АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/9537/13-ц 22-ц/774/1225/К/14
Провадження № 22-ц/774/1225/К/14
Головуючий в суді першої
Справа № 215/9537/13-ц
інстанції - Сільченко В.Є.
Доповідач - Ляховська І.Є.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі -Булах К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі в порядку
ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у
справі матеріалами, за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про дату
судового засідання, та без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
цивільну справу за апеляційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі
Дніпропетровської області на рішення
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 24 березня 2014 року по
справі за позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі
Дніпропетровської області до ОСОБА_3
про стягнення коштів за скасованим
рішенням у зв'язку з судовою помилкою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дзержинського районного
суду м.Кривого Рогу від 24 березня 2014
року відмовлено у задоволенні позову
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі
Дніпропетровської області (далі -
Відділення Фонду) до ОСОБА_3 про
стягнення коштів за скасованим
рішенням. В обгрунтування своїх вимог
позивач зазначив, що згідно рішення
Дзержинського районного суду м Кривого
Рогу від 23 січня 2007 року та ухвали
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14 червня 2007 року
відповідачу Відділенням Фонду було
проведено одноразову виплату
заборгованості по страховим платежам.

Ухвалою Верховного Суду України від 19
грудня 2008 року рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 23
січня 2007 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 14
червня 2007 року скасовано, а справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції. Ухвалою
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 12 жовтня 2009 року позов
ОСОБА_3 залишено без розгляду. За таких
обставин позивач просив зобов'язати
ОСОБА_3 повернути Відділенню Фонду
безпідставно виплачені кошти.

Рішенням Дзержинського районного
суду м.Кривого Рогу від 24 березня 2014
року в задоволенні позовних вимог
Відділення Фонду відмовлено.

В апеляційній скарзі Відділення
Фонду, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, ставить питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового про
задоволення його позову. Зокрема,
відповідач посилається на вимоги ст.1212
ЦПК України та вважає, що суд першої
інстанції безпідставно відмовив у
задоволенні позову, оскільки ОСОБА_3
отримала кошти за скасованими
рішеннями, а при новому розгляді
справи її позов залишено без розгляду,
тому відповідач повинна повернути
отримані кошти.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 23 січня 2007 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від 14
червня 2007 року, задоволено позовні
вимоги ОСОБА_3 до Відділення Фонду про
відшкодування шкоди, заподіяної
здоров?ю внаслідок професійного
захворювання, стягнуто з Відділення
Фонду на її користь одноразову
заборгованість по щомісячних платежах
у сумі 4720,22 грн. та зобов'язано
Відділення Фонду виплачувати щомісяця
страхові виплати з 01 грудня 2006 року по
338, 20 грн. до зміни обставин, що тягнуть
перерахунок страхових виплат.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 червня
2007 року рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 23
січня 2007 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 19
грудня 2008 року вищезазначені судові
рішення скасовані, справу передано на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2009 року
позов ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Відмовляючи позивачу в стягненні з
ОСОБА_3 коштів за скасованим рішенням,
суд першої інстанції виходив із того,
що позивачем пропущено строк позовної
давності.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
не відповідає.

Згідно ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі» встановивши, що
строк для звернення з позовом
пропущено без поважної причини, суд у
рішенні зазначає про відмову в позові з
цих підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Як убачається з матеріалів справи,
рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 23 січня 2007 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від 14
червня 2007 року, задоволено позовні
вимоги ОСОБА_3 Ухвалою Верховного
Суду України від 19 грудня 2008 року
вищезазначені судові рішення
скасовані, справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції та
ухвалою Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2009 року
позов ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Відмовляючи в задоволенні позову з
мотивів пропущення позивачем строку
позовної давності, суд першої
інстанції залишив поза увагою, що
позов Відділенням Фонду не доведено та
не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди"(зі змінами та
доповненнями) правовідносини між
сторонами регулюються Законом України
від 23 вересня 1999 р. N 1105-XIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", яким не передбачено
повернення Відділенню Фонду страхових
виплат.

Згідно ст. 40 вищезазначеного Закону
суми, одержані в рахунок страхових
виплат потерпілим або особою, яка має
право на ці виплати, можуть бути
утримані Фондом соціального
страхування від нещасних випадків,
якщо рішення про їх виплату прийнято на
підставі підроблених документів або
подано свідомо неправдиві відомості, а
також якщо допущено помилку, яка
впливає на суму страхових виплат.

Як убачається із матеріалів справи,
докази того, що кошти виплачені
відповідачеві на підставі підроблених
документів або подано свідомо
неправдиві відомості, або допущено
помилку, яка впливає на суму страхових
виплат, у справі відсутні.

Посилання позивача на положення
ст. 1212 ЦК України, як на підставу
задоволення своїх вимог, не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки кошти не є
безпідставно набутим майном, а
отримані ОСОБА_3 внаслідок
правовідносин, що регулюються
спеціальним законодавчим актом -
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги Відділення
Фонду про стягнення коштів за
скасованим рішенням у зв'язку з судовою
помилкою не підлягають задоволенню,
тому апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, рішення суду
змінити в частині мотивів відмови в
задоволенні позову Відділення Фонду.

Керуючись ст.ст. 303, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області
задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 24 березня 2014 року
змінити в частині мотивів відмови в
задоволенні позову Відділення Фонду до
ОСОБА_3 про стягнення коштів за
скасованим рішенням у зв'язку з судовою
помилкою.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :
І.Є.Ляховська

Судді
А.П.Барильська

Л.В.Михайлів