Провадження № 2/521/1184/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 січня 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Одеси цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: Жовтневий філіал
Одеської Спеціалізованої біржі
нерухомості про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та
встановлення розміру часток у майні, що
є спільною власністю, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
Жовтневий філіал Одеської
Спеціалізованої біржі нерухомості, в
якій просить визнати договір
купівлі-продажу нерухомого майна
№99.06-921 від 10.06.1999 року, 195/1000 частини
квартири АДРЕСА_1 - дійсним, а також
визначити розмір часток у майні, що є
спільною власністю, між ОСОБА_1, та її
померлою донькою ОСОБА_5. Свої вимоги
позивачка обґрунтовує тим, що 10 червня
1999 року між ОСОБА_2, діючої від свого
імені та від імені неповнолітніх дітей
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з одного боку, та
ОСОБА_1, ОСОБА_5 з іншого боку у
Жовтневому філіалі Одеської
спеціалізованої біржі нерухомості був
підписаний договір №99.06-921 купівлі -
продажу нерухомого майна, а саме 195/1000
частини квартири за адресою: АДРЕСА_1,
які складаються з 1 кімнати житлової
площі 12,1 кв.м, а також 13-вст. шаф, 195/1000 -
коридору 1, 195/1000 - туалету 2, 195/1000 - душа 3,
195/1000 - кухні 4. Договір у відповідності
до вимог, встановленими ст.15 Закону
України «Про товарну біржу» був
зареєстрований у «Журналі реєстрації
біржових угод з нерухомістю» під
реєстраційним № 99.06-921 від 10 червня 1999
року, а 05 липня 1999 року договір був
зареєстрований в ОМБТІ та РОН за
номером 328 пр-стр. 126 реєстр 431. Однак
договір був укладений та
зареєстрований відповідно до ст. 15
Закону України «Про товарну біржу»,
згідно якому угоди зареєстровані на
біржі не підлягають нотаріальному
посвідченню. У зазначеній 195/1000 частині
квартири позивачка з донькою ОСОБА_5
проживали удвох. ІНФОРМАЦІЯ_3, у віці 44
років, померла дочка позивачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_5, після смерті якої позивачка
звернулась до приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, де в ході усної
співбесіді отримала роз'яснення, що для
видачі свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке належало ОСОБА_5,
необхідно надати документи, які
підтверджують склад спадкового майна.
Оскільки договір купівлі-продажу
нерухомого майна №99.06-921 від 10 червня 1999
року не був посвідчений нотаріально та
не зазначені частки, які належать
кожному з них, тобто 195/1000 частини
квартири належить їм на праві спільної
сумісної власності, що не дає
можливості визначити склад майна
належного спадкодавцеві, то вона
вимушена звернутись з наступним
позовом до суду.
Позивачка в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
надала до суду заяву в якій вказала, що
позовні вимоги підтримує повністю,
просить розглянути справу в її
відсутності, проти заочного розгляду
справи не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, згідно довідки
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС,
УДМС України в Одеській області 10.11.01.
змінила прізвище на «ОСОБА_2», про час
та місце судового засідання
повідомлена належним чином, шляхом
направлення на адресу її реєстрації
судових ухвал та повісток.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, згідно довідки
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС,
УДМС України в Одеській області не
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
шляхом направлення на адресу його
реєстрації судових ухвал та повісток.
Представник третьої особи - Жовтневий
філіал Одеської Спеціалізованої біржі
нерухомості у судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
розгляду повідомлявся належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення
у відсутності відповідачів, при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що позов обґрунтований,
доказаний та підлягає задоволенню з
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що 10
червня 1999 року ОСОБА_2, діюча від себе
особисто та від імені неповнолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 продала, а ОСОБА_1, ОСОБА_5,
купили належні відповідачам на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого УЖКГ Одеської
міськради народних депутатів від 25.02.199
Одеси 7.04.1999 року під № 431 стр. 29 кн. 312 пр.,
195/1000 частини квартири за адресою:
АДРЕСА_1, які складаються з 1 кімнати
житлової площі 12,1 кв.м, а також 13-вст.
шаф, 195/1000 - коридору 1, 195/1000 - туалету 2,
195/1000 - душа 3, 195/1000 - кухні 4.
В підтвердження продажу 195/1000
частини вищевказаної квартири 01 червня
1999 року між позивачкою та
відповідачами був укладений та
підписаний договір купівлі-продажу
нерухомого майна №99.06-921, який у
відповідності до діючого
законодавства України, був
зареєстрований 05 липня 1999 року в ОМБТІ
та РОН за номером 328 пр-стр. 126 реєстр 431.
При укладанні даного договору між
позивачкою та відповідачами було
досягнуто згоди по всім важливим
пунктам договору купівлі - продажу
Біржове оформлення договору сторонами
було вибрано, оскільки така форма
оформлення подібного роду договорів
відповідала дійсному законодавству, що
підтверджується державною реєстрацією
даного договору ОМБТІ та РОН.
Після продажу 195/1000 частини квартири,
ОСОБА_2, діюча від себе особисто та від
імені неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
передали ОСОБА_1, ОСОБА_5 всі
правовстановлюючі документи на 195/1000
частин квартири, фактично передала
позивачці 195/1000 частини квартири у
З моменту придбання вищевказаного
нерухомого майна і до сьогоднішнього
часу позивачка здійснює права
користування та володіння на дані 195/1000
частини квартири у повному обсязі, так
як мешкає у квартирі, сплачує всі
комунальні послуги, підтримує її в
належному технічному та санітарному
Незважаючи на те, що позивачка у
визначений законом порядок придбала у
власність 195/1000 частини квартири,
володіти нею у повному обсязі як то
передбачено ст. 317 ЦК України, зокрема
продати її вона не може, так як на
сьогодні нотаріально посвідчити
договір вчинений на товарній біржі,
сторони не можуть. Було встановлено, що
згідно до ст. 15 Закону України «Про
товарну біржу», угоди зареєстровані на
біржі не підлягають нотаріальному
посвідченню. Неможливість
нотаріального оформлення договору
порушує право позивача розпоряджатися,
належним йому майном.
Згідно з ч. 1, 4, 5 ст. 203 ЦК України, зміст,
який виник між позивачем та
відповідачами, на підставі договору, не
може суперечити актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства, договір укладений
у встановленій законом формі, договір
був спрямований на реальне настання
Відносини з Одеською товарною біржею, в
частині порушення порядку реєстрації
вказаного Договору у відповідності п. 4
Перехідних положень Цивільного
кодексу України являються
довготривалими і підлягають розгляду
у судовому порядку.
Суд вважає, що сторони домовилися про
усі істотні умови договору
купівлі-продажу квартири, виконання
Відповідно до вимог статі 220 ч.2 ЦК
України якщо сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
Частиною 3 ст.334 ЦК України передбачено,
що право власності за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішення суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.
При таких обставинах суд вважає, що
даний договір можна визнати дійсним.
Щодо позовних вимог про встановлення
розміру часток у майні, яке складається
з 195/1000 часток квартири АДРЕСА_1, що є
спільною власністю позивачки ОСОБА_1 та
її померлої доньки ОСОБА_5, суд дійшов
наступних висновків.
Як вбачається з свідоцтва про смерть
серія НОМЕР_1 виданого Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану у місті Одесі реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 про
що зроблено відповідний актовий запис
№ 1636.
Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина, в тому числі на половину 195/1000
частин квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Позивачка, яка є
спадкоємицею першої черги, звернулась
до приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу, де в
усній співбесіді нотаріус повідомила,
що видати свідоцтво про право на
спадщину неможливо, оскільки не
зазначені частки, які належать кожному
з них, тобто 195/1000 частини квартири
належить позивачці та її померлій
доньці на праві спільної сумісної
власності, що не дає можливості
визначити склад майна належного
В силу статті 355 ЦК України майно, що є
у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.
Згідно роз'яснень наданих ВССУ в
інформаційному листі «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у
разі відмови нотаріуса видати
свідоцтво про право на спадщину
спадкоємці учасника спільної сумісної
власності мають право звернутися з
позовом про визначення частки майна,
належної померлому на праві спільної
сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК
вбачається, що під терміном
«визначення часток» законодавець
розуміє визначення (встановлення)
розміру частки співвласника у
спільному сумісному майні.
Згідно статті 372 ЦК України майно, що є
у спільній сумісній власності, може
бути поділене між співвласниками за
домовленістю між ними. У разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
Керуючись ст.ст. 16, 220, 334, 355, 357, 372, 638, 658
Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11,
60, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Жовтневий
філіал Одеської Спеціалізованої біржі
нерухомості про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та
встановлення розміру часток у майні, що
є спільною власністю - задовольнити.
Визнати дійсним Договір № 99.06-921
купівлі - продажу нерухомого майна, а
саме 195/1000 частини квартири за адресою:
АДРЕСА_1, які складаються з 1 кімнати
житлової площі 12,1 кв.м, а також 13-вст.
шаф, 195/1000 - коридору 1, 195/1000 - туалету 2,
195/1000 - душа 3, 195/1000 - кухні 4, укладений
10.06.1999 року у Жовтневому філіалі
Одеської спеціалізованої біржі
нерухомості між ОСОБА_2., діючої від
себе особисто та від імені
неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(Продавець) з одного боку, та ОСОБА_1,
ОСОБА_5 (Покупець) з іншого боку,
зареєстрований в ОМБТІ та РОН 05 липня
1999 року за номером 328 пр-стр. 126 реєстр 431.
Визначити, що частка померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 в праві спільної
часткової власності в квартирі АДРЕСА_1
становила 195/2000 частини квартири.
Визначити, що частка ОСОБА_1 в праві
спільної часткової власності в
квартирі АДРЕСА_1 становить 195/2000
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, який постановив його, за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання копії заочного рішення до
суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Одеської області
в загальному порядку на протязі десяти
В разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржене сторонами
до апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги на
протязі десяти днів.

Суддя:
І.О. Поліщук