Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 116/7224/13-ц

Провадження № 2/116/212/14

14.01.2014 року
м. Сімферополь

Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого, судді Берберова Д.М.,

при секретарі Щербакової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,

встановив:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з
позовом до ОСОБА_1, про стягнення
заборгованості у розмірі 18 521,92 гривень,
мотивуючи тим, що між позивачем та
ОСОБА_1 25.05.2006 року було відкрито
кредитну лінію та відповідач отримано
кредит у розмірі 2 400 гривень у вигляді
встановленого ліміту на платіжну
картку зі сплатою за користування
кредитом 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
свої обов'язки не виконує у зв'язку з
чим в нього станом на 30.09.2013 року
виникла заборгованість у розмірі 18 521,92
гривень, з яких: 4 077,25 гривень -
заборгованість за кредитом; 13 086,48
гривень - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 500 гривень -
штраф (фіксована частина); 858,19 гривень -
штраф (процентна складова).

Представник позивача ПАТ КБ
«Приватбанк» в судове засідання не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи у їх відсутності, позовні вимоги
підтримали у повному обсязі. Не
заперечували проти заочного розгляду
справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явився, повідомлявся за місцем
реєстрації, поштова кореспонденція
повернулась з відміткою «за
закінченням терміну зберігання».

Таким чином, відповідач вважається
повідомленим про день та час судового
засідання належним чином, та
відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд
розглядає справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що повзуні
вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.1050 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
установа зобов'язаний надати грошові
кошти позивальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Як встановлено ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549-552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що між позивачем та
ОСОБА_1 25.05.2006 року було відкрито
кредитну лінію та відповідач отримано
кредит у розмірі 2 400 гривень у вигляді
встановленого ліміту на платіжну
картку зі сплатою за користування
кредитом 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Як убачається з наданих позивачем
доказів, відповідач ОСОБА_1 взяті на
себе зобов'язання за договором щодо
сплати заборгованості по кредиту,
відсотків за користування кредитом
належним чином не виконує, погашення
кредиту згідно графіка щомісячних
платежів договору не здійснює, чим
порушила умови кредитного договору та
вимоги цивільного законодавства.

Згідно з розрахунком позивача, станом
на 30.09.2013 року виникла заборгованість у
розмірі 18 521,92 гривень, з яких: 4 077,25
гривень - заборгованість за кредитом; 13
086,48 гривень - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 500
гривень - штраф (фіксована частина); 858,19
гривень - штраф (процентна складова).

Суд приймає розрахунок позивача як
належний по справі доказ, у зв'язку з
чим приходить до висновку про
задоволення позову у повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України судові
витрати належить стягнути з
відповідача.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212, 215, 218, 224, 225 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором б/н від 25.05.2006 року
у розмірі 4 077,25 гривень, заборгованість
по процентам за користування кредитом
у розмірі 13 086,48 гривень, штраф
(фіксована частина) у розмірі 500
гривень, штраф (процентна складова) у
розмірі 858,19 гривень, та судовий збір у
розмірі 229,40 гривень, всього - 18 751,32
(вісімнадцять тисяч сімсот п'ятдесят
одна гривня 32 копійки) гривень.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Сімферопольський районний
суд Автономної Республіки Крим.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяті днів після
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя