Р І Ш Е Н Н Я

Іменем УКРАЇНИ

13 січня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді - Алтухової О.С.,

секретар - Натеса О.І.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Ворошиловської районної в м.Донецьку
ради про визнання права власності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до Ворошиловської районної в
м.Донецьку ради про визнання права
власності, посилаючись на наступне.

Вона є спадкоємцем за заповітом. Її
бабуся, ОСОБА_3, була членом
житлово-будівельного кооперативу «Мир
- 5» і мешкала в кооперативній квартирі
за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею
проживала і вона. Паї, що треба було
оплатити кооперативу вона виплатила,
але отримати про це належні документи
не встигла. Після її смерті вона була її
єдиним спадкоємцем, інших спадкоємці
не існує і її право на спадщину та на
власність ніколи не оскаржувалось.

26.03.1985 р. Першою донецькою державною
нотаріальною конторою їй було видано
Свідоцтво про право на спадщину, в
якому було вказано, що спадкове майно
складається з «паенакопления в
жилищно-строительном кооперативе «Мир
- 5» города Донецка за квартиру в
АДРЕСА_1».

30.03.1985 р. житлово-будівельним
кооперативом «Мир - 5» їй було видано
виписку з протоколу загальних зборів, в
якій зазначено про: -виключення з
членів кооперативу ОСОБА_3 у зв'язку з
її смертю, прийняття в члени
кооперативу ОСОБА_2 та закріпленні за
нею трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1
житловою площею 44,8 кв.м.

В липні 2013 року вона звернулась до КП
Бюро технічної інвентаризації м.
Донецька із заявою про виготовлення
технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1 житловою площею 44,8 кв.м., а
також про видачу їй витягу з реєстру
прав власності на нерухоме майно. Однак
їй було відмовлено у видачі нікого
витягу.

Для покращення житлових умов нею за
власні кошти було здійснено
перепланування квартири. Технічним
працівником КП Бюро технічної
інвентаризації було встановлено, що в
результаті внутрішнього
перепланування квартира АДРЕСА_1 у
двокімнатну зі зменшенням житлової
площі на 19,8 кв.м. Технічні
характеристики: загальна площа 62, 7 кв.
м., житлова площа 25,0 кв.м., квартира
обладнана балконом у 0,5 : 2,9 м., висота
приміщень - 2, 58 м. Відомості про
власника в технічний паспорт внесені
не були. В даному технічному паспорті
зазначено, що квартира самочинно
перебудована з 3-х кімнатної на 2-х
кімнатну зі зменшенням житлової площі.
Зроблене планування не погіршило
несучу здатність конструкцій будівлі.
Квартира до подальшої експлуатації
придатна.

У липні 2013 року вона звернулась до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області за погодженням
здійсненого у квартирі перебудування.
28.08.2013 р. нею отримано Декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації,
котрою встановлено технічні
характеристики житлового приміщення
та той факт, що об'єкт готовий до
експлуатації.

Просила визнати за нею право власності
на двокімнатну квартиру за адресою: кв.
АДРЕСА_1 з такими технічними
характеристиками: загальна площа 62,7 кв.
м., житлова площа 25,0 кв. м., висота
приміщень - 2, 58 м.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги,
дала пояснення, аналогічні викладеним
в позовній заяві, просила позов
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, був повідомлений
належним чином про час та місце
розгляду справи. Надав заяву про
розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 була
членом житлово-будівельного
кооперативу «Мир - 5» і мешкала в
кооперативній квартирі за адресою:
АДРЕСА_1. ОСОБА_3 фактично сплатила
пайовий внесок, однак документального
підтвердження немає.

Відповідно до довідки з ЖБК «Мир-5», у
вказаній квартирі з 04.08.1983 р. проживає
ОСОБА_2, яка є онукою ОСОБА_3

Ст.19-1 Закону України «Про кооперацію» N
1087-IV від 10 липня 2003 року передбачено, що
член житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного, житлового,
дачного, гаражного чи іншого
відповідного кооперативу має право
володіння, користування, а за згодою
кооперативу - і розпоряджання
квартирою, дачею, гаражем, іншою
будівлею, спорудою або приміщенням
кооперативу, якщо він не викупив це
майно. У разі викупу квартири, дачі,
гаража, іншої будівлі, споруди або
приміщення член житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного, житлового,
дачного, гаражного кооперативу чи
іншого відповідного кооперативу стає
власником цього майна.

Згідно ст. 384 ЦК України, член
житлово-будівельного (житлового)
кооперативу має право володіння і
користування, а за згодою
кооперативу - і розпоряджання
квартирою, яку він займає в будинку
кооперативу, якщо він не викупив її. У
разі викупу квартири член
житлово-будівельного (житлового)
кооперативу стає її власником.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про
власність», що був чинний на час
виникнення правовідносин, член
житлового, житлово-будівельного, чи
іншого кооперативу або товариства,
який повністю вніс свій пайовий внесок
за квартиру, надану йому в
користування, набуває права власності
на це майно. Громадянин, який став
власником цього майна, має право
розпоряджатися ним на свій розсуд:
продавати, обмінювати, здавати в
оренду, укладати інші угоди, не
заборонені законом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3 Єдиним
спадкоємцем є позивач. Згідно
свідоцтва про право на спадщину від
26.03.1985 року, позивач, у зв'язку із тим, що
паї, що треба було оплатити кооперативу
ОСОБА_3 виплатила, але отримати про це
належні документи не встигла,
успадкувала паєнакоплення в ЖБК «Мир-5»
м.Донецька за квартиру в АДРЕСА_1.

30.03.1985 р. житлово-будівельним
кооперативом «Мир - 5», згідно протоколу
загальних зборів, ОСОБА_3 було
виключено з членів кооперативу у
зв'язку з її смертю та прийнято в члени
кооперативу ОСОБА_2 та закріплено за
нею трьохкімнатну квартири АДРЕСА_1
житловою площею 44,8 кв.м.

Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК
України особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти років
набуває право власності на це майно
(набувальна давність), якщо інше не
встановлено цим Кодексом. Право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно набувається за рішенням
суду.

Згідно пунктів 1, 8 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України, він набирає чинності з
1 січня 2004 року. Правила статті 344
Цивільного кодексу України про
набувальну давність поширюються також
на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим Кодексом.

Тобто, перебіг строку володіння майном
для визнання права власності на нього
за набувальною давністю слід рахувати
з 1 січня 2001 року й на сьогоднішній день
строк володіння позивачем квартирою за
адресою: АДРЕСА_1, становить більше ніж
10 років.

Таким чином, позивач на законних
підставах набула право власності на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Як було встановлено судом, позивачем
для покращення житлових умов за власні
кошти було здійснено перепланування
квартири. Технічним працівником КП
Бюро технічної інвентаризації було
встановлено, що в результаті
внутрішнього перепланування квартира
АДРЕСА_1 у двокімнатну зі зменшенням
житлової площі на 19,8 кв.м. Технічні
характеристики: загальна площа 62, 7 кв.
м., житлова площа 25,0 кв.м., квартира
обладнана балконом у 0,5 : 2,9 м., висота
приміщень - 2, 58 м. Відомості про
власника в технічний паспорт внесені
не були. В даному технічному паспорті
зазначено, що квартира самочинно
перебудована з 3-х кімнатної на 2-х
кімнатну зі зменшенням житлової площі.
Зроблене планування не погіршило
несучу здатність конструкцій будівлі.
Квартира до подальшої експлуатації
придатна.

28.08.2013 р. позивачем було отримано
Декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації (додається), котрою
встановлено технічні характеристики
житлового приміщення та той факт, що
об'єкт готовий до експлуатації.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник має
право користуватися та розпоряджатися
своїм майном на власний розсуд.

Ч.2 ст. 331 ЦК України встановлено, що
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди, тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Згідно ч.1 ст. 331 ЦПК України право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

При проведенні робіт з перепланування
квартири не було порушено прав третіх
осіб, оскільки зазначений об'єкт є
фактично приватною власністю
позивачки, а відповідно до ст. 316 ЦПК
України, особа здійснює своє право
власності на річ відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Судом не встановлено
порушень зі сторони позивачки прав
третіх осіб.

Згідно ч.2 ст. 383 ЦК України, власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про
визнання права власності підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 5, 60, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Ворошиловської
районної в м.Донецьку ради про визнання
права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, право
власності на двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, з такими технічними
характеристиками: загальна площа 62,7 кв.
м., житлова площа 25,0 кв. м., висота
приміщень - 2, 58 м.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
через Ворошиловський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя Ворошиловського районного

суду міста Донецька О.С.Алтухова