Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Рябченко Л. А. ,

при секретарі - Вєтрова С. Д.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3,

ОСОБА_4

про визначення порядку користування
квартирою,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача подав до суду
вказаний позов, уточнивши позовні
вимоги, просить визначити порядок
користування квартирою АДРЕСА_2,
виділивши їй жилу кімнату площею 11,4
кв.м, а відповідачам - жилу кімнату
площею 15 кв.м, кухню, ванну кімнату,
туалет, коридор та балкон залишити у
спільному користуванні сторін. Вимоги
обґрунтувала тим, що з відповідачами
склалася конфліктна ситуація з приводу
користування житлом.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідачі позов не визнали,
посилаючись на те, що ніколи не
перешкоджали позивачці, яка є їх
дочкою, користуватися квартирою, від
якої вона має ключі, у меншій кімнаті
знаходяться її речі, потреби визначати
порядок користування житлом немає.
Дочка погрожувала батькам, що виділену
їй кімнату здасть квартирантам. Проте,
при поділі житла відповідачі не будуть
забезпечені житловою площею
відповідно до встановлених норм, що
порушуватиме їх права.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов задоволенню не
підлягає.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1
Київської, згідно свідоцтва про право
власності на житло від 26.10.1999р.. Згідно
технічного паспорту, квартира має 2
жилі кімнати загальною площею 26,4 кв.м:
кімнату - 4 площею 11,4 кв.м, кімнату - 6
площею 15 кв.м, кухню, ванну кімнату,
туалет, коридор та балкон.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України,
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.369 ЦК України,
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст.155 ЖК України, власник
квартири чи її частки не може бути
позбавлений права користування
житловим приміщенням, крім випадків
передбачених законодавством.

У судовому засіданні не було
встановлено факту здійснення перешкод
позивачу у праві користування належним
їй майном. Відповідачі не заперечують
проти користування позивачкою
квартирою, вона має вільний доступ до
неї, проте відповідачі заперечують
проти визначення порядку користування
житлом, що порушуватиме їхні права на
забезпеченість житлом, відповідно до
норм встановлених законодавством, та
враховуючи можливість розпорядження
виділеною кімнатою позивачкою без
згоди відповідачів.

Так, визначення порядку користування
житлом не відповідає вимогам щодо
забезпеченості громадян жилою площею
на 1 особу, а саме, не менше 9,0 кв.м., що
встановлено у листі відділу обліку та
розподілу житла виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради № 110 від
4.03.2013р., тому суд вважає за неможливе
визначити порядок користування
спірною квартирою між співвласниками.
Крім того, відповідно до вимог
законодавства, співвласники майна, що є
у спільній сумісній власності,
володіють і користуються ним спільно,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку про відмову у задоволенні
вимог позивача, оскільки вони
порушують права відповідачів.

Судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі ст.ст. 63, 150, 155 ЖК України,
ст.ст. 368, 369, 391 ЦК України, керуючись
ст.ст. 3-13, 79, 84, 88, 174, 208, 212-215, 218, 222, 294 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Л. А. Рябченко