Справа № 146/979/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" липня 2014 р.
Томашпільський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого -
судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря
Бойко Т.Є.

прокурора
Конівця Д.А.,

народних засідателів:
Клімочко С.В., Годної О.І..,

законного
представника ОСОБА_1,

лікаря-психіатра
Ремізевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в селищі
Томашполі справу за заявою головного
лікаря комунальної установи
«Томашпільська центральна районна
лікарня» О.М.Краківської про надання
ОСОБА_4 амбулаторної психіатричної
допомоги в примусовому порядку без її
згоди (при згоді його законного
представника -матері ОСОБА_1), -

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2014 року головний лікар
КУ «Томашпільська центральна районна
лікарня» О.М.Краківська звернулася до
суду з даною заявою, в якій просить
надати ОСОБА_4 амбулаторну
психіатричну допомогу в примусовому
порядку без її згоди (при згоді її
законного представника -матері ОСОБА_1).

Заява обґрунтована наступним.

18 червня 2014 року до КУ
«Томашпільська ЦРЛ» надійшла письмова
заява від лікаря-психіатра Ремізевич
А.В, жительки АДРЕСА_1 щодо надання
амбулаторної психіатричної допомоги
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_2, яка з 2005
року перебуває на обліку в
психіатричному кабінеті
Томашпільської ЦРЛ з приводу
хронічного психіатричного
захворювання. ОСОБА_4 28 жовтня 2004 року
скоїла суїцид (випила 37 таблеток
галоперідолу-ретарду), лікувалася у
реанімаційному відділенні ЦРЛ, звідки
була переведена в ВПЛ; неодноразово
лікувалася в стаціонарах обласної
лікарні ім..Ющенка (з 22.06. по 11.08.2004 року,
з 02.11.2004 по 04.05.2005 року, з 18.01 по 31.03.2006
року, у 2008 році двічі, з 05.01. по 15.03.2010
року, з 21.06. по 22.08.2011 року, з 10.01 по 18.03. 2013
року) з діагнозом «Шизофренія,
параноїдна форма, безперервний тип
перебігу, Агато-абулічний тип дефекту
помірного ступеню». Хвора потребує
постійного амбулаторного лікування,
схильна до суїцидних тенденцій,
самоушкоджень. Захворювання носить
безперервний тип, з короткими
ремісіями; в періоди загострення хвора
злобна, агресивна, схильна до нанесення
тілесних ушкоджень, суїцидів.

18 червня 2014 року ОСОБА_4 була
представлена на ЛКК.

18 червня 2014 року ОСОБА_4 була
оглянута лікарем-психіатром
Томашпільської ЦРЛ, яка зробила
висновок, що є достатні підстави для
обґрунтованого припущення про
наявність у ОСОБА_4 тяжкого психічного
розладу, внаслідок чого остання може
завдати значної шкоди своєму здоров'ю у
зв'язку з погіршенням психічного стану,
якщо їй не буде надана амбулаторна
психіатрична допомога.

Головний лікар О.М.Краківська
зазначає, що заключенням ЛКК
рекомендовано оформлення
амбулаторного примусового лікування
за місцем проживання.

У судовому засіданні представник
заявника-лікар-психіатр Ремізевич А.В.
заявленіч вимоги підтримала повністю,
вказала, що необхідність надання
ОСОБА_4 амбулаторної психіатричної
допомоги у примусовому порядку
пов'язана з тим, що у неї дійсно
встановлено тяжкий психічний розлад,
попросила заяву задовольнити, надати
дозвіл на проведення амбулаторної
психіатричної допомоги ОСОБА_4 в
примусовому порядку без її згоди при
згоді її законного представника
строком на шість місяців.

Законний представник хворої ОСОБА_4
мати ОСОБА_1 погодилася із заявою,
пояснила, що її донька ОСОБА_4
повідомлена, що 3 липня 2014 року судом
буде розглядатися справа щодо надання
їй амбулаторної психіатричної
допомоги в примусовому порядку, однак
остання відмовилася з'являтися до суду.
Щодо стану її здоров'я, то донька дійсно
потребує надання їй амбулаторної
психіатричної допомоги.

До судового засідання ОСОБА_4 не
з'явилася, про день, місце, годину
розгляду справи повідомлена належним
чином.

Прокурор Конівець Д.А. вважає за
можливе розглянути заяву у відсутності
ОСОБА_4 за станом її здоров"я, надати
ОСОБА_4 амбулаторну психіатричну
допомогу в примусовому порядку без її
згоди, однак за згодою її законного
представника - матері останньої.

Заслухавши думку учасників процесу,
дослідивши письмові докази та оцінивши
всі докази по справі в їх сукупності,
суд приходить до наступних висновків:

У відповідності до ч.2 ст. 12 Закону
України «Про психіатричну допомогу»
амбулаторна психіатрична допомога
може надаватися без усвідомленої згоди
особи або без згоди її законного
представника у разі встановлення у неї
тяжкого психічного розладу, внаслідок
чого вона завдасть значної шкоди
своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням
психічного стану у разі ненадання їй
психіатричної допомоги. Необхідність
надання особі амбулаторної
психіатричної допомоги у примусовому
порядку, підтверджується висновком
лікаря-психіатра та висновком комісії
лікарів-психіатрів, які містять
обґрунтування про необхідність
надання такої допомоги.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2005 року перебуває на
обліку в психіатричному кабінеті
Томашпільської ЦРЛ з приводу
хронічного психіатричного
захворювання, неодноразово лікувалася
у стаціонарах обласної лікарні
ім..Ющенка, 28 жовтня 2004 року скоїла
суїцид (випила 37 таблеток
галоперідолу-ретарду), лікувалася у
реанімаційному відділенні ЦРЛ, звідки
була переведена в ВПЛ; неодноразово
лікувалася в стаціонарах обласної
лікарні ім..Ющенка (з 22.06. по 11.08.2004 року,
з 02.11.2004 по 04.05.2005 року, з 18.01 по 31.03.2006
року, у 2008 році двічі, з 05.01. по 15.03.2010
року, з 21.06. по 22.08.2011 року, з 10.01 по 18.03. 2013
року) з діагнозом «Шизофренія,
параноїдна форма, безперервний тип
перебігу, апато-абулічний тип дефекту
помірного ступеню», потребує
постійного амбулаторного лікування,
схильна до суїцидних тенденцій,
самоушкоджень, захворювання носить
безперервний тип, з короткими
ремісіями, в періоди загострення хвора
злобна, агресивна, схильна до нанесення
тілесних ушкоджень, суїцидів і
потребує постійного амбулаторного
лікування, тому є достатні підстави для
обґрунтованого припущення про
наявність у ОСОБА_4 тяжкого психічного
розладу, внаслідок чого остання може
завдати значної шкоди своєму здоров'ю у
зв'язку із погіршенням психічного
стану, якщо їй не буде надана
амбулаторна психіатрична допомога,
мати хворої, як законний представник,
ОСОБА_1 дала згоду на амбулаторне
лікування її доньки ОСОБА_4, а тому суд
вважає заяву обґрунтованою і такою, що
підлягає задоволенню, оскільки
необхідність надання ОСОБА_4
амбулаторної психіатричної допомоги в
примусовому порядку у повному обсязі
знайшло своє підтвердження у судовому
засіданні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,12,27,31,169,215, 279 - 282 ЦПК України,
Законом України «Про психіатричну
допомогу», суд-

ВИРІШИВ :

Заяву головного лікаря комунальної
установи "Томашпільська центральна
районна лікарня" О.М.Краківської про
надання ОСОБА_4 амбулаторної
психіатричної допомоги в примусовому
порядку без її згоди (при згоді її
законного представника -матері ОСОБА_1)
задовольнити.

Надати дозвіл на проведення
амбулаторної психіатричної допомоги
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в примусовому
порядку без її згоди (при згоді її
законного представника -матері ОСОБА_1)
строком на шість місяців.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
падати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлено
4 липня 2014 року.

Суддя: О. В. Пилипчук Народні
засідателі