Справа № 562/1119/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2014 р. Здолбунівський
районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді
Мички І.М.

при секретарі
Прадош О.М.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

прокурора
Соботюка О.О.

представник ССД
Болотнюк Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Здолбунів
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору: орган опіки
та піклування Здолбунівської районної
державної адміністрації Рівненської
області про позбавлення батьківських
прав, -

в
с т а н о в и в :

У поданій до суду позовній заяві
ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Здовбиця
Здолбунівського району Рівненської
області, батьківських прав щодо дитини
- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що
рішенням Рівненського міського суду
від 26 березня 2012 року розірвано шлюб з
відповідачем, який залишив їх з сином,
коли останньому було декілька місяців
і не надавав ніякої матеріальної
допомоги.

Стверджує, що змушена була
стягувати аліменти на своє та синове
утримання в судовому порядку, що
стверджується рішенням Рівненського
міського суду від 06.09.2011 року, за яким
стягнуто з відповідача на її користь
аліменти на утримання неповнолітнього
сина в розмірі 500 грн. щомісячно та на її
утримання до досягнення сином трьох
років у розмірі 200 грн. щомісячно.

Вказує, що відповідач рішення
суду ігнорує, не приймає ніякої участі
у вихованні сина, матеріально не
допомагає протягом трьох років після
фактичного розлучення, на даний час має
заборгованість по аліментах загальною
сумою 9235 грн. 51 коп.

Вважає, що позбавлення
батьківських прав необхідно здійснити
для захисту прав та інтересів дитини як
теперішніх, так і майбутніх, щоб батько
не мав в майбутньому матеріальних
претензій до повнолітнього сина.

Зокрема зазначає, що за станом
здоров'я син потребує додаткової уваги
та матеріальних витрат, які позивачка
не може отримати в силу вищезазначених
обставин. Також зазначає, що батько,
відповідач у справі, не створив
достатніх умов для матеріального та
психологічного навантаження, яке
виникло у зв'язку із цими обставинами,
вважає, що на даний момент дитина
боїться батька та не бажає зустрічей із
ним.

У судовому засіданні позивач та
її представник вимоги позовної заяви
підтримали повністю, просили їх
задоволити.

Відповідач та його представник
просили в позові відмовити повністю,
вважають, що жодної підстави
позбавляти батьківських прав відносно
сина ОСОБА_6 немає.

Відповідач повідомив суду, що
обгрунтування позову носить надуманий
характер, а обставини зазначені у
позові не відповідають дійсності, що
доведено у судовому засіданні та
спростовано самою позивачкою. Фактично
обставини, які склалися в сім"ї носять
тимчасовий характер та пов'язані із
труднощами загального характеру, а
саме тимчасова відсутність роботи в
певний період, що створило таку
ситуацію. На даний час останній
намагається її виправити, а саме
працевлаштувався, частково погасив
заборгованість по аліментах та
намагається відновити відносини
пов'язані з участю у вихованні сина,
яким всіляко перешкоджає позивачка. За
таких обставин, відповідач вважає
позов необгрунтованим, а обставини
зазначені у позові такими, що не
відповідають дійсності та не дають
підстав для позбавлення його
батьківства відносно сина, якого він
любить та намагається приймати активну
участь у його вихованні та утриманні.

Суд заслухавши пояснення сторін,
врахувавши думку прокурора, який
вважав за недоцільне позбавляти
відповідача батьківських прав,
дослідивши інші обставини справи,
приходить до висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який розірвано рішенням Рівненського
міського суду від 26 березня 2012 року.

Від даного шлюбу мають сина,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Рівненського міського
суду від 06.09.2011 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з
відповідача на її користь аліменти на
утримання неповнолітнього сина в
розмірі 500 грн. щомісячно та на її
утримання до досягнення сином трьох
років у розмірі 200 грн. щомісячно.

Згідно ст.150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечити
здобуття освіти, готувати її до
самостійного життя.

Стаття 164 СК України передбачає,
що батьки можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо буде
встановлено, що вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у пункті 16 своєї постанови
№3 від 30.03.2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавленні та поновлення
батьківських прав" ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце коли вони не піклуються про
фізичний та духовний розвиток дитини,
її навчання, підготовку до
самостійного життя, зокрема: не
забезпечують необхідного харчування,
медичного догляду, лікування дитини, що
негативно впливає на її фізичний
розвиток як складову виховання; не
спілкується з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Відповідно до п.18 вищезазначеної
постанови Пленуму ВСУ, позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом.
Тому суд, у виняткових випадках, з
урахуванням поведінки того з батьків,
відносно якого ставиться питання про
позбавлення батьківських прав, його
особи, а також інших обставин справи,
може відмовити у задоволенні позову
про позбавлення батьківських прав,
попередивши відповідача про
необхідність зміни ставлення до
виховання дитини і покласти на орган
опіки та піклування контроль за
виконанням ним свої батьківських
обов'язків.

З долученого до матеріалів справи
висновку Здолбунівської
райдержадміністрації Рівненської
області вбачається, що остання вважає
за недоцільне позбавити батьківських
прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.
Вказує, що на засіданні Комісії з
питань захисту прав дитини
Здолбунівської райдержадміністрації
вирішено зобов'язати ОСОБА_3 погасити
заборгованість по аліментах та
попередити останнього про можливість
притягнення до відповідальності у
встановленому законом порядку за
ухилення від створення належних умов
життя, навчання і виховання сина
ОСОБА_6.

На підставі наведеного, суд дійшов
висновку, що позбавлення батьківських
прав у даному випадку є недоцільним,
оскільки ОСОБА_3 намагається приймати
участь у вихованні дитини, виявляє
бажання у виконанні батьківських
обов'язків, а позбавлення батьківських
прав є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків. Зокрема, судом врахований
вік дитини та незначний період на який
посилається позивачка, під час якого,
зі слів останньої, відповідач не
належним чином виконує свої
батьківські обов'язки.

У відповідності до п. 18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав " від
30.03.2007 року №3 зважаючи на те, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, суд може у виняткових
випадках при доведеності винної
поведінки когось із батьків або їх
обох з урахуванням її характеру, особи
батька і матері, а також інших
конкретних обставин справи відмовити
в задоволенні позову про позбавлення
цих прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини (дітей ) і поклавши на
органи опіки та піклування контроль за
виконання ним батьківських обов'язків.

За таких обставин і з урахуванням
того, що відповідач не в повному обсязі
виконує свої батьківські обов'язки, на
думку суду, не можна рахувати, як злісне
чи свідоме ухилення чи нехтування
своїми батьківськими обов'язками щодо
участі у вихованні малолітнього сина.
Такі стосунки батька із сином у даному
випадку не можна назвати злісними,
свідомими умисними або тривалими.
Судом враховані позитивні
характеристики батька.

За таких обставин суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити,
попередивши відповідача про
необхідність покращити своє ставлення
до виховання дитини .

На підставі викладеного, ст.164 , 166
СК України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику
застосування судами законодавства
при розгляді справ про усиновлення і
про позбавлення та поновлення
батьківських прав" від 30.03.2007 року №3,
керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213 ЦПК України,
суд -

в и р і ш и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
орган опіки та піклування
Здолбунівської районної державної
адміністрації Рівненської області про
позбавлення батьківських прав -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Здолбунівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: