РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2014 року Автозаводський районний суд
м. Кременчука Полтавської області у
складі:

головуючого судді - Зємцова В.В.,

при секретарі - Бойко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці справу за
об'єднаними позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та її виховання, ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визначення способів участі
батька у вихованні дітей та
спілкуванні з ними, зміну порядку
участі у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в січні 2014 року звернувся до
суду з вказаним вище позовом.

В позові зазначав, що відповідно до
рішення Автозаводської районної ради
м. Кременчука Полтавської області № 546
від 21.12.2011 року про визначення способів
його участі у вихованні та спілкуванні
з малолітньою дитиною, для участі у
вихованні та спілкуванні з малолітньою
донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
встановлено ОСОБА_1 часи побачення:
кожної неділі з 10.00 годин до 18.00 годин.

Але вказане рішення Автозаводської
районної ради з часу його прийняття по
даний час не виконується, так як
відповідач ОСОБА_2, з якою проживає
малолітня донька ОСОБА_3 в АДРЕСА_1,
чинить перешкоди у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні.

ОСОБА_2 ухиляється від виконання
рішення органу опіки та піклування №546.

Неодноразово звертався до
відповідачки з вимогою на виконання
рішення № 546 надати можливість для
побачення з донькою ОСОБА_3, але в
добровільному порядку ОСОБА_2
ухиляється від цього, що порушує права,
як батька, на спілкування та виховання
дитини.

ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя,
часто міняє чоловіків, пиячить з ними,
що негативно впливає на виховання
доньки ОСОБА_3. В той же час, він, як
батько, не має можливості впливати на
позитивне виховання дитини, прививати
їй належний світогляд, добрі звички,
надавати допомогу у виборі позитивних
орієнтирів життя.

Працює водієм в ТОВ «Кремікс», до
роботи ставиться старанно, як
добросовісний та дисциплінований
працівник, свої обов'язки виконує з
великою відповідальністю, сумлінно.
Має спокійний, урівноважений характер,
комунікабельний, в спілкуванні з
колегами ввічливий та тактовний. Такі ж
позитивні якості, якими володіє, хоче
передавати доньці ОСОБА_3 та виховати
її як добросовісну, порядну, з високими
моральними цінностями, людину.

Просив усунути перешкоди в спілкуванні
та вихованні доньки ОСОБА_3 і
зобов'язати ОСОБА_2 забезпечити йому
можливість систематичного побачення з
донькою, відвідування донькою місця
його проживання кожної суботи та
неділі в період з 10.00 до 18.00 годин за
адресою: АДРЕСА_2.

Зобов'язати відповідачку ОСОБА_2
усунути перешкоди та надати йому
можливість один раз на рік на протязі 15
діб проводити спільний відпочинок з
проживанням у нього чи в місцях
організованого відпочинку (санаторії,
курорти на морі та ін.), забирати з
дитячого садка 1 раз в тиждень до свого
місця проживання та проводити
спілкування з донькою ОСОБА_3 в період з
16.00 до 20.00 годин за адресою: АДРЕСА_3.

В свою чергу ОСОБА_2 звернулася до суду
із зустрічним позовом до ОСОБА_1, який
був об'єднаний для спільного розгляду з
первісним, в якому зазначала, що
рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 16.03.2011 року
розірвано шлюб між сторонами, який
тривав з 10.10.2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька
ОСОБА_3. Шлюбні відносини між позивачем
та відповідачем були припинені в
грудні 2010, коли доньці ОСОБА_3 не
виповнилось і року від народження.
Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 16.03.2011 року
визначено місце проживання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю.

Відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_1, має реєстрацію та постійне
місце проживання в іншій області - в
Чернігівській області, в м. Ічня, місце
його тимчасового проживання в м.
Кременчуці їй не відомо, якщо воно і є,
то він його не повідомив. За її даними,
на праві власності ніякого житла в м.
Кременчуці ОСОБА_1 не має.

Після того, як ОСОБА_1 покинув їх з
дитиною, він матеріальної допомоги на
утримання дитини в добровільному
порядку не надавав, що змусило її
звернутись до суду із позовом про
стягнення аліментів. Рішенням суду від
31.03.2011 року вирішено питання стягнення
аліментів з відповідача за цим
зустрічним позовом на утримання
неповнолітньої доньки
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, розмірі 1/6 частини
з усіх видів заробітку, щомісячно,
починаючи з 29.11.2010 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Рішенням виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука Полтавської області від 21
грудня 2011 року № 546 визначено способи
участі у вихованні та спілкуванні з
малолітньою дитиною - дочкою
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьком ОСОБА_1,
а саме кожної неділі з 10.00 години до 18.00
години без визначення місця
спілкування.

Виходячи із інтересів доньки, її
психологічного та емоційного стану на
той час, вона не заперечувала проти
такого способу участі відповідача у
вихованні дитини.

З часу постановлення вказаного
рішення, з 21 грудня 2011 року жодних
питань з приводу спілкування батька з
дочкою не виникало.

Але в жовтні 2013 року під час чергового
відвідування та спілкування батька з
дочкою, між останніми склалася
конфліктна ситуація, а саме: коли дочка
назвала вітчима (її теперішнього
чоловіка) татом, ОСОБА_1, за те, що ОСОБА_3
називає свого вітчима татом, почав
голосно кричати на дитину, сварити її
за це, примушувати цього не робити,
криком погрожував про її викрадення
від матері і припинення спілкування з
матір'ю та її родиною, братом, бабою,
яких дитина любить і до яких прив'язана.
В результаті криків та психологічного
тиску на малолітню дитину ОСОБА_3 дуже
рознервувалась, розплакалась, довгий
час страждає й переживає через це.

Вироком Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 07.04.2011 року ОСОБА_1 визнаний винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.
125 КК України і йому призначене
покарання у вигляді 140 годин
громадських робіт. Засуджений колишній
чоловік був саме за вчинення злочину
щодо її сина від першого шлюбу ОСОБА_4,
за наступних обставин: 26.12.2010 року
ОСОБА_1, будучи вітчимом
неповнолітнього ОСОБА_4, проживаючи
разом з ним та знаходячи за місцем
свого мешкання, усвідомлюючи суспільно
небезпечний характер свого діяння,
передбачаючи його суспільно -
небезпечні наслідки та бажаючи їх
настання, в ході виниклої між ними
сварки, потягнув останнього за волосся,
внаслідок чого неповнолітньому ОСОБА_4,
згідно висновку судово - медичної
експертизи були заподіяні легкі
тілесні ушкодження, які не потягли
короткочасного розладу здоров'я, у виді
набряку м'яких тканин і синці на
голові, садин на лівій верхній
кінцівці. Ухвалою Апеляційного суду
Полтавської області від 18.08.2011 року в
частині покарання вирок місцевого суду
змінено, ОСОБА_1 звільнено від
призначеного покарання на підставі п.
«в» ст.1 Закону України «Про амністію у
2011 році», а саме тому, що у нього є
неповнолітня донька.

Внаслідок вищеописаних дій ОСОБА_1,
дочка, якій в ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилось
лише п'ять років, злякалась свого
батька, наразі відмовляється від
спілкування з ним. При спробі вмовити
її піти зі своїм рідним татом,
наприклад до нього додому, дівчина
відмовляється, починає плакати,
висловлювати небажання спілкуватися з
рідним батьком. При цьому, її проти
рідного батька ніхто не налаштовує, цю
ситуацію своїми неправильним діями та
агресивною поведінкою створив сам
відповідач за зустрічним позовом. Її
теперішній чоловік, вітчим ОСОБА_3,
ставиться добре до неї, приймає участь
у її навчанні, вихованні, ніколи на неї
не кричить, і донька сама висловила
бажання називати його також татом.

Таким чином, на цей час склалась
ситуація, коли вона не перешкоджала
жодним чином приймати участь у
спілкуванні та вихованні доньки
колишньому чоловіку, але донька не
бажає спілкуватись з рідним батьком, а
тим більше йти з ним будь-куди удвох.

Просила орган опіки та піклування
повторно розглянути питання щодо
визначення способів участі у вихованні
та спілкуванні з дочкою й батьком
ОСОБА_1, а саме - встановити такі часи
побачення: кожної неділі з 10.00 до 12.00
годин, за місцем помешкання дитини з
матір'ю та у присутності матері дитини.
Цього негайно потребують інтереси
дитини, хоча б на той час, поки дитина
перестане бояться свого рідного батька
та у неї загоїться душевна рана.

Відповідно до характеристики ОСОБА_2,
вона позитивно характеризується як
грамотний спеціаліст, має заохочення
та подяки, бере активну участь у
суспільному житті колективу. Із
характеристики доньки видно, що вона
бере активну участь у вихованні дитини.

Просила задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_2 за зустрічним позовом, змінити
порядок участі у вихованні та
спілкуванні з дочкою її батьком ОСОБА_1,
а саме визначити такі способи участі у
вихованні та спілкуванні з дочкою
ОСОБА_1 - встановити часи побачення:
кожної неділі з 10.00 до 12.00 годин за
місцем помешкання дитини з матір'ю із
врахуванням ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» та у присутності
матері дитини.

Зобов'язати ОСОБА_1 припинити вчиняти
дії, що порушують сімейні права та
впливають негативно на процес
виховання фізичного, психічного,
духовного розвитку дочки
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, а також її право
зростати в сімейному оточенні в
атмосфері миру, гідності, взаємоповаги,
свободи та рівності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та
його представник позов підтримали та
просили задовольнити його з підстав
наведених в позові. Проти зустрічного
позову заперечували.

ОСОБА_2 та її представник проти
позову ОСОБА_1 заперечували, просили
задовольнити вимоги зустрічного
позову.

Представник третьої особи Органу
опіки та піклування виконкому
Автозаводської районної ради - вважав
за необхідне задовольнити вимоги
первісного позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
їх представників, вивчивши матеріали
справи та дослідивши докази приходить
до наступного.

Судом достовірно встановлено, що
рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 16.03.2011 року
розірвано шлюб між сторонами, який
тривав з 10.10.2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька
ОСОБА_3. Шлюбні відносини між позивачем
та відповідачем були припинені в
грудні 2010, коли доньці ОСОБА_3 не
виповнилось і року від народження.
Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 16.03.2011 року
визначено місце проживання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю.

Рішенням виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука Полтавської області від 21
грудня 2011 року № 546 визначено способи
участі у вихованні та спілкуванні з
малолітньою дитиною - дочкою
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьком ОСОБА_1,
а саме кожної неділі з 10.00 години до 18.00
години.

ОСОБА_1, має реєстрацію в іншій області -
в Чернігівській області, в м. Ічня,
місце його тимчасового проживання в
АДРЕСА_2.

ОСОБА_1 працює водієм в ТОВ «Кремікс»,
характеризується позитивно.

ОСОБА_2 працює медичною сестрою
лікарських кабінетів міської лікарні
№ 4 м. Кременчука, характеризується
позитивно.

Згідно ст. 6 СК України правовий статус
дитини має особа до досягнення нею
повноліття.

Малолітньою вважається дитина до
досягнення нею чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 СК України
частиною національного сімейного
законодавства України є міжнародні
договори, що регулюють сімейні
відносини, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Батьки зобов'язані поважати дитину.

Передача дитини на виховання іншим
особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування
щодо неї.

Забороняються будь-які види
експлуатації батьками своєї дитини.

Забороняються фізичні покарання
дитини батьками, а також застосування
ними інших видів покарань, які
принижують людську гідність дитини.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та
дитина мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 155 СК України
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності.

Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Відмова батьків від дитини є
неправозгідною, суперечить моральним
засадам суспільства.

Ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Згідно ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина,
не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвиткові
дитини.

Батьки мають право укласти договір
щодо здійснення батьківських прав та
виконання обов'язків тим з них, хто
проживає окремо від дитини. Договір
укладається у письмовій формі та
підлягає нотаріальному посвідченню.

Той з батьків, хто проживає з дитиною, у
разі його ухилення від виконання
договору зобов'язаний відшкодувати
матеріальну та моральну шкоду, завдану
другому з батьків.

Відповідно до ст. 158 СК України за
заявою матері, батька дитини орган
опіки та піклування визначає способи
участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та
піклування постановляє на підставі
вивчення умов життя батьків, їхнього
ставлення до дитини, інших обставин, що
мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є
обов'язковим до виконання. Особа, яка
ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, зобов'язана
відшкодувати матеріальну та моральну
шкоду, завдану тому з батьків, хто
проживає окремо від дитини.

Згідно ст. 159 СК України якщо той із
батьків, з ким проживає дитина, чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи.

Під час вирішення спору щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини
береться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

За заявою заінтересованої сторони суд
може зупинити виконання рішення органу
опіки та піклування до вирішення спору.

У разі ухилення від виконання рішення
суду особою, з якою проживає дитина, суд
за заявою того з батьків, хто проживає
окремо, може передати дитину для
проживання з ним.

Особа, яка ухиляється від виконання
рішення суду, зобов'язана відшкодувати
матеріальну та моральну шкоду, завдану
тому з батьків, хто проживає окремо від
дитини.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з
основних засад охорони прав та
інтересів дитини, закріплених в
Декларації прав дитини, проголошеної
Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року у
Конвенції про права дитини , яка
набрала чинності для України 27.09.1991
року, у Законі України «Про охорону
дитинства», відповідно до яких «дитина
повинна за всіх обставин бути серед
тих, хто першим одержує захист і
допомогу», та охорона дитинства в
Україні має стратегічний
загальнонаціональний пріоритет з
метою забезпечення реалізації прав
дитини на життя, охорону здоров'я,
освіту, соціальний захист та всебічний
розвиток .

Суд вважає недоведеним ОСОБА_1 факт
ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення
органу опіки та піклування виконкому
Автозаводської районної ради м.
Кременчука Полтавської області № 546
від 21.12.2011 року про визначення способів
його участі у вихованні та спілкуванні
з малолітньою дитиною, яким для участі
у вихованні та спілкуванні з
малолітньою донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено ОСОБА_1 часи
побачення: кожної неділі з 10.00 годин до
18.00 годин та вчинення ним дієвих кроків
на приймання участі у спілкуванні з
дитиною.

Не може бути також задоволений
позов в частині визначення часу
побачень протягом тижня один день,
протягом року на протязі 15 днів,
оскільки вимоги не конкретизовані, а
рішення суду не може допускати його
неоднозначне тлумачення.

Щодо зустрічних вимог про зміну
порядку участі у вихованні та
спілкуванні з дочкою її батьком ОСОБА_1,
встановленим рішенням органу опіки та
піклування виконкомом Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області № 546 від 21.12.2011 року
про визначення способів його участі у
вихованні та спілкуванні з малолітньою
дитиною, для участі у вихованні та
спілкуванні з малолітньою донькою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, можна зазначити
наступне.

Між сторонами склалися напружені,
неприязні стосунки, а тому суд вважає
за недоцільне побачення батька з
дитиною у присутності обох батьків, так
як стосунки, що склалися між ними,
можуть негативно вплинути на
психологічний стан дитини, підстав для
зміни часів побачень встановлених
ОСОБА_1: кожної неділі з 10.00 годин до 18.00
годин суд не вбачає.

Рішенням органу опіки та піклування
виконкому Автозаводської районної
ради м. Кременчука Полтавської області
№ 546 від 21.12.2011 року про визначення
способів участі батька у вихованні та
спілкуванні з малолітньою дитиною, для
участі у вихованні та спілкуванні з
малолітньою донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 достатньо повно, з
урахуванням дотримання прав та
інтересів дитини, визначено способи
участі у вихованні та спілкуванні з
дочкою ОСОБА_1

За таких обставин в задоволенні
позовів слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 158, 159 СК України, ст.
ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 - 215, 233 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 -
відмовити.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: