БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, буд. 4 __________
тел.: 0 (4653) 21-202
Справа №730/1607/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2014 р.
Борзнянський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого судді
Затєєвої С.Д.

при секретарі
Шумяк Л.М.,

розглянувши в судовому засіданні в
залі суду м.Борзни справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про тлумачення
заповіту,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що 14 грудня
2011 року померла ОСОБА_4, яка при житті 25
січня 2011 року склала заповіт,
відповідно до якого все своє майно, де б
воно не було і з чого б не складалося, і
взагалі те, що буде належати їй на день
смерті, заповідала йому, а також його
рідним брату і сестрі – ОСОБА_5 та
ОСОБА_3. Пізніше, 31 жовтня 2011 року вона
склала ще один заповіт на його ім’я,
яким заповідала йому сертифікат на
право на земельну частку (пай) серії ЧН
№ 0116910. Але даний заповіт був
посвідчений секретарем сільської ради
на бланку, де друкованим шрифтом було
зазначено, що все майно вона заповідає
йому. Після смерті ОСОБА_4 він у
встановлений законом строк прийняв
спадщину шляхом подачі відповідної
заяви, але коли звернувся з заявою про
отримання свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, а саме на
сертифікат на право на земельну частку
(пай), йому було відмовлено нотаріусом,
так як з заповіту, який вчинений
секретарем сільської ради 31 жовтня 2011
року, не зрозуміло, яке саме майно йому
заповідала покійна, чи лише сертифікат
на право на земельну частку (пай), чи все
майно, оскільки тоді даний заповіт
скасовує попередній заповіт, вчинений
покійною 25 січня 2011 року, відповідно до
якого спадкоємцями за заповітом є його
рідна сестра та брат. Тому й виникла
потреба в тлумаченні змісту заповіту
від 31 жовтня 2011 року, відповідно до
якого ОСОБА_4 заповідала йому лише
сертифікат на земельну частку (пай).

В судовому засіданні позивач заявлені
вимоги підтримав і просить їх
задовольнити, витлумачивши, що
відповідно до заповіту, який складений
ОСОБА_4 31 жовтня 2011 року і посвідчений
секретарем Берестовецької сільської
ради Борзнянського району, остання
йому заповідала лише сертифікат на
земельну частку (пай).

Відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
яка є дружиною ОСОБА_5, що помер,
заявлені позивачем вимоги визнали і
зазначили, що ОСОБА_4 при житті
заповідала їм всім в рівних частках все
своє майно, крім сертифіката на
земельну частку (пай), який заповідала
позивачу.

Заслухавши позивача, відповідачів,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до слідуючого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 померла 14 грудня 2011 року й після
її смерті позивач прийняв спадщину
шляхом подачі заяви до нотаріальної
контори. Державним нотаріусом
Борзнянської державної нотаріальної
контори 04 грудня 2013 року відмовлено
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 31 жовтня 2011
року, оскільки зі змісту даного
заповіту не зрозуміло, яке майно
заповідала при житті ОСОБА_4 позивачу.

Відповідно до ст.ст.1217, 1223 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом; право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті.
Згідно з ч.4 ст.1236 ЦК України чинність
заповіту щодо складу спадщини
встановлюється на момент відкриття
спадщини.

За змістом ст.ст.213, 1256 ЦК України
тлумачення заповіту може бути
здійснене судом після відкриття
спадщини; при цьому береться до уваги
однакове для всього змісту правочину
значення слів і понять,
загальноприйняте у відповідній сфері
відносин значення термінів, а також
мета правочину, зміст попередніх
переговорів, усталена практика
відносин між сторонами, звичаї
ділового обороту, подальша поведінка
сторін, текст типового договору та інші
обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, 25
січня 2011 року секретарем
Берестовецької сільської ради
Борзнянського району було посвідчено
заповіт, за яким ОСОБА_4 на випадок
своєї смерті заповіла все своє майно,
де б воно не було і з чого б не
складалося: ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в
рівних частинах кожному. Даний заповіт
вчинено на стандартному бланку, в якому
друкованим текстом зазначено: «все
своє майно, де б воно не було і з чого б
не складалося, і все те, що буде
належати мені на день смерті і нащо я по
закону матиму право», секретарем
добавлено лише прізвище заповідача та
прізвища осіб, на користь яких вчинено
заповіт, і зареєстровано його в реєстрі
№4. Також, ОСОБА_4 31 жовтня 2011 року
склала заповіт, який посвідчений
секретарем Берестовецької сільської
ради Борзнянського району і
зареєстрований в реєстрі №67. Даний
заповіт також вчинений на стандартному
бланку, в якому записано лише особою,
яка посвідчує заповіт, що сертифікат на
право на земельну частку (пай) серії ЧН
№ 0116910 заповідаю ОСОБА_6. Допитана в
попередньому судовому засіданні в
якості свідка секретар Берестовецької
сільської ради Борзнянського району
ОСОБА_7, яка безпосередньо посвідчувала
як перший так і другий заповіти,
підтвердила, що при посвідченні
другого заповіту 31 жовтня 2011 року воля
ОСОБА_4 була на розпорядження на
випадок своєї смерті лише сертифікатом
на користь ОСОБА_1, а все інше майно
залишалося по першому заповіту. Тому в
бланку заповіту нею було зазначено, що
заповідає сертифікат на користь ОСОБА_1

ОСОБА_4 померла 14 грудня 2011 року. Після
її смерті з заявами про прийняття
спадщини звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_5

Таким чином, суд вважає, що воля ОСОБА_4
в її заповіті, який складений 31 жовтня
2011 року, була спрямована на передачу у
спадок ОСОБА_1 лише сертифіката на
земельну частку (пай) серії ЧН №0116910, а
тому вимоги заявника є обґрунтованими
і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.213, 1217, 1223, 1256, 1268 ЦК України, ст.ст.10,
11, 60, 130, 174, 208, 212 - 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Витлумачити зміст заповіту ОСОБА_4,
посвідченого 31 жовтня 2011 року
секретарем Берестовецької сільської
ради Борзнянського району
Чернігівської області, наступним
чином: ОСОБА_4 на випадок своєї смерті
заповідає ОСОБА_1 сертифікат на право
на земельну частку (пай) серії ЧН №0116910.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
Борзнянський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, а особами, які приймали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
рішення, в цей же строк з дня отримання
копії рішення.

Суддя Борзнянського
райсуду
С.Д.Затєєва