АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5187/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Єлісєєва Т. Ю. Доповідач - Чубуков
О.П. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

Судді-головуючого:
Чубукова О.П.

Суддів колегії:
Повєткіна В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі
Гасанова С.Д.

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про стягнення коштів за
договором про надання послуг, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року ФОП ОСОБА_5
звернувся з позовом до ОСОБА_6 про
стягнення коштів за договором про
надання послуг та просив стягнути з
відповідачки на його користь збитки за
невиконання умов договору про надання
інформаційно-довідкових послуг від
20.12.2013 року (далі - Договір) в сумі 12300
грн., витрати на правову допомогу 2000
грн. та судові витрати у розмірі
243.60грн.., посилаючись в обґрунтування
своїх вимог, що відповідачкою не
виконано умови Договору, оскільки вона
не сплатила повністю кошти за надання
послуг.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 09 квітня
2014 року позовні вимоги задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_5 4100 грн. та судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 243.60 грн. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_5,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 20.12.2013 року між
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір
про надання інформаційно-довідкових
послуг щодо купівлі житлового будинку
АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 2.1. договору Агенція
зобов'язується надати повний комплекс
необхідних інформаційно -
консультативних послуг з оформлення та
підписання договору купівлі-продажу з
придбання квартири, яка розташована за
адресою АДРЕСА_1.

Згідно з п. 2.3. договору замовник
зобов'язується сплатити послуги
Агенції в розмірі 16400 грн. Оплата
здійснюється на момент попереднього
договору 4100 грн, а залишок суми на
момент укладання договору
купівлі-продажу.

За договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором (ст. 901 ЦК
України).

На виконання умов Договору
відповідачка сплатила позивачу 4100 грн.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Судом встановлено та не заперечувалося
представником позивачки, що на момент
укладання договору купівлі-продажу
квартири за продавцем було
зареєстровано 2/3 частини квартири, а на
1/3 частини квартири було видано
свідоцтво про право власності, на
підставі якого право власності не було
зареєстровано. Вказаний факт «Агенція»
покупцю повідомила, при цьому завірила,
що право власності і витяг з Державного
реєстру не потрібен, це «буде
зареєстровано автоматично».

При укладанні договору купівлі-продажу
відповідач була вимушена оплатити
оформлення права власності продавця за
власний рахунок. Про необхідність
таких витрат при укладанні договору
купівлі-продажу відповідач
попереджена не була. Також не була
проінформована про розмір
заборгованості з житлово-комунальних
послуг по квартирі, що призвело до її
витрат.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (частина
перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання
міститься у частині першій статті 509 ЦК
України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання -
це правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (стаття 610 ЦК
України).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з їх
доведеності та обставин не виконання
умов договору про надання
інформаційно-довідкових послуг від
20.12.2013 року відповідачкою, та того, що
договір купівлі-продажу квартири за
вищезазначеною адресою укладений все ж
таки був.

Доводи апеляційної скарги щодо
виконання умов Договору та з приводу
додаткових витрат, що про них було
попереджено відповідача, не
спростовують висновків суду щодо
недоведеності відповідачкою
здійснення робіт за умовами Договору
та належного підтвердження понесених
нею витрат.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, висновки суду
відповідають обставинам справи, у той
час як доводи апеляційної скарги
зведені до переоцінки доказів та
висновків суду не спростовують, тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги.

Судді колегії: