Справа №644/7930/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 січня 2014 р.
м.Харків

Орджонікідзевський районний суд
м.Харкова у складі:

Головуючого - судді Саркісян
О.А.

при секретарі- Нестеренко К.Ю.,

з участю представника позивача,
відповідача,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ПАТ страхова компанія
“Велта” до ОСОБА_1 про стягнення
коштів в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача, в якому просить стягнути з
нього 1710 грн. 37 к., що складає 50
відсотків матеріальної шкоди,
сплаченої по договору обов*язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів ОСОБА_2,
посилаючись на те, що по вині
відповідача автомобілю ОСОБА_3 в
результаті ДТП була спричинена
матеріальна шкода, а також позивачем
понесені витрати в сумі 320 грн. на
оплату авто товарознавчого
дослідження.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що в результаті
проведеного розслідування було
встановлено, що в момент ДТП
відповідач, який застрахував свою
цивільно-правову відповідальність
використовував свій автомобіль в
якості таксі, тобто використовував
забезпечений транспортний засіб у
сфері, що передбачає більший
коефіцієнт, ніж визначено договором
страхування.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги.

Відповідач проти позову
заперечував, посилаючись на те, що
забезпечений транспортний засіб в
якості таксі не використовував, а
заява ОСОБА_4 до страхової компанії та
фотокартки датовані 24.12.2012 року, тоді як
ДТП відбулося 19.08.2012 року і він вже не
був власником автомобіля. Зазначає, що
ОСОБА_4 його оговорила, так як після ДТП
в них виник конфлікт з приводу
невідшкодування ним потерпілому
розміру франшизи.

Суд, вислухавши сторони, оцінивши
надані докази в їх сукупності, вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст..60ч.1ЦПК України
кожна із сторін зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст..61 ЦПК
України.

Відповідно до п.38-1.1 ст.38-1 Закону
України « Про обов*язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі, якщо страховик
здійснив страхове відшкодування за
шкоду, заподіяну під час використання
забезпеченого транспортного засобу у
сфері, що передбачає більше значення
корегую чого коефіцієнта, ніж
визначено договором страхування, то
особа, відповідальна за шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожно-транспортної пригоди,
зобов*язана компенсувати страховику 50
відсотків виплаченого страхового
відшкодування.

Судом встановлено, що 21.08.2011 року між
позивачем і відповідачем був укладений
договір про обов*язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АА/5081601. Забезпеченим
транспортним засобом є автомобіль ВАЗ,
держномер 41723 ХК. /а.с4/.

19.08.2012 року з вини відповідача
сталася ДТП, в результаті якого був
пошкоджений автомобіль Рено держномер
АХ 6875 ВІ під керуванням водія ОСОБА_4, що
підтверджується копією постанови
Комінтернівського райсуду м.Харкова
від 12.09.2012 року ( а.с.7).

Розмір матеріальної шкоди,
спричиненої власнику автомобіля Рено,
держномер АХ 6875 ВІ визначений згідно
висновку спеціаліста-автотоварознавця
від 23.10.2012 року в сумі 5016 грн. 89 к. з ПДВ
(а.с.8-23).

За проведення такого дослідження
позивачем було сплачено 320 грн., що
підтверджується квитанціями ( а.с.24).

29.10.2012 року був проведений розрахунок
страхового відшкодування та 31.10.2012
року позивачем на підставі наданих 22-х
документів про страховий випадок було
прийнято рішення про виплату ОСОБА_2
страхового відшкодування в сумі 3420
грн.75к. та зазначено, що розслідування
встановлена відсутність підстав для
пред*явлення регресного позову і
порушень Закону України « Про
обов*язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не встановлено (.а.с.26).

24.12.2012 року від ОСОБА_4 до позивача
надійшла заява про те, що ОСОБА_1
використовував забезпечений
транспортний засіб в якості таксі і
надала фотокартки, в результаті чого
страховою компанією було винесено
доповнення до страхового акту про
можливість пред*явлення регресного
позову до ОСОБА_1 ( а.с. 5-6,27).

На підставі цього, на виконання
договору про цивільно-правову
відповідальність ОСОБА_1 позивач
виплатив власнику пошкодженого
автомобіля Рено ОСОБА_2 страхове
відшкодування 09.01.2013 року в сумі 3420 грн.
75 к.( а.с.28).

Таким чином, єдиним доказом на
підтвердження того факту, що
відповідач під час ДТП використовував
забезпечений автомобіль в якості
таксі, позивачем надана заява ОСОБА_4
від 24.12.2012 року, не підтверджена нею в
судовому засіданні під присягою,так як
позивач відмовився від її виклику в
якості свідка в судове засідання, та
фотокартки за цей же період часу, а не
на час ДТП.

Більш того, до 24.12.2012 року ОСОБА_4 не
повідомляла цього факту страховій
компанії, в жодному з 22 документів
стосовно страхового випадку не
містяться таких даних, що підтвердив
сам позивач при складанні страхового
акту і лише через 2 місяці після
прийняття рішення про виплату ОСОБА_2
страхового відшкодування вона подала
таку заяву, яка ніякими іншими доказами
не підтверджується.

Виходячи з вищевикладеного суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги не доказані позивачем в
судовому засіданні, а тому в їх
задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст..ст..10-11,60,88,213-215 ЦПК
України, ст..993, 1166 ЦК України, Законом
України «« Про обов*язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ,суд –

В И Р І Ш
И В :

В задоволенні позовних вимог ПАТ
страхова компанія “Велта” до ОСОБА_1
про стягнення коштів в порядку регресу
в сумі 2030 грн. 37 грн. – відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
через районний суд протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Суддя: