Справа № 712/5009/14-ц
Провадження № 2/712/1455/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі

головуючого/судді
Романенко В.А.

при секретарі
Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до КЗ "Черкаська
обласна філармонія ЧОР" про визнання
звільнення з роботи незаконним,
скасування наказу про звільнення,
поновлення в займаній посаді,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до КЗ "Черкаська обласна
філармонія ЧОР" про визнання
звільнення з роботи незаконним,
скасування наказу про звільнення,
поновлення в займаній посаді,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, посилаючись на те,
що 01 березня 2013 року вона була прийнята
на роботу в Комунальний заклад
"Черкаська обласна філармонія
Черкаської обласної Ради", на посаду
головного бухгалтера.

11 березня 2014 року на підставі наказу
№40-К "Про зміни в чисельному складі" її
було звільнено.

Вважає, що звільнення із посади
головного бухгалтера КЗ "Черкаська
обласна філармонія ЧОР" є незаконним та
безпідставним, оскільки відповідачем
було порушено порядок звільнення, а
саме: не взяті до уваги її заяви про
відгук заяви на звільнення від 03.03.2014
року та від 09.03.2014 року; не проведено в
день звільнення з нею розрахунок.

Причини звільнення позивача, наведені
в наказі № 40-К від 11 березня 2014 року,
виданого директором КЗ "Черкаська
обласна філармонія" ОСОБА_2, про
звільнення ОСОБА_1 із займаної посади
головного бухгалтера КЗ "Черкаська
обласна філармонія ЧОР", а саме п.1 ст. 36
КЗпП України (за угодою сторін), не
відповідають дійсним обставинам
справи, оскільки фактичної
домовленості між нею та директором
філармонії про припинення трудового
договору за п. 1 ст. 36 КЗпП (за угодою
сторін) не відбулося, та відповідно не
було і погодження строку припинення
трудового договору (контракту).

11 березня 2014, о 17-20 їй надали копії
підписані інспектором відділу кадрів
та завірені печаткою філармонії наказ
№40-К "Про зміни в чисельному складі" на
її звільнення та акт "Про відмову
поставити підпис в наказі". Отримати
трудову книжку вона відмовилась, так як
в день звільнення розрахунок при
звільненні зі нею не було проведено.

Вона працювала на своїй посаді
сумлінно та виконувала всі покладені
на її посадові обов'язки та
розпорядження директора. За весь цей
час, жодного разу не притягувалася до
дисциплінарної відповідальності в
установі, а також не була притягнута до
будь-якої іншої відповідальності.

Таким чином, вважає, що її безпідставно
звільнено на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП
України, оскільки домовленості між
працівником і власником підприємства
про припинення трудового договору за
п.1 ст. 36 КЗпП (за згодою сторін) не було,
та відповідно не було і погодження
строку припинення трудового договору
(контракту). Відповідачем було порушено
порядок звільнення, а саме: не взято до
уваги подані заяви на відгук заяви на
звільнення, в день звільнення не видано
позивачу належно оформлену трудову
книжку і не проведено з ним розрахунок.
Вказані дії відповідача є порушенням
ст. 47 КЗпП України.

На момент пред'явлення позову, надає
відомості про середній заробіток на
посаді головного бухгалтера КЗ
"Черкаська обласна філармонія ЧОР" та
розрахунок: вона перебувала у
вимушеному прогулі 13 робочих днів, з 12
березня 2014 року по 28 березня 2014 року. За
цей час відповідач зобов'язаний
виплатити на її користь заробітну
плату в сумі 2525,90 грн. (10266,48 грн. - 2300,00
(матеріальна, допомога) фактична
заробітна плата за останні два місяці
роботи/ : 41 день /кількість фактично
відпрацьованих робочих днів за два
останні місяці роботи/ = 194,30 грн. розмір
середньоденної заробітної плати/ х 13
днів /кількість днів вимушеного
прогулу/.

Просить суд визнати її звільнення з
роботи 11.03.2014 року на підставі п.1 ст. 36
КЗпП України незаконним та поновити її
на роботі в КЗ "Черкаська обласна
філармонія ЧОР" на посаді головного
бухгалтера. Стягнути з КЗ "Черкаська
обласна філармонія ЧОР" на її користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 12 березня 2014 року до дня
поновлення її на роботі.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала з підстав,
визначених у позові. Просила суд
позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав, вважає його безпідставним. В
позові просив суд відмовити.

Суд, заслухавши доводи сторін,
допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши
матеріали цивільної справи, приходить
до наступного.

Судом встановлено, що 01 березня 2013 року
ОСОБА_1 була прийнята на роботу в
Комунальний заклад "Черкаська обласна
філармонія Черкаської обласної Ради",
на посаду головного бухгалтера.

28 лютого 2014 року, в кабінеті директора
КЗ "Черкаська обласна філармонія",
ОСОБА_1 була написана заява на
звільнення за власним бажанням, яку
директор ОСОБА_2 порвав та викинув в
корзину для сміття, тоді ОСОБА_1
написала другу заяву на звільнення за
угодою сторін, в якій поставила дату
написання і дату звільнення 04 березня
2014 і передала її секретарю - ОСОБА_3.

Свідки: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 в судовому засіданні
підтвердили, що 28 лютого 2014 року ОСОБА_1
була подана заява про її звільнення за
угодою сторін, яка була датована 04.03.2014
роком.

Посилання позивача на той факт, що
заява про звільнення була написана під
психологічним тиском з боку директора
КЗ "Черкаська обласна філармонія ЧОР"
ОСОБА_2, суд не бере до уваги, оскільки
позивачем в судовому засіданні не
доведено та не підтверджено даного
факту.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_3, ОСОБА_4 пояснили, що заява про
звільнення за згодою сторін ОСОБА_1
була останньою написана у їх
присутності, без будь якого впливу.

З заяви ОСОБА_1 від 04 березня 2014 року про
звільнення її 04.03.2014 року за згодою
сторін вбачається, що дане звільнення
було погоджено з директором КЗ
"Черкаська обласна філармонія ЧОР"
ОСОБА_2, про що свідчить напис директора
"до наказу. Звільнити з 04.03."

З 03.03.2014 року по 07.03. 2014 року ОСОБА_1
перебувала на лікарняному.

11 березня 2014 року на підставі наказу №
40-К "Про зміни в чисельному складі"
звільнено ОСОБА_1 з посади головного
бухгалтера за згодою сторін з 11 березня
2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КЗпП
України підставами припинення
трудового договору є: угода сторін.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1
обґрунтовує позовні вимоги тим, що нею
була відкликана заява від 04.03.2014 року
про звільнення за згодою сторін. 03
березня 2014 року вона хотіла забрати
заяву на звільнення у секретаря ОСОБА_3,
яка повідомила, що заява передана
директору КЗ "Черкаська обласна
філармонія ЧОР" ОСОБА_2. Вона звернулась
до директора, щоб він повернув заяву,
яку вона написала згарячу про
звільнення її 04.03.2014 року і так як ще
було 03.03.2014 року, а 04 березня 2014 року не
настало і наміру звільнятися не мала і
не має. Після розмови з директором нею
була написана заява про наступне, що 28
лютого нею написана заява на
звільнення датована 04 березня 2014 року
про звільнення 04.03.2014 року і що 03
березня 2014 року (ще до настання 04.03.2014
року) вона відкликає заяву на
звільнення і що звільнятися не має
наміру. В приймальні нікого не було, щоб
заява не згубилась і щоб повідомити
старшого інспектора відділу кадрів, в
присутності провідного інженера по
охороні праці - ОСОБА_5, завідувача
центральним складом ОСОБА_7, зачитавши
зміст заяви, передала її в руки
особисто старшому інспектору відділу
кадрів - ОСОБА_6. І ще раз наголосила про
те, що звільнятися не має наміру.

Твердження позивача, про те що
вона передала в руки заяву ОСОБА_6,
спростовується показами свідка самої
ОСОБА_6

09 березня 2014 року через поштове
відділення, цінним листом з описом,
вона направила дві заяви на адресу КЗ
"Черкаська обласна філармонія ЧОР"
директору ОСОБА_2 про те, що звільнятися
не має наміру та про надання їй
письмової відповіді, під яким вхідним
номером була зареєстрована, або по якій
причині не відбулась реєстрація заяви
від 03.03.2014 року.

11 березня 2014 року, після лікарняного,
вона вийшла на роботу, старшому
інспектору відділу кадрів -ОСОБА_6
віддала листок непрацездатності серії
АГО № 590736 та попередила що направила
лист про подальший намір працювати та
про запит стосовно реєстрації заяви
від 03.03.2014 року.

В даному випадку трудовий договір
між ОСОБА_1 та КЗ "Черкаська обласна
філармонія ЧОР" припинений за угодою
сторін. Законом, на відміну від
звільнення працівника за власним
бажанням, не передбачено можливості
відкликання працівником його заяви про
звільнення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП
України угода сторін є самостійною
підставою для розірвання трудового
договору, яка відрізняється від
розірвання трудового договору з
ініціативи працівника та з ініціативи
адміністрації тим, що в цьому разі
потрібне спільне волевиявлення сторін,
спрямоване на припинення трудових
відносин в обумовлений строк і саме з
цих підстав. Характерно й те, що
волевиявлення з боку адміністрації
може виходити від тих осіб, які
безпосередньо наділені повноваженнями
приймати на роботу та звільняти
працівників.

Пунктом 8 постанови Пленуму
Верховного суду України "Про практику
розгляду судами трудових спорів " від 06
листопада 1992 року № 9 судам необхідно
мати на увазі, що при домовленості між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом про
припинення трудового договору за п. 1
ст. 36 КЗпП (за згодою сторін) договір
припиняється в строк, визначений
сторонами. Анулювання такої
домовленості може мати місце лише при
взаємній згоді про це власника або
уповноваженого ним органу і
працівника.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що в даному
випадку звільнення ОСОБА_1 відбулося за
угодою обох сторін, в строк визначений
сторонами.

Що стосується наказу КЗ
"Черкаська обласна філармонія ЧОР" №
40-К від 11.03.2014 року "Про зміни в
чисельному складі ", яким звільнено
ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера
за її ініціативою, судом встановлено,
що в даному наказі ОСОБА_6, старшим
інспектором відділу кадрів, була
допущена описка, що і було нею
підтверджено в судовому засіданні, але
ОСОБА_1 була звільнена на підставі ч. 1
ст. 36 КЗпП України що і зазначено в
наказі.

Запис у трудовій книжці ОСОБА_1
відповідає вимогам Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників № 58 від 29.07.1993 року.

Припинення трудових відносин є
правомірним лише в тому разі, якщо: а) є
зазначена в законі підстава; б)
дотриманий порядок звільнення
працівника за тією чи іншою підставою.
Вичерпаний перелік підстав припинення
трудових правовідносин - це такі
визнані нормами права конкретні
життєві обставини (події, дії),
виникнення яких викликає настання
відповідних правових наслідків, тобто
припинення дії трудового договору.

Угода сторін, як підстава
припинення трудового договору, є одним
із проявів принципу свободи праці та
вибору іншої сторони трудового
правовідносин. Воля сторін є
вирішальною при припиненні
правовідносин.

Воля сторін трудового договору
має єдиний характер у процесі
реалізації такої підстави припинення
трудових правовідносин, як угода
сторін.

Підставою припинення трудових
правовідносин є те, що сторони самі
домовляються про застосування саме
цієї підстави.

Сторони мають право самостійно
регулювати питання про термін
припинення трудового договору.
Означена умова угоди також не може бути
змінена в односторонньому порядку.
Закон не обмежує сферу застосування
угоди сторін як підставу для
припинення трудового договору.

Оцінивши в сукупності здобуті в
судовому засіданні докази, суд вважає,
що підстави для поновлення на роботі
ОСОБА_1 відсутні тому і відсутні
підстави для стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України до
стягнення з позивача до спеціального
фонду Державного бюджету України
судовий збір 243,90 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
21, 36, 40, 47, 116, 117, 233, 235 КЗпП України, ст. ст.
10, 11, 16, 22, 60, 61, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК України, п.
8 постанови Пленуму Верховного суду
України "Про практику розгляду судами
трудових спорів" від 06 листопада 1992
року № 9, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до КЗ "Черкаська
обласна філармонія ЧОР" про визнання
звільнення з роботи незаконним,
скасування наказу про звільнення,
поновлення в займаній посаді,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального
фонду Державного бюджету України
судовий збір 243,90 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду протягом десяти днів
з моменту його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: