Іванівський районний суд Одеської
Справа № 499/23/14-ц
Провадження № 2/499/167/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"16" червня 2014 р.
смт.
Іванівка

Іванівський районний суд Одеської
області в складі:

судді
Погорєлова І.В.

при секретарі
Іваницькій І.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Іванівка Одеської
області справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дружини, з якою проживає
дитина ,

встановив :

Позивачка звернулася до суду із
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дружини, з якою проживає дитина .

В судовому засіданні в обґрунтування
позовних вимог позивачка послалася на
наступне.

10 червня 2011 року позивачка одружилася з
ОСОБА_2. В шлюбі народився син, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження .

Шлюб було розірвано 04 квітня 2013 року
згідно рішення Іванівського районного
суду Одеської області.

Відповідач добровільно аліменти на
дитину не сплачував, тому позивачка
звернулася з відповідною позовною
заявою до суду.

Згідно рішення Іванівського районного
суду Одеської області від 19 квітня 2013
року відповідач сплачує аліменти на
утримання дитини в розмірі 486 гривень
щомісячно.

Позивачка вважає, що відповідач має
можливість сплачувати аліменти на неї,
як на дружину у якої проживає дитина,
так як знаходиться у працездатному
віці та може працювати. позивачка не
може працювати, так як доглядає дитину.
Джерел доходу, крім соціальних виплат
по догляду за дитиною, вона не має.
Добровільно коштів на її утримання
відповідач не дає.

Позивачка просить стягувати
щомісячно з ОСОБА_2 на її користь
аліменти на її утримання , як дружини, з
якою проживає дитина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 ( чотириста)
гривень починаючи з дня подання
позовної заяви до досягнення дитиною
трьох років.

У судове засідання не з'явилась,
представником позивачки надано заяву
про слухання справи у їх відсутність ,
на позовних вимогах наполягала .

Відповідач по справі проти
задоволення даного позову заперечував,
та посилався на такі обставини.

Відповідач зазначає, що на даний час
він є безробітним та не має доходу.
Також підтверджує документально ту
обставину що справно сплачує аліменти
та заборгованість по аліментним
платежам відсутня. Постійно відвідує
сина та бере активну участь у його
вихованні.

Відповідач зазначає що він є
безробітним та має вкрай низькі
заробітки, які носять нерегулярний та
мінливий характер та що його доходи у
своїй сукупності коливаються в межа
мінімальної заробітної плати в Україні
та не перевищують 1200 гривень, тому він
не може сплачувати 400 гривень щомісячно
на утримання дружини.

У судове засідання відповідач по
справі не з'явився, на адресу суду
повернулось судове доручення, згідно
якого вбачається що про судове
засідання повідомлено мати
відповідача , яка зазначила що ОСОБА_2
з'явитись у судове засідання не може,
так як знаходиться за межами України, з
позовною заявою ознайомлений,
покладається на рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи в
межах заявлених вимог та наданих
доказів, приходить до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що 10 червня 2011 року
позивачка одружилася з ОСОБА_2. В шлюбі
народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження .

Шлюб було розірвано 04 квітня 2013 року
згідно рішення Іванівського районного
суду Одеської області.

Дитина проживає разом з матір'ю та
перебуває на повному її утриманні , що
також відповідачем визнається та не
оспорюється.

Відповідачем відповідно до рішення
суду від 19.04.2013 року на користь
позивачки сплачуються аліменти на
утримання дитини в розмірі 498 гривень.

Позивачка просить стягувати щомісячно
з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її
утримання , як дружини, з якою проживає
дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400
( чотириста) гривень починаючи з дня
подання позовної заяви до досягнення
дитиною трьох років.

Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу
України дружина, з якою проживає
дитина, має право на утримання від
чоловіка - батька дитини до досягнення
дитиною 3 років.

Право на утримання вагітна дружина, а
також дружина, з якою проживає дитина,
має незалежно від того, чи вона працює,
та незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а
також дружина, з якою проживає дитина,
має і в разі розірвання шлюбу.

Ч.4 ст.84 передбачено право позивачки на
утримання , але за умови що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається із заперечень
відповідача, він є безробітним та має
вкрай низькі заробітки, які носять
нерегулярний та мінливий характер .
Відповідач по справі зазначає що його
доходи у своїй сукупності коливаються
в межа мінімальної заробітної плати в
Україні та не перевищують 1200 гривень,
даний факт сторонами не оспорюється
тому вважається доведеним.

Ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що
максимальний розмір аліментів , які
стягуються з боржника не повинен
перевищувати 50 відсотків заробітної
плати цієї особи.

Враховуючи вищезазначене та із
розрахунку, що дохід відповідача
становить 1200 гривень, аліменти на
утримання дитини він сплачує в розмірі
498 гривень, суд приходить до висновку
про стягнення з відповідача аліментів
на утримання дружини, яка доглядає
дитину у розмірі 100 гривень, виходячи із
розрахунку, щоб загальний розмір
аліментів , які стягуються з
відповідача не перевищував 50 %
заробітної плати.

Суд прийшов до висновку , що вимога про
стягнення допомоги на утримання
позивачки до досягнення дитиною
трирічного віку підлягає частковому
задоволенню .

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України ,
якщо позивача на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5
Закону України «Про судовий збір»
звільнена від сплати судового збору,
тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача судовий збір в дохід
держави.

Враховуючи вищезазначене, суд
вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дружини, з якою проживає
дитина підлягає частковому
задоволенню.

Згідно з пунктом першим частини 1
статті 367 Цивільного процесуального
кодексу України суд допускає негайне
виконання рішення в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць.

Керуючись ст.166, 180-183,191 СК України ,
ст.ст. ст.ст.10, 11, 57, 64, 88., 209, 212-215, 218 ЦПК
України суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дружини, з якою проживає дитина -
задовольнити частково .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 матеріальну допомогу у розмірі
100 гривень щомісячно з дня пред'явлення
позову , тобто з 10.01.2014 року до
досягнення дитиною трирічного віку,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави в розмірі 229,40 гривень.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Іванівський районний суд
Одеської області. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяІ. В. Погорєлов