Справа № 278/5693/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року

Житомирський районний суд
Житомирської області

у складі: головуючого судді - Баренко С.
Г.,

за участю секретаря судового засідання
- Лабенської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Левківського споживчого товариства
(далі - Товариство) про визнання
договору купівлі-продажу дійсним, -

В С Т А Н
О В И В :

У позові проти Товариства ОСОБА_1
просить визнати дійсним договір
купівлі-продажу приміщення магазину по
АДРЕСА_1 від 26.08.2001, що був укладений без
обов'язкового нотаріального
посвідчення. Свої вимоги, з посиланням
на ч. 2 ст. 220 ЦК України мотивує тим, що
договір повністю виконано сторонами,
правочин відповідав їх волі.

Позивач заяву підтримала, просила
справу розглядати за її відсутністю.

Відповідач звернувся з аналогічною
заявою. Позов визнав. Спір
врегульовано, а тому суд на підставі ч. 4
ст. 130 ЦПК України дійшов висновку про
можливість ухвалення судового рішення
з попереднього судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлені обставини, які
відповідають цивільному праву.

За договором купівлі-продажу від 26.08.2001
ОСОБА_1 придбала у Товариства
приміщення магазину по АДРЕСА_1, що
належало відповідачу на підставі
свідоцтва про право власності від
04.04.2000, виданого виконкомом Кам'янської
сільської ради Житомирського району та
у встановленому порядку
зареєстрованому в БТІ (а.с .8, 11).

Умови договору були повністю виконані
сторонами. Позивач внесла на рахунок
Товариства 3000 грн., що підтверджується
копією квитанції до прибуткового
касового ордера №1232, а відповідач за
актом приймання передачі основних
засобів від 26.08.2001 передав покупцю
відповідне приміщення (а.с. 9, 10).

Однак, в контексті ст.ст. 47, 227 ЦК України
( в ред.. 1963 року), такий договір підлягав
обов'язковому нотаріальному
посвідченню. Недотримання
встановленої форми тягне за собою
недійсність угоди.

У відповідності з положеннями ч. 2 ст. 220
ЦК України, якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У такому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Пленум ВСУ у своїй постанові №9 від
06.11.2009 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» роз'яснив, що
визнання правочину дійсним в порядку
ст. 220 ЦК України відповідає можливим
способам захисту цивільних прав та
інтересів. При розгляді таких справ
суди повинні з'ясувати, чи підлягає
правочин обов'язковому нотаріальному
посвідченню, чому він не був
нотаріально посвідчений, чи дійсно
сторона ухилилася від його
посвідчення та чи втрачена така
можливість, а також чи немає інших
підстав нікчемності правочину.

Враховуючи викладене, повне виконання
сторонами умов договору, визнання
позову відповідачем, беручи до уваги
встановлену ст. 204 ЦК України
презумпцію правомірності правочину,
суд дійшов висновку про ґрунтовність
позову.

Круючись: ст. 47 ЦК України в ред. 1963 року,
ст.ст. 3, 16, 202-207, 216, 220 ЦК України ст.ст. 51,
60, 61, 197, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу №1 приміщення магазину
по АДРЕСА_1 укладений 26.08.2001 між ОСОБА_1
та Левківським споживчим товариством.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Житомирської області протягом 10 днів
після проголошення рішення через
Житомирський районний суд.

Суддя:
С.Г. Баренко