Віньковецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 670/390/14-ц
Провадження № 2/670/140/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
смт. Віньківці

Віньковецький районний суд
Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Потапова О.О.,

за участю секретаря Білої Л.М.,

представників позивача Кукурузи О.П.,
Слишинської В.Б.,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Віньківці
цивільну справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області до ОСОБА_3 про стягнення
надміру виплачених сум пенсій,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов Управління
Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області (далі - Фонд) до ОСОБА_3 про
стягнення 36 451,71 гривень надміру
виплачених сум пенсій.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 19.05.2006 року ОСОБА_3
звернулася до Управління ПФУ у
Віньковецькому районі із заявою про
призначення пенсії по інвалідності і
додав до заяви довідку про заробітну
плату № 134 від 05.04.2006 року, видану ВАТ
Хмельницький САТП - 2202. Дана довідка
була належно оформлена та сумнівів не
викликала. В листопаді 2013 року з
архівного відділу м. Хмельницького на
запит Фонду надійшла довідка про
заробітну плату № 01-15-432 від 08.11.2013 року.
Між цією довідкою та довідкою, наданою
відповідачем, виявились розбіжності,
тому проведена зустрічна перевірка
правильності останньої довідки, за
результатами якої розбіжностей з
довідкою, виданою архівною установою
від 08.11.2013 року, не виявлено.

В результаті надання ОСОБА_3 Фонду
довідки про зарплату з недостовірними
даними, сума переплаченої пенсії з
дати її призначення (29.03.2006 року) до
проведення останнього перерахунку
(28.02.2014 року) в зв'язку із виявленням
недостовірних даних склала 36451,71 грн.,
що підтверджено розрахунком.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 підтримала позовні
вимоги, покликаючись на ті ж докази, що
у позовній заяві, та просила позов
задовольнити повністю. Додатково
пояснила, що в зв'язку з тим, що
переплата не повернута в добровільному
порядку, Управління Пенсійного фонду
України у Віньковецькому районі
змушене звертатися до суду. Вважає, що з
боку пенсіонера допущено зловживання,
а тому є підстави, оговорені ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для стягнення
переплачених сум пенсії.

Відповідач та його представник вимоги
позивача не визнали. Повідомили, що
відсутня вина ОСОБА_3, а також не
доведено позивачем, що довідка № 134 від
05.2006 року є недостовірною, тому немає
підстав, оговорених ст. 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» для
стягнення переплачених сум пенсії.

Заслухавши сторони, дослідивши
письмові докази, суд дійшов висновку,
що позов не підлягає задоволенню.

Сторонами не оспорюється і доведено в
суді, що з 29.03.2009 року ОСОБА_3 отримує
пенсію по інвалідності, яка
виплачується йому Управлінням
Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі. Не оспорюється,
що до 28.02.2014 року він отримував розмір
цієї пенсії, який зазначено позивачем в
порівняльній довідці № 184190. Згідно
акту зустрічної перевірки розмір його
заробітної плати менший, ніж в довідці
№ 134 від 05.04.2006 року, наявній в пенсійній
справі. Із порівняльного аналізу
(довідка № 184190) слідує, що відповідачу
переплачено з 29.03.2006 року по 28.02.2014 року
36451грн.71 коп. пенсійних виплат.

Відповідно до статті 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який діяв на
час призначення пенсії, суми пенсій, що
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Факт зловживання з боку пенсіонера
ОСОБА_3 не знайшов підтвердження в
судовому засіданні за відсутністю
будь-яких доказів про це. Пенсіонером
подано в 2006 році недостовірну довідку
№ 134. Про те, що вона недостовірна, він
не знав і не міг знати, оскільки розмір
заробітної плати згідно цієї довідки
визначався не в карбованцях, а в якості
коєффіцієнта переводу заробітку з
карбованця на гривню. ОСОБА_3 не
володіє відповідними бухгалтерськими
знаннями, працював водієм
автотранспортного підприємства №2202.

Згідно п.п.1 ч.1 статті 64 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Фонду надано
право перевірити достовірність
представленої пенсіонером довідки, про
трьохмісячний строк перевірки
зазначає у позовній заяві позивач.
Наданим п. 38 "Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Фонд не скористався.

Вина відповідача в представленні
довідки з недостовірними даними Фонду
відсутня, наявна вина керівників
підприємства, які видали йому
недостовірну довідку в 2006 році. Також
відсутній причино - наслідковий зв'язок
між діями відповідача і виплаченою
йому пенсією.

Із змісту статті 12 ЦК України слідує, що
не підлягають поверненню безпідставно
набуті: заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Виходячи із аналізу п.1 ч.1 ст.1215 ЦК
України, безпідставно набуте майно не
підлягає поверненню за умови
добросовісності виплати таких
грошових сум юридичною особою;
відсутності рахункової помилки при
виплаті коштів, а також
добросовісності з боку набувача.
Обов'язок довести недобросовісність
набувача грошових сум, зазначених у п.1
ч.1 названої статті, покладається на
сторону, яка вимагає повернення цих
коштів.

В той же час, представником позивача у
встановленому законом порядку не
доведено факт зловживань з боку ОСОБА_3,
його винності чи недобросовісності
щодо надання недостовірних даних та
отримання переплати пенсії, а навпаки
представник відповідача у судовому
засіданні ствердила, що виплата пенсії
позивачу здійснювалася на підставі тих
даних, які були надані до управління
роботодавцем, без їх перевірки в 2006
році. Таким чином, правильність
зроблених розрахунків, за якими була
здійснена виплата пенсії позивачу, а
також сумлінність поведінки
одержувача презумуються, і у зв'язку з
чим ОСОБА_3 є добросовісним набувачем
переплачених коштів, а тому вони не
підлягають поверненню.

Згідно з положеннями ч. 4 статті 88 ЦПК, у
разі залишення позову без задоволення
позивача, звільненого від оплати
судових витрат, судові витрати,
понесені відповідачем, компенсуються
за рахунок держави. Враховуючи, що
позивач звільнений від сплати судового
збору, судові витрати слід віднести на
рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 19, 22, 46 Конституції України;
ст.1215 ЦК України; ст. 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, Законом України
«Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 8, 10,
60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області до ОСОБА_3 про стягнення
надміру виплачених сум пенсій -
відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок
держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення через місцевий суд до
апеляційного суду Хмельницької
області.

Суддя
О.О. Потапов