22-ц/775/708/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Демочко Д.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Кочегарової Л.М.,
Мироненко І.П.

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
припинення права на частку у спільному
майні, визнання права власності на 1/4
частку спадкового майна та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
грошової компенсації вартості частки у
спадщині,

за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на рішення Першотравневого
районного суду Донецької області від 20
березня 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з даним позовом, посилаючись на
те, що після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, згідно свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, йому
належить 3/4 частки домоволодіння з
належними до нього будівлями та
господарськими спорудами,
розташованого у АДРЕСА_1; 3/4 частки
приватизованої земельної ділянки
площею 0,2500 га, виділеної для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, розташованої за
цією ж адресою; 3/4 частки
приватизованої земельної ділянки
площею 5,530 га, виділеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на території
Урзуфської сільської ради
Першотравневого району Донецької
області та 3/4 частки грошових внесків з
належними до них відсотками та
компенсаційними виплатами, що
зберігаються у філії № 8013/109
Маріупольського відділення № НОМЕР_1
ДОБУ. 1/4 частка зазначеного
спадкового майна належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом. У зв»язку з тим, що
між ним та відповідачкою не було
досягнуто згоди щодо спільного
користування спадковим
домоволодінням, на підставі рішення
Апеляційного суду Донецький області
від 01 жовтня 2013 року, з нього на користь
ОСОБА_2 за її позовом було стягнуто
компенсацію вартості частки в
спадковому домоволодінні в розмірі
94115,50 грв, які він повністю сплатив
відповідачці. Вважаючи, що в зазначену
суму входить вартість спірного будинку
та земельної ділянки площею 0,2500 га,
виділеної для його обслуговування, у
зв»язку з виплатою вартості належної
частки вказаного майна просив
припинити право власності ОСОБА_2 на 14
частку домоволодіння та земельної
ділянки площею 0,2500 га і визнати за ним
право власності на 14 частку
домоволодіння і земельної ділянки
площею 0,25 га., розташованих по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 не погодилася з позовом
ОСОБА_4 про припинення її права
власності на 14 частку земельної
ділянки площею 0,2500 га з підстав,
заявлених ним, тобто, у зв»язку зі
сплатою вартості цієї частки земельної
ділянки, та звернулася до суду з
зустрічним позовом про стягнення з
позивача грошової компенсації
вартості частки земельної ділянки
площею 0,2500 га. Посилалася на те, що у
зв»язку з недосягненням згоди щодо
користування спадковим майном
рішення апеляційного суду Донецької
області від 1 жовтня 2013 року з ОСОБА_4 на
її користь стягнуто вартість 14 частки
домоволодіння АДРЕСА_1. Згідно з
висновком судової
будівельно-технічної експертизи, на
розгляд якої ставилося питання
визначення дійсної вартості будинку
та земельної ділянки площею 0,2500 га,
зазначено, що у експерта відсутня
кваліфікація з правом виконання
судових інженерно-технічних експертиз
із спеціалізацією: 10.14 «Оцінка
земельних ділянок». З цієї підстави
вартість земельної ділянки площею 0,2500
га визначена не була, що свідчить про
відсутність правових підстав для
припинення її права власності на
земельну ділянку площею 0,2500 га. У
зв'язку з викладеним, ОСОБА_2 вважає, що
її право власності припинено тільки на
14 частину будинку, за яку вона отримала
від позивача грошову компенсацію.
Спірну земельну ділянку, виділену для
обслуговування домоволодіння,
можливості поділити в натурі немає,
тому, вона згодна на отримання
грошової компенсації вартості 14
частки цієї земельної ділянки,
оціночна вартість якої становить - 100
523,00 грн., які просила стягнути з
позивача.

Рішенням Першотравневого
районного суду Донецької області від 20
березня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено у повному обсязі.

Припинено право власності ОСОБА_2
на 1/4 частку спадкового майна, а саме,
домоволодіння та земельної ділянки
площею 0,2500 га для обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд, кадастровий номер земельної
ділянки :01:000:0094, розташованих по
АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності
на 1/4 частку домоволодіння та
земельної ділянки площею 0,2500 га для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, кадастровий
номер земельної ділянки :01:000:0094,
розташованих по АДРЕСА_1, яка належить
відповідачці ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4 1/2 частину
сплаченого позивачем судового збору у
розмірі 471 грв.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
грошової компенсації вартості частки
земельної ділянки відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням в
частині відмови в задоволені
зустрічних позовних вимог про
стягнення компенсації вартості 14
частки земельної ділянки площею 0,2500га
та в частині задоволення первісних
позивних вимог щодо припинення права
власності на спірну земельну ділянку і
визнання за ОСОБА_4 права власності на
спірну земельну ділянку площею 0,2500га,
через свого представника ОСОБА_3,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на його незаконність
та необґрунтованість, на порушення
судом норм процесуального права,
неправильне застосування норм
матеріального права, що призвело до
порушення її прав, просила скасувати
рішення та ухвалити нове про
задоволення зустрічних позовних вимог
в повному обсязі та часткове
задоволення вимог ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача,
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, яка
підтримала доводи скарги та просила її
задовольнити, заперечення проти
скарги ОСОБА_4 та його представника
ОСОБА_5, які просили скаргу відхилити, а
рішення суду залишити без зміни,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності зі ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Оскільки рішення не оскаржується
в частині припинення права власності
ОСОБА_2 на 14 частину спірного
домоволодіння АДРЕСА_1, в зазначеній
частині законність рішення
апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4 отримав на
підставі свідоцтв про право на
спадщину за заповітом від 21 червня 2011
року, посвідчених приватним нотаріусом
Першотравневого нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_6 та
зареєстрованих в реєстрі за № 2071, № 2074,
№ 2077, № 2080: - 3/4 частки домоволодіння з
належними до нього будівлями подвіря,
розташованого у АДРЕСА_1 на земельній
ділянці Урзуфської сільської ради
Першотравневого району Донецької
області; - 3/4 частки приватизованої
земельної ділянки площею 0,2500 га,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:000:0094, виділеної для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, розташованої у
АДРЕСА_1; - 3/4 частки приватизованої
земельної ділянки площею 5,530 га,
виділеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території Урзуфської
сільської ради Першотравневого району
Донецької області; - 3/4 частки грошових
внесків з належними до них відсотками
та компенсаційними виплатами, що
зберігаються у філії № 8013/109
Маріупольського відділення № НОМЕР_1
ДОБУ (а.с. 11-14).

На підставі свідоцтв про право на
спадщину за законом від 21 червня 2011,
посвідчених приватним нотаріусом
Першотравневого нотаріального округу
ОСОБА_6 та зареєстрованих у реєстрі за
№ 2083, № 2086, № 2090, № 2094, відповідачці
ОСОБА_2 належить : - 1/4 частка
домоволодіння з належними до нього
будівлями подвір»я, розташованого у
АДРЕСА_1 на земельній ділянці
Урзуфської сільської ради
Першотравневого району Донецької
області; - 1/4 частка приватизованої
земельної ділянки площею 0,2500 га,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:000:0094, виділеної для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, розташованої у
АДРЕСА_1; - 1/4 частка приватизованої
земельної ділянки площею 5,530 га,
виділеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території Урзуфської
сільської ради Першотравневого району
Донецької області; - 1/4 частка грошових
внесків з належними до них відсотками
та компенсаційними виплатами, що
зберігаються у філії № 8013/109
Маріупольського відділення № НОМЕР_1
ДОБУ (а.с. 16-19).

Рішенням Першотравневого
районного суду Донецької області від
01 серпня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2
до ОСОБА_4 про виділення в натурі частки
земельної ділянки та стягнення
грошової компенсації вартості частки
спадковому майні задоволені
частково. ОСОБА_2 виділено в натурі 14
частка земельної ділянки площею 1,3825 га
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території Урзуфської
селищної ради Першотравневого району
Донецької області, а ОСОБА_4 - 34 частки
зазначеної земельної ділянки
земельної ділянки площею 4,1475 га. У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про
стягнення грошової компенсації
вартості 14 частки домоволодіння з
належними будівлями та спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1 - відмовлено
(а.с.5-8).

Рішенням колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області
від 01 жовтня 2013 року рішення
Першотравневого районного суду
Донецької області від 01 серпня 2013 року,
в частині відмови у задоволенні позову
ОСОБА_2 про стягнення грошової
компенсації в рахунок вартості 14
частки домоволодіння АДРЕСА_1,
скасоване і позов в цій частині
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 компенсацію вартості
частки в спадковому домоволодінні в
розмірі 94 115,50 грв. (а.с.9-10).

Як вбачається з постанови
державного виконавця від 05 грудня 2013
року за вказаним вище рішенням було
відкрито виконавче провадження (а.с.22).

Згідно квитанцій від 10 грудня 2013
року №4719 на суму 4 164,66 гривень, №4711 на
суму 45 458,00 гривень, №4712 на суму 45 458,00
гривень та №4426 на суму 2 407,20 гривень від
06грудня 2013 року позивач добровільно
протягом семи днів сплатив на користь
ОСОБА_2 94 115,50 гривень та в рахунок
відшкодування судових витрат - 2375,45
гривень (а.с.26-28).

Постановою державного виконавця
від 11 грудня 2013 року виконавчі
провадження, щодо стягнення з ОСОБА_4
компенсації вартості частини в
спадковому домоволодінні у розмірі
94115,50 гривень та судових витрат,
закінчено (а.с.29-30).

Згідно звіту в стислій формі №
DX140208-002 про оцінку майна від 18 лютого 2014
року, проведеного суб»єктом оціночної
діяльності ТОВ «НОМО», вартість
об»єкту оцінки - земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, площею 0,2500га,
кадастровий номер НОМЕР_2:-01:000:0094 - 402 092
грв., без ПДВ. Оціночна вартість 14
частини цієї ділянки становить 100 523
грв. (а.с.80-87).

Задовольняючи позов ОСОБА_4 про
припинення права власності ОСОБА_2 на 14
частку земельної ділянки площею 0,2500 га
та відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсації
вартості 14 частки даної земельної
ділянки, суд виходив з того, що до
позивача в порядку спадкування
перейшло право на 34 частки будинку та
земельної ділянки, виділеної для його
обслуговування, тому, в суму 94 115,50 грв,
які позивач сплатив відповідачці за
рішенням суду, входить вартість, як
будинку, так і земельної ділянки
площею 0,2500га. У зв»язку зі сплатою
відповідачці компенсації вартості
даного спадкового майна, суд припинив
право власності ОСОБА_2, як на
домоволодіння, так і на земельну
ділянку площею 0,25000 га.

Проте, колегія суддів не
погоджується з такими висновками суду
першоїінстанції, оскільки вони не
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не
відповідає.

Відповідно до ст. 364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Компенсація співвласникові може
бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної
часткової власності у співвласника,
який отримав таку компенсацію,
припиняється з дня її отримання.

Стаття 392 ЦК України встановлює, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд
послався на висновки судової
будівельно-технічної експертизи №
135/23, що проводилася експертом
Донецького НДІ судових експертиз
ОСОБА_7 24 квітня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
компенсації вартості частки у
спадщині, на розгляд якої ставилися
питання визначення дійсної вартості 14
частки домоволодіння, 14 частки
земельної ділянки площею 0,2500 га,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1;
дійсної вартості 14 частки земельної
ділянки площею 5,530 га виділеної для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Згідно з висновком даної
експертизи, ринкова вартість спірного
домоволодіння складає 376 462 гривень. У
зв»язку з відсутністю у експерта
кваліфікації з правом проведення
судових інженерно - технічних
експертиз зі спеціалізацією 10.14
«Оцінка земельних ділянок» дійсна
вартість земельних ділянок не
визначалася (а.с. 88-94).

З тексту будівельно -
технічної експертизи та пояснень
експерта ОСОБА_7, допитаної в судовому
засіданні апеляційного суду,
вбачається, що вона, як експерт, має
кваліфікацію з правом проведення
судових інженерно -технічних
експертиз зі спеціалізацією 10.6
«Дослідження об»єктів нерухомості,
будівельних матеріалів, конструкцій і
відповідних документів», 10.1
«Визначення порядку користування
земельними ділянками»; 10.10
«Визначення вартості об»єктів
будівництва та споруд». При визначенні
вартості спірного домоволодіння
враховувалися будівлі та споруди, які,
зареєстровані в технічному паспорті
на домоволодіння та знаходяться на
подвір»ї: житловий будинок літ А-1
загальною площею 47,1 кв.м.; прибудова
літ а-1 площею 16.3 кв.м; літня кухня
літ.Б-1; гараж з літньою кухнею літ. В-1;
сарай літ.в1; вбиральні літ Д-1 і Г-1; душ
літ О-1; огорожа; колодязь літ. К.
Приватизована земельна ділянка,
площею 0,2500 га, виділена для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, є окремим
об»єктом права власності, на який є
правовстановлюючий документ, тому, не
входить до вартості домоволодіння і
не була предметом дослідження
експерта.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
зробив помилковий висновок щодо
оцінки експертом вартості спірного
домоволодіння разом з земельною
ділянкою, внаслідок чого ухвалив
незаконне рішення про припинення права
власності ОСОБА_2 на 14 частку
земельної ділянки площею 0,2500га у
зв»язку зі сплатою позивачем на її
користь вартості цієї частки та
відмову у задоволенні вимог
відповідачки про стягнення на її
користь з позивача компенсації
вартості 14 частки земельної ділянки.

Посилання в рішенні на наказ
Державного комітету статистики
України від 8 грудня 2010 року, яким
затверджено «Інструкцію з ведення
погосподарського обліку в сільських,
селищних та міських радах», якою
визначено, що в склад домоволодіння
входить житловий будинок з прилеглою
до нього земельною ділянкою та
належними господарськими спорудами та
будівлями, є безпідставним, оскільки
рішенням суду від 1 жовтня 2013 року з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто
компенсацію вартості будівель та
споруд, розташованих на подвір»ї
АДРЕСА_1. Вартість земельної ділянки
зазначеним рішенням не визначалася та
не стягувалася. Висновки суду з цього
питання не спростовані, рішення суду
набрало чинності та виконане.

Оскільки суд зробив висновки, які
не відповідають обставинам справи, це є
підставою для скасування рішення в
частині припинення права власності
ОСОБА_2 на 14 частку земельної ділянки
площею 0,2500га у зв»язку зі сплатою
позивачем на її користь вартості цієї
частки та відмови у задоволенні вимог
відповідачки про стягнення на її
користь з позивача компенсації
вартості 14 частки земельної ділянки
і ухвалення нового рішення про
відмову у позові ОСОБА_4 про
припинення права власності ОСОБА_2 на 14
частку земельної ділянки площею 02500 га
і задоволення позову ОСОБА_2 про
стягнення вартості цієї частки
земельної ділянки, оскільки,
відповідно до положень ст.364 ЦК України,
вона, як співвласник спірного
спадкового майна бажає виділу і має
право на одержання від іншого
співвласника грошової компенсації
вартості її частки. У зв»язку з
отриманням компенсації її право на
частку у праві спільної часткової
власності припиняється з дня
отримання такої компенсації.

Вартість 14 частки земельної
ділянки площею 0,2500 га в розмірі 100 523,00
грв., визначена суб»єктом
господарювання ТОВ «НОМО», який має
ліцензію на право проведення
землеоціночних робіт (а.с. 86), позивачем
не спростована. Відповідно до ч.4 ст.10
ЦПК України, апеляційним судом
роз»яснено позивачеві наслідки не
вчинення процесуальних дій щодо
призначення судової експертизи для
оцінки вартості спірної земельної
ділянки, однак, останній відмовився від
її проведення, про що надав
апеляційному суду письмову заяву.

З урахуванням в зазначеного, з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 підлягає
стягненню компенсація вартості 14
частки земельної ділянки площею 0,2500
га, розташованої по АДРЕСА_1 в розмірі
100523, 00 грв., з припиненням права
власності на вказану частку земельної
ділянки ОСОБА_2 та визнання права
власності на цю частку земельної
ділянки за ОСОБА_4

В частині припинення права
власності ОСОБА_2 на домоволодіння
АДРЕСА_1 рішення не переглядалося,
відповідно до положень ст. 303 ЦПК
України.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.303,307,309.313-314,316 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р
і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2, - ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Першотравневого
районного суду Донецької області від 20
березня 2013 року, в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 про припинення
права власності ОСОБА_2 на 14 частку
приватизованої земельної ділянки,
площею 0,2500га та в частині відмови у
задоволенні позову ОСОБА_2 про
стягнення грошової компенсації
вартості частки земельної ділянки -
скасувати.

Позов ОСОБА_2 про стягнення
грошової компенсації вартості частки
земельної ділянки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 14 частку вартості
приватизованої земельної ділянки
площею 0,2500 га, кадастровий номер
:01:000:0094, виділеної для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, розташованої у
АДРЕСА_1 в розмірі 100 523,00грв (сто тисяч
п»ятьсот двадцять три грв), припинивши
право власності ОСОБА_2 на вказану
частку земельної ділянки у зв»язку зі
стягненням на її користь грошової
компенсації вартості цієї частки.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 14 частку приватизованої земельної
ділянки площею 0,2500 га, кадастровий
номер :01:000:0094, виділеної для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, розташованої у
АДРЕСА_1.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про
припинення права власності ОСОБА_2 на
14 частку приватизованої земельної
ділянки площею 0,2500га, розташованої по
АДРЕСА_1 Першотравневого району
Донецької області - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Судді