Справа № 2-20/13 Головуючий у І інстанції
Скарлат О.І,Провадження № 22-ц/780/4121/13
Доповідач у 2 інстанції
УХВАЛА

Іменем України

15 жовтня 2013 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Поліщука М.А..

суддів: Малорода О.І., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 01 червня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: Хотянівська сільська рада
Вишгородського району Київської
області, садове товариство "Глядин",
Публічне акціонерне товариство "Альфа
Банк" про розподіл майна та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, треті особи: Хотянівська
сільська рада Вишгородського району
Київської області, садове товариство
"Глядин" про розподіл спільного майна
подружжя.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали цивільної справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С Т А
Н О В И Л А:

В червні 2011 року ОСОБА_1
звернулась в суд із вказаним
позовом, уточнивши який просила
розділити майно, нажите за час
сумісного проживання у шлюбі із
ОСОБА_2 та виділити їй холодильник
«Веко» вартістю 2085грн., спальний
гарнітур (шафа «Еверест») вартістю
1087,50грн., дві тумби вартістю 275грн.
кожна, ліжко вартістю 1927,50грн., комод
«Етюд» вартістю 862, 50грн., а всього на
суму 6512,50грн., інші предмети
домашнього вжитку та інструменти на
суму 33 253грн. виділити ОСОБА_2, стягнути
з ОСОБА_2 на її користь 613 030,24грн. та
судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що за час сумісного проживання
із відповідачем у шлюбі з 9 березня
1996року по 20 жовтня 2009 року вони нажили
майно: садовий будинок в садовому
товаристві «Глядин», автомобіль
марки «Мерседес 100» за 4000 доларів США,
сплачені сімейні кошти в рахунок
погашення тіла кредиту за період з
березня 2008 року по серпень 2009 року в
сумі 25 996,42грн., перший внесок за
автомобіль марки «Фольксваген Кадді»
в сумі 17 688грн. та інше майно,
загальна вартість якого складає 1 226
060, 47грн. Оскільки в добровільному
порядку розділити майно неможливо,
просила задовольнити позов.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним
позовом і просив розділити спільно
нажите майно наступним чином: у
власності ОСОБА_1 залишити автомобіль
марки «Фольксваген Кадді», квартиру
АДРЕСА_2, шафу «еверест» вартістю
1087,50грн, дві тумби вартістю 275 грн.
кожна, ліжко вартістю 1834грн., комод
«Етюд» вартістю 862,50грн., телевізор
«панасонік» вартістю 1834грн., тумбу
вартістю 375грн., пральну машину
«Індезіт» вартістю 1863грн., стрем'янку
вартістю 300,90грн., журнальний стіл
вартістю 333грн., електрозварювальний
апарат «Нова» 195» вартістю 669грн.,
холодильник «Веко» вартістю 2085грн.,
вимірювач артеріального тиску
вартістю 255грн., зобов'язати ОСОБА_1
компенсувати йому: 5971,20грн. як 50%
вартості меблів та побутової
техніки, 10000гривень - 12 грошових
заощаджень, які зберігаються у
філії№8142/0518 Ощадбанку України, у
власності ОСОБА_3 залишити квартиру
АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_1 і
ОСОБА_3 компенсувати йому 220 000гривень
за квартиру АДРЕСА_1.

Вимоги за зустрічним позовом
обґрунтовував тим, що вони не можуть
добровільно дійти згоди щодо розділу
майна, нажитого за час проживання у
шлюбі.

Рішенням Вишгородського
районного суду Київської області від 1
червня 2013 року первісний і зустрічний
позови задоволено частково.

Поділено спільне майно, набуте
подружжям під час шлюбу, виділивши у
власність ОСОБА_1 - холодильник «Веко»
вартістю 2085грн., спальний гарнітур
(шафа «Еверест») вартістю 1087,50грн., дві
тумби вартістю 275грн. кожна, ліжко
вартістю 1927,50грн., комод «Етюд»
вартістю 862, 50грн., а всього на суму
6512,50грн.

Залишено у власності ОСОБА_1
автомобіль Volkswagen Caddy, 2008 року випуску,
державний номер НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
компенсацію як різниці в частці
сплачених коштів за кредитним
договором за час спільного
проживання за період з березня 2008
року по серпень 2009 року, включаючи
сплату першого внеску за автомобіль,
встановлення додаткового обладнання
в сумі 43 434 (сорок три тисячі чотириста
тридцять чотири) гривні 85коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію як різницю в
частці спільного майна подружжя в
сумі 3256 (три тисячі двісті п'ятдесят
шість) гривень 25 коп., компенсацію ?
частини грошових заощаджень, які
зберігаються у філії№8142/0518 Ощадбанку
України в сумі 59грн. 75коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію вартості 12
частини автомобіля «Мерседес 100» в
розмірі 50грн.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
а в частині позову про стягнення
грошової компенсації за автомобіль
«Мерседес 100» позов залишити без
розгляду, посилаючись на те, що суд
позбавив позивача здійснювати
процесуальні права стосовно надання
належних доказів та їх оцінки, а
саме - не були погоджені ціни
спірного майна.

В доводах апеляційної скарги
апелянт стверджує про те, що судом
неправильно підраховано розмір
коштів, виплачених банку на вересень
2009 року час припинення подружніх
відносин, оскільки за час перебування
у шлюбі вони виплатили банку 25
996,42грн.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення первісного і зустрічного
позовів, суд виходив із того, що не є
спільною сумісною власністю подружжя
і не підлягає поділу садовий
будинок, розташований у
садівницькому товаристві «Глядин»,
так як право власності на нього не
зареєстровано.

За час сумісного проживання у шлюбі
сторони придбали наступне майно:
холодильник «Веко» вартістю 2085грн.,
спальний гарнітур (шафа «Еверест»)
вартістю 1087,50грн., дві тумби вартістю
275грн. кожна, ліжко вартістю 1927,50грн.,
комод «Етюд» вартістю 862, 50грн.,
автомобіль «Мерседес-100» вартістю
100грн. за біржовою угодою та
автомобіль Volkswagen Caddy, 2008 року випуску,
придбаний за кредитним договором,
укладеним між ОСОБА_1 і ЗАТ
«Альфа-Банк» від 24.03.2008 року та грошові
заощадження в сумі 119,05грн., які
зберігаються у філії№8142/0518 Ощадбанку
України

В період з березня 2008 року по
вересень 2009 року сторонами як
подружжям сплачено в рахунок
погашення заборгованості за кредитом
8309,82 доларів США, що за курсом НБУ
становить 66478,56грн., встановлено
додаткове обладнання на суму 2781,70грн.
та сплачено перший внесок за
автомобіль в сумі 17 688грн., а тому
оскільки автомобіль залишається
ОСОБА_1 з неї на користь ОСОБА_2
необхідно стягнути компенсацію як
різницю в частці сплачених коштів за
кредитним договором в сумі 43 434,85
гривень.

Вказане майно підлягає поділу між
подружжям в рівних частках, шляхом
виділення ОСОБА_1 автомобіля Volkswagen Caddy,
2008 року та рухомого майна на суму
6512,50грн. із стягненням з неї на
користь ОСОБА_2 грошової компенсації
за різницю в частці спільного майна
подружжя та компенсації як різницю в
частці сплачених коштів за
кредитним договором.

Колегія суддів погоджується із
такими висновками, так як вони
належним чином обґрунтовані,
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Згідно із ст.60 Сімейного України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один із них не мав з
поважної причини самостійного
заробітку. Вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ст.70 Сімейного України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з 9 березня 1996 року по
20 жовтня 2009 року перебували в
зареєстрованому шлюбі.

За час сумісного проживання у шлюбі
сторони за спільні кошти нажили
наступне майно:

холодильник «Веко» вартістю 2085грн.,

спальний гарнітур (шафа «Еверест»)
вартістю 1087,50грн.,

дві тумби вартістю 275грн. кожна а
всього на суму 550грн.,

ліжко вартістю 1927,50грн.,

комод «Етюд» вартістю 862, 50грн.,

автомобіль марки «Мерседес- 100», 1989
року випуску придбаний за біржовою
угодою від 11.03.2005 року за 100грн.,

автомобіль марки Volkswagen Caddy, 2008 року
випуску, придбаний за кредитним
договором, укладеним між ОСОБА_1 і
ЗАТ «Альфа-Банк» від 24.03.2008 року на
суму 21 368,82 доларів США,

грошові заощадження в сумі 119,05грн.,
які зберігаються у філії№8142/0518
Ощадбанку України на ім.'я ОСОБА_1

В період з березня 2008 року по серпень
2009 року, коли сторони припинили
сумісне проживання у шлюбі, ними як
подружжям сплачено 8309,82 доларів США в
рахунок погашення заборгованості за
кредитом, що становить 66 478,56 грн.,
сплачено перший внесок по кредиту в
сумі 17 688грн. і за встановлення
додаткового обладнання на автомобіль
в сумі 2781, 70грн., а всього 86 948грн.26
коп.

Після розірвання шлюбу автомобіль
марки Volkswagen Caddy, 2008 року випуску,
холодильник «Веко» і спальний
гарнітур знаходяться в користуванні
ОСОБА_1

Вказані обставини щодо обсягу
спільно нажитого у шлюбі майна,
наявного на час припинення спільного
ведення господарства,
підтверджуються поясненнями сторін,
письмовими доказами, яким суд дав
належну правову оцінку.

Обґрунтовано судом відмовлено в
задоволенні вимог про придбання
сторонами під час перебування у
шлюбі іншого майна, зазначеного в
позовній заяві ОСОБА_1 та в
зустрічному позові ОСОБА_2, оскільки
вказані обставини сторонами
відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України не
доведені.

Встановивши вказані обставини справи,
суд з врахуванням вимог ст.ст.60, 69,70,71
Сімейного України, доказів сторін на
підтвердження- заперечення позовних
вимог, ухвалив рішення, яким частково
задовольнив вимоги за первісним і
зустрічним позовом.

Сторони не заперечували щодо
визначеного судом способу і порядку
поділу майна, що є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя.

Оскільки після припинення шлюбу в
користуванні ОСОБА_1 залишилось майно
подружжя: автомобіль марки Volkswagen Caddy,
2008 року випуску, холодильник «Веко» і
спальний гарнітур, то суд
обґрунтовано виділив вказане майно,
а також інше майно - 2 тумби, ліжко та
комод у власність ОСОБА_1 і за згодою
ОСОБА_2 стягнув з ОСОБА_1 на його
користь грошову компенсацію як
різницю в частці спільного майна
подружжя.

Правильними є також висновки суду
щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 компенсації як різниці в
частці сплачених коштів за кредитним
договором за час спільного
проживання за період з березня 2008
року по серпень 2009 року з врахуванням
сплати подружжям першого внеску за
автомобіль та оплати встановлення
додаткового обладнання.

Оскільки в апеляційній скарзі
апелянт просить в частині позову
про стягнення грошової компенсації
за автомобіль «Мерседес-100» залишити
без розгляду, що відповідає вимогам
закону, колегія суддів знаходить
можливим рішення суду в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошової компенсації вартості 12
частини автомобіля «Мерседес 100»
скасувати і позов в цій частині
залишити без розгляду.

В іншій частині рішення суду
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права
і передбачених законом підстав для
його скасування не встановлено.

Доводи апеляційної скарги на те, що
судом неправильно підраховано розмір
грошової компенсації як різниці в
частці сплачених коштів за кредитним
договором, так як за спільні сімейні
кошти вони із відповідачем
виплатили банку 25 996,42грн. за
користування кредитом не
заслуговують на увагу і
спростовуються розрахунком
заборгованості за кредитом ПАТ
«Альфа-Банк» від 02.12.2011 року (том 1
а.с.66).

Встановлено і підтверджується
письмовими доказами, що в період з
березня 2008 року по серпень 2009 року,
коли сторони припинили сумісне
проживання у шлюбі, ними як
подружжям сплачено 8309,82 доларів США в
рахунок погашення заборгованості за
кредитом, що становить 66 478,56 грн.,
сплачено перший внесок по кредиту в
сумі 17 688грн. і за встановлення
додаткового обладнання на автомобіль
в сумі 2781, 70грн., а всього 86 948грн.26
коп.

З врахуванням рівності часток
подружжя при поділі майна в тому
числі і боргових зобов'язань суд,
залишивши автомобіль у власності
ОСОБА_1, стягнув із неї 43 434,85грн., що
становить 12 частину витрат подружжя
за кредитом та витрат на придбання
автомобіля.

Доводи апелянта про те, що суд
необґрунтовано відмовив в приєднанні
до матеріалів справи розписки
відповідача з переліком спільного
майна, внаслідок чого позивач була
позбавлена можливості оцінити цей
доказ та позбавилась права на
отримання значної частини майна не
заслуговують на увагу, так як суд,
відмовляючи в задоволенні іншої
частини первісного і зустрічного
позовів, зробив вірний висновок, що
сторонами не доведено наявність
іншого рухомого майна, яке підлягає
поділу.

Інші доводи апеляційної скарги на
те, що суд позбавив позивача
можливості погодити ціни спірного
майна є необґрунтованими, оскільки
за час розгляду справи в суді з
липня 2011 року сторони мали рівні
можливості щодо надання доказів на
підтвердження заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 01 червня 2013 року
в частині стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 грошової компенсації
вартості 12 частини автомобіля
«Мерседес 100» скасувати і позов
ОСОБА_1 в цій частині залишити без
розгляду.

В іншій частині рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 01 червня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: