Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу Державного
підприємства «Донецька залізниця»
Пасажирська служба Вагонне депо
станція Донецьк на рішення
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 20 вересня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 28 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державного
підприємства «Донецька залізниця»
Пасажирська служба Вагонне депо
станція Донецьк про визнання наказу
про звільнення незаконним та його
скасування, поновлення на роботі,
сплату за час вимушеного прогулу та
стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що між нею та Державним
підприємством «Донецька залізниця»
Пасажирська служба Вагонне депо
станція Донецьк (далі - ДП «Донецька
залізниця») було укладено контракт на 5
років.

18 грудня 2013 року вона працювала в рейсі
Донецьк-Москва провідником. По
прибуттю в пункт формування поїзду
начальник поїзду доповів керівництву
депо про те, що провідник ОСОБА_3 на
станції Бєлгород допустив до провозу
шість безквиткових пасажирів, які
їхали від станції Бєлгород до станції
Харків. Від сплати тарифу за проїзд,
штрафу та дачі пояснень безквиткові
пасажири відмовились. За вказане
порушення наказом

від 04 січня 2013 року № 1 ОСОБА_3 звільнено
за п. 8 ст. 36 КЗпП України. Рішенням
Ясинуватського міськрайонного суду
від 21 березня 2013 року наказ про
звільнення її напарника ОСОБА_3 визнано
незаконним і останнього поновлено на
роботі. Після чого наказом ДП «Донецька
залізниця» від 15 квітня 2013 року № 867/ОС
її звільнили з посади провідника
пасажирського вагону резерву
провідників дільниці 1 групи на
підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України,
зазначивши, що це вона допустила провіз

шістьох безквиткових пасажирів, про що
підтвердила в судовому засіданні,
будучи допитаною в якості свідка у
справі за позовом ОСОБА_3 про
поновлення на роботі.

На підставі наведеного, ОСОБА_2 просила
суд визнати незаконним наказ ДП
«Донецька залізниця» від 15 квітня 2013
року

№ 867/ОС про звільнення її з роботи,
зобов'язати відповідача поновити її на
роботі, стягнути з відповідача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу та моральну шкоду в розмірі 2
тис. грн.

Рішенням Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області

від 20 вересня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 28 травня 2014 року,
позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано наказ ДП «Донецька залізниця»
від 15 квітня 2013 року

№ 867/ОС про звільнення ОСОБА_2 на
підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України
незаконним.

Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді
провідника пасажирського вагону
резерву провідників дільниці 1 групи на
умовах контракту № 6780 з 20 вересня 2013
року.

Стягнуто з ДП «Донецька залізниця» на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з 15
квітня 2013 року до 20 вересня 2013 року у
розмірі 11 грн 32 коп.

Стягнуто з ДП «Донецька залізниця» на
користь ОСОБА_2 моральну шкоду у
розмірі 500 грн.

Допущено негайне виконання рішення в
частині поновлення

ОСОБА_2 на роботі.

У касаційній скарзі ДП «Донецька
залізниця» просить скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити, обґрунтовуючи
свої вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з того, що за перевезення безквиткових
пасажирів вже звільнено ОСОБА_3,
доказів того, що позивачка причетна до
їх перевезення не надано.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Державному підприємству
«Донецька залізниця» Пасажирська
служба Вагонне депо станція Донецьк у
відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до Державного
підприємства «Донецька залізниця»
Пасажирська служба Вагонне депо
станція Донецьк про визнання наказу
про звільнення незаконним та його
скасування, поновлення на роботі,
сплату за час вимушеного прогулу та
стягнення моральної шкоди, за
касаційною скаргою на рішення
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 20 вересня

2013 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 28 травня

2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська