У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.

суддів: Амеліна В.І., Гончара
В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Банк Кіпру» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 9 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року публічне
акціонерне товариство «Банк Кіпру»
звернулось до суд з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом визнання права власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га та
садовий будинок АДРЕСА_1

Ухвалою Обухівського районного суду
Київської області від 22 жовтня 2013 року
позов залишено без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 9 грудня 2013 року ухвалу
Обухівського районного суду Київської
області від 22 жовтня 2013 року
скасовано та постановлено нову ухвалу
про направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати ухвалу апеляційного суду
Київської області від 9 грудня 2013 року,
залишити в силі ухвалу суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушення судом апеляційної інстанції
норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції про залишення позову без
розгляду та постановляючи нову про
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції, дослідивши
докази у справі, дав їм належну оцінку
та дійшов правильного висновку про те,
що матеріалами справи повторна неявка
в судове засідання належним чином
повідомленого позивача не
підтверджена.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України
розглянувши касаційну скаргу на ухвалу
суду, суд касаційної інстанції
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом прийнято ухвалу з
додержанням вимог закону.

Доводи касаційної скарги та зміст
судового рішення суду апеляційної
інстанції не дають підстав для
висновку, що судом при розгляді справи
допущені порушення норм
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-342 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Судом апеляційної інстанції
оскаржувану ухвалу у справі прийнято з
додержанням вимог норм процесуального
права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 9 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.О.Карпенко Судді:

В.І.Амелін В.П.Гончар