборгованість по
кредитному договору №Ск-565-000476/7-2008 від
09 липня 2008 року - сума простроченої
заборгованості за кредитом 8 790,54 грн.,
сума простроченої заборгованості за
процентами 1 031,17 грн., сума
простроченої заборгованості плати за
кредитом 5 170,89 грн., три відсотки річних
від суми простроченого кредиту 984,21
грн., сума трьох відсотків річних від
суми прострочених процентів по кредиту
113,43 грн., три відсотки річних від суми
простроченої плати по кредиту 613,98 грн.,
а всього 16 704,22 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Родовід Банк» судовий збір в сумі 229,40
грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Родовід
Банк», посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, приходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 09
липня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2
укладено кредитний договір
№Ск-565-000476/7-2008. За умовами вказаного
договору банк надав позичальнику
споживчий кредит у розмірі 10 909,00 грн.
строком дії до 09 липня 2010 року зі
сплатою 7 процентів річних.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Факт видачі коштів позичальнику
підтверджується випискою з
позичкового рахунку.

Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Пунктом 2.4. кредитного договору
визначає, що банк починає нараховувати
проценти за користування споживчим
кредитом з дня виникнення
заборгованості за споживчим кредитом.

Згідно п.2.14 договору щомісячна плата за
обслуговування споживчого кредиту
становить 2,65% від суми наданого
споживчого кредиту, нараховується
банком в останній робочій день місяця,
а також 09 липня 2010 року в день повного
погашення споживчого кредиту, але не
пізніше строку, вказаного в п.1.1.5 цього
договору та сплачується щомісячно, але
не пізніше останнього дня місяця
наступного за звітним, а також 09 липня
2010 року або в день повного дострокового
погашення споживчого кредиту. Плата за
обслуговування споживчого кредиту за
перший та останній місяці користування
грошовим коштами споживчого кредиту
нараховується банком та сплачується
держателем в розмірі, встановленому
цим пунктом договору, незалежно від
кількості днів фактичного
користування грошовими коштами у
звітному місяці.

Відповідно до п.4.1.9. кредитної угоди
позичальник зобов'язується щомісячно
погашати заборгованість за споживчим
кредитом згідно з графіком, а також
остаточно погасити заборгованість за
споживчим кредитом в строк останнього
погашення, зазначеного в п.1.1.5.
договору. У випадку непогашення
заборгованості у встановлені строки
вона вважається простроченою.

У відповідності з п.п. 4.1.23.,5.2.16 договору
за порушення строків погашення
заборгованості за споживчим кредитом,
сплати процентів, внесення плати за
обслуговування споживчого кредиту
позичальник зобов'язується сплачувати
банку пеню за кожний день прострочки у
розмірі 1% від суми простроченого
платежу, якщо інший розмір пені не
встановлений тарифами.

Встановлено, що відповідач належним
чином не виконав обов'язків щодо
повернення кредитних ресурсів та
сплати відсотків.

З наданого банком розрахунку
вбачається, що станом на 01 липня 2013 року
ОСОБА_2 мав заборгованість перед банком
у загальному розмірі 350 229,73 грн., з яких:

- 8 790,54 грн. прострочена заборгованість
за кредитом;

- 1 031,17 грн. прострочена
заборгованість по процентам;

- 5 170,89 грн. - заборгованість
простроченої плати за користування
кредитом;

- 191 592,70 грн. - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом;

- 22 328,19 грн. - пеня за несвоєчасне
погашення процентів по кредиту;

- 119 604,62 грн. пеня за несвоєчасне
погашення плати за кредитом;

- 984,21- три проценти річних від суми
простроченого кредиту;

- 113,43 грн. - три проценти річних від
суми прострочених процентів по
кредиту;

- 613,98 грн. - три проценти річних від
суми простроченої плати по кредиту.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625 ЦК
України - договір є обов'язковим до
виконання; порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання; боржник вважається таким,
що прострочив, якщо не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором та
не звільняється від відповідальності
за неможливості виконання ним
грошового зобов'язання.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору у
встановлений договором строк, як
закріплено нормами статей 526, 530 ЦК
України.

Будь-яких доказів на підтвердження
стягнення заборгованості за кредитним
договором іншими судовими рішеннями,
які набрали законної сили, матеріали
справи не містять та сторони не
посилаються на наявність таких
обставин.

З урахуванням встановлених обставин та
цитованих норм права, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що право банку в частині
повернення кредиту, сплати процентів
та плати за обслуговування є порушеним
та підлягає поновленню.

Крім того, ч.1 ст.1050 ЦК України
передбачено, що в разі несвоєчасного
повернення позичальником суми позики,
він зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу,
положеннями якої передбачено, що в разі
прострочення боржником грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора він
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Стягнення сум (процентів) за ст.1048 ЦК
України є платою (винагородою) за
користування грошовими коштами, а
стягнення сум згідно з ч.2 ст.625 ЦК
України є заходом цивільно-правової
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання, а тому можуть
бути стягнуті з боржника одночасно,
оскільки не є подвійним притягненням
до юридичної відповідальності.

Таким чином, районний суд підставно
стягнув на користь банку три відсотки
річних від суми простроченої кредитної
заборгованості.

Разом з тим, відмовляючи у стягненні на
користь банку пені, місцевий суд
виходив з того, що позивач заявив
вказану вимогу, порушивши установлений
законом річний строк позовної
давності, оскільки право відповідної
вимоги виникло у банку 09 липня 2010 року
та тривало один рік.

Проте колегія суддів не може
погодитися із вказаними висновками з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання. Сплата
неустойки є правовим наслідком у разі
порушення зобов'язання (п. 3 ч.1 ст.611 ЦК
України).

Нормою ч.1 ст.256 ЦК України передбачено,
що позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Частиною 2 ст.258 ЦК України встановлена
спеціальна позовна давність в один рік
до вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені).

При цьому початком перебігу строку
позовної давності є день, коли боржник
повинен був сплатити черговий платіж.

Таким чином, в разі пропущення річного
строку неустойка має бути обрахована
за останній рік невиконання основного
зобов'язання, в межах строку позовної
давності за основним зобов'язанням.

Отже, до стягнення на користь банку
належить: 51 477,40 грн. пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом, 6 038,53 грн. пені за
несвоєчасне погашення процентів по
кредиту та 30 280,73 грн. пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
плати за кредитом, а всього 87 796,67 грн.

Разом з тим, частиною 3 ст.551 ЦК України
передбачено зменшення розміру
неустойки за рішенням суду за
наявності кількох умов: якщо розмір
неустойки значно перевищує розмір
заподіяних невиконанням зобов'язання
збитків; за наявності інших обставин,
що мають істотне значення.

При цьому питання зменшення розміру
неустойки вирішується в конкретній
ситуації на підставі певних доказів і
розрахунків.

Представником відповідача в суді
першої інстанції (в судовому засіданні
17 вересня 2013 року) було заявлено
відповідне клопотання, в обґрунтування
якого зазначалося, що розмір неустойки
перевищує збитки у 50 разів, на
утриманні відповідача перебуває двоє
неповнолітніх дітей, а також у
позичальника наявні зобов'язання ще за
одним кредитним договором, укладеним
із позивачем. Крім того, представник
посилався на те, що ОСОБА_2 під час
укладення кредитного договору не міг
передбачити погіршення свого
матеріального стану, оскільки на
сьогодні доходи станнього становлять 1
137,00 грн. на місяць.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
зменшення загального розміру пені за
несвоєчасне погашення кредитної
заборгованості до розміру, що
відповідатиме простроченій
заборгованості за кредитом, а саме до 8
790,00 грн.

Також згідно ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Документальне підтвердження у
матеріалах справи знайшли сплата
позивачем судового збору за подачу
позову на суму 3 441,00 грн.

Оскільки ціна позову складала 350 229,73
грн., а розмір заборгованості, яку
належить стягнути з ОСОБА_2, складає 25
494,22 грн. (7,3 % від ціни: 25 494,22 грн.Х100%/350
229,73 грн.), то на користь банку належить
присудити 251,19 грн. судових витрат (3441,00
грн.Х7,3%/100%).

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про скасування рішення
районного суду в частині відмови у
стягненні пені та в частині розподілу
судових витрат з ухваленням нового
рішення по суті вказних вимог.

Керуючись ст.ст.303,304,307, п.п.3,4 ч.1 ст.309,
ст.ст.314,316,317 ЦПК України, колегія
суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 17 вересня 2013 року в частині
відмови у стягненні пені та в частині
розподілу судових витрат - скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» 8 790,00 грн. пені за
несвоєчасне погашення кредитної
заборгованості.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» 251,19 грн. судового збору.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/
Л.І. Пилипчук

СУДДІ: /підпис/
Ю.В. Дряниця

/підпис/
П.М. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
Л.І. Пилипчук