ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4020/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р. Дарницький районний суд
міста Києва в складі :

головуючого судді Сирбул О.Ф.

при секретарі Семенченко
Я.А.

розглянувши у судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Києві цивільну
справу за позовом Державного
підприємства дорожнього зв'язку
інформаційного забезпечення та
автоматики «Укрдорзв'язок» до ОСОБА_2
про повернення безпідставно отриманих
коштів, -

встановив:

Позивач Державне підприємство
дорожнього зв'язку інформаційного
забезпечення та автоматики
«Укрдорзв'язок» звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
повернення безпідставно отриманих
коштів, мотивуючи позовні вимоги
наступним, відповідач працював в
державному підприємстві дорожнього
зв'язку інформаційного забезпечення та
автоматики «Укрдорзв'язок» на посаді
провідного інженера в період з 19 січня
2012 року по 04 травня 2012 року. 03 травня 2012
року звільнився за власним бажанням та
звернувся до Святошинського районного
суду м. Києва про стягнення
невиплаченої заробітної плати,
компенсації за невикористану
відпустку, грошову компенсацію за
період затримки виплат коштів при
розрахунку та моральної шкоди. 20 лютого
2013 року рішенням Святошинського
районного суду м. Києва позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені та рішення було
виконано в повному обсязі, що
підтверджується постановою ВДВС
Святошинського РУЮ в м. Києві від 21
жовтня 2013 року. Однак, в ході проведення
перевірки дотримання умов
законодавства про працю,
фінансово-грошової дисципліни та
фінансових розрахунків, було виявлено,
що позивач добровільно виплатив
відповідачу заробітну плату за період
з 01 лютого 2012 року по 03 травня 2012 року,
однак відповідач звернувся до суду та
повторно отримав заробітну плату за
період 01 лютого 2012 року по 03 травня 2012
року, крім того додатково стягнув з
підприємства кошти, які він не мав
право отримувати. Крім того, позивач,
посилаючись на те, що відповідач
безпідставно користувався коштами та
вимоги ст. 1048 ЦК України ставить
питання про стягнення з відповідача
відсотків за користування чужими
грошовими коштами без достатньої
правової підстави в розмірі 624, 60 грн.

В позовних вимогах просили
стягнути з ОСОБА_2 грошову суму у
розмірі 27 603, 99 грн., з них 26 979, 39 грн.
коштів отриманих без достатної
правової підстави та 624, 60 грн.
відсотків за користування чужими
грошовими коштами без достатньої
правової підстави, судовий збір 277,00
грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, повідомлений у
встановленому законом порядку,
надіслав на адресу суду заяву про
розгляд справи без участі представника
(а.с. 48).

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, надіслав на
адресу суду письмові пояснення (а.с.
33-36).

Дослідивши матеріали справи та
докази, які знаходяться в матеріалах
справи у їх сукупності, судом
встановлені наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 20 лютого 2013
року позов ОСОБА_2 до Державного
підприємства «Укрдорзв'язок» про
стягнення невиплаченої заробітної
плати, компенсації за невикористану
відпустку, грошової компенсації за
період затримки виплат коштів при
розрахунку та моральної шкоди
задоволено. Стягнуто з Державного
підприємства «Укрдорзв'язок» на
користь ОСОБА_2 заборгованість по
нарахованій, але не виплаченій
заробітній платі у сумі 6 296,89 грн., 524,74
грн. - компенсації за невикористану
відпуску; 18 890,64 грн. - грошової
компенсації за період затримки коштів
при розрахунку; моральну шкоду в
розмірі 1 000,00 грн.,загальною сумою 26 712,27
грн.; судовий збір в розмірі 267,12 грн.
(а.с. 8-10).

Відповідно до постанови про
закінчення виконавчого провадження
відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві рішення суду
виконано фактично в повному обсязі,
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2/759/1836/13
закінчено (а.с. 11).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного
кодексу України не підлягає поверненню
безпідставно набуті заробітна плата і
платежі, що прирівнюються до неї,
пенсії, допомоги, стипендії,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, аліменти та інші грошові
суми, надані фізичній особі як засіб до
існування, якщо їх виплата проведена
фізичною або юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і недобросовісності з
боку набувача.

Як вбачається з довідки № 31 про середню
заробітну плату (дохід) (для розрахунку
витрат по безробіттю) ОСОБА_2 за період
з лютого по квітень 2012 року йому
нарахована заробітна плата в розмірі 6
296,89 грн. (а.с. 16).

Позивачем не надано жодного
належного та допустимого доказу щодо
безпідставного отриманих відповідачем
коштів, а також не надано письмових
доказів, які б свідчили про повний
розрахунок ОСОБА_2 при звільненні, як
підставу на яку вони посилаються у
своїй позовній заяві.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК
України обставини визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню;
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Доказів пред'явлення відповідачу
вимоги про стягнення безпідставно
отриманих коштів, позивач суду не
надав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК
України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Суд, оцінивши належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, враховуючи те, що
обставини на які посилається позивач
як на підставу для задоволення позову,
не знайшли свого підтвердження в
матеріалах справи та в судовому
засіданні, а тому позовні вимоги не
ґрунтуються на достатніх, належних та
допустимих доказах, суд прийшов до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 57-58, 60-61, 88, 209,
212-215, 224 ЦПК України, на підставі ст. 1215
Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову державного
підприємства дорожнього зв'язку
інформаційного забезпечення та
автоматики «Укрдорзв'язок» до ОСОБА_2
про повернення безпідставно отриманих
коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення або протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя: