Справа №: 2-507/2002 Провадження № 6/486/59/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

у складі: головуючого - судді -
Волкової О. І.

при секретарі -
Стрельніковій В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
подання старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Южноукраїнського міського управління
юстиції в Миколаївській області Іщенко
В.Б. про тимчасове обмеження у праві
виїзду: ОСОБА_2 за межі України,

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2014 року старший державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Южноукраїнського
міського управління юстиції в
Миколаївській області Іщенко В.Б.
звернулася до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду
ОСОБА_2 за межі України без вилучення
паспорту до погашення ним
заборгованості згідно виконавчого
провадження № 103/1 номер за ЄДРВП 25354142
щодо стягнення з останнього на користь
ОСОБА_3 аліментів.

Своє подання аргументує тим, що на
виконанні у ВДВС Южноукраїнського
міського управління юстиції перебуває
виконавчий лист № 2-507/2002 виданий
Южноукраїнським міським судом
Миколаївської області 17.03.2011 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_4. 24.03.2011
року державним виконавцем винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження.

У зв'язку з тим, що боржник не виконує
рішення суду, а виїзд боржника може
суттєво ускладнити або унеможливити
виконання рішення, просить тимчасово
обмежити боржника - ОСОБА_2 у праві
виїзду за кордон без вилучення
паспорту до погашення ним
заборгованості згідно виконавчого
провадження № 103/1 номер за ЄДРВП 25354142
щодо стягнення з останнього на користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_4.

Допитана у судовому засіданні
державний виконавець Іщенко В.Б.
підтримала вимоги свого подання та
суду пояснила, що є необхідність у
тимчасовому обмежені боржника - ОСОБА_2
у праві виїзду за кордон у зв'язку з
заборгованістю боржника.

Представник ВДВС Южноукраїнського
міського управління юстиції в
Миколаївській області Чаловський
підтримав клопотання та суду пояснив,
що боржник за адресою реєстрації не
проживає та аргументував свої доводи
відповідю начальника Южноукраїнського
МВ УМВС України від 05.07.2013 року, про
неможливість здійснити привід
боржника так як він за місцем мешкання
відсутній, а встановити місце його
перебування неможливо.

Своє подання ВДВС аргументує наданими
суду копіями постанови про відкриття
виконавчого провадження від 24.03.2014 року
(а.с.6), довідкою про нарахування
заборгованості по аліментним платежам
№ 126/1 від 01.06.2014 року (а.с.7), відповіддю
на запит про отримання ОСОБА_2
закордонного паспорту (а.с.8),
постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 14.06.2012 року (а.с.9), постановою про
привід боржника від 03.06.2013 року (а.с.10),
відповіддю начальника
Южноукраїнського МВ УМВС України від
05.07.2013 року (а.с.11).

Із матеріалів подання вбачається, що
рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 10.05.2002
року стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Олександрівка
Болградського району Одеської області
на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у
розмірі 1/4 частки зі всіх видів його
заробітку, але не менше 1/2 частки
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, починаючи з 08.05.2002 року і до її
повноліття.

24.03.2011 року державним виконавцем
відділу ДВС відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №
2-507/2002 виданого 17.03.2011 року
Южноукраїнським міським судом
Миколаївської області.

Державним виконавцем винесено
постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 14.06.2012 року (а.с.9)

При огляді у судовому засіданні
виконавчого провадження № 103/1 номер за
ЄДРВП 25354142 встановлено, що ухвалою
Южноукраїнського міського суду
№486/2407/13-ц від 21.10.2013 року відмовлено у
задоволені аналогічного подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі
України без вилучення паспорту
відмовлено.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказується при
розгляді інших справ.

Судом встановлено, що з 21.10.2013 року, а
саме, коли судом було постановлено
ухвалу, якою відмовлено у задоволені
аналогічного подання державного
виконавця про тимчасове обмеження у
праві виїзду ОСОБА_2 за межі України,
державний виконавець лише зробив запит
до УДМС України у Миколаївській
області, відповідю на який
підтверджується факт видачі ОСОБА_2
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон. Видача боржнику
закордонного паспорту та наявність у
нього боргу по сплаті аліментів
послужило підставою звернення
державного виконавця до суду.

Разом з тим у судовому засіданні
встановлено, що підтверджується
оглянутим у судовому засіданні
виконавчим провадженням № 103/1 номер за
ЄДРВП 25354142, що державний виконавець
жодних виконавчих дій, окрім,
вищезгаданих не проводив.

Даний факт вказує на те, що державний
виконавець за місцем реєстрації
боржника з моменту постановлення
ухвали Южноукраїнського міського суду
№486/2407/13-ц від 21.10.2013 року не виходив та
ніяких виконавчих дій по даному
виконавчому провадженню не проводив.

У виконавчому провадженні відсутні
будь-які докази того, що державним
виконавцем боржник викликався до
відділку ДВС та що його попереджено про
наслідки не виконання рішення суду та
про обмеження, які державним
виконавцем до нього можуть бути
застосовані. Незважаючи на це ВДВС
повторно звернувся до суду з даним
поданням.

У судовому засіданні встановлено, що з
05.07.2013 року державному виконавцю
відомо, що боржник за місцем мешкання
відсутній, але він не вийшов за місцем
його реєстрації та не з'ясував дані
обставину у близьких родичів, а майже
через рік звернувся з повторним
поданням до суду. Даний факт вказує на
бездіяльність державного виконавця,
який намагається прикрити її
звернувшись повторно з аналогічним
поданням до суду.

Відповідно до ст. 5 Європейської
конвенції з прав людини передбачає
право на особисту недоторканість та
свободу.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України право кожного вільно
залишати територію України може бути
обмежене лише законом.

В ст. 1 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» встановлено, що
громадянин України має право виїхати з
України, крім випадків, передбачених
цим Законом, та в'їхати в Україну.

Підстави для тимчасових обмежень
у праві виїзду громадян України за
кордон визначені Законом України «Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України» від 21 січня 1994 року (
в ред. від 8 березня 2011 року) (надалі -
Закон).

Стаття 6 зазначеного Закону
передбачає декілька видів обмеження у
виїзді громадян України за кордон,
зокрема: громадянинові України може
бути тимчасово відмовлено у видачі
паспорту та тимчасового відмовлено у
виїзді за кордон у певних випадках, що
визначені в цій статті.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6
зазначеного Закону громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Зі змісту ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
вбачається, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та інших
органів (посадових осіб) вирішується
судом за місцем знаходження органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця.

З аналізу цих правових норм
вбачається, що особі, яка має паспорт
для виїзду за межі України, та має такий
намір, може бути відмовлено у виїзді за
кордон у випадку ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням - до виконання
зобов'язань.

При зверненні до суду з
зазначеним поданням державний
виконавець не навів жодних обставин
про ухилення боржника від виконання
покладених на нього зобов'язань, а
констатував факт наявності боргу за
виконавчим документом та послався на
суму боргу 43 168,58 грн. як на підставу для
обрання такого обмеження особі.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України є одним із заходів
примусового виконання рішення суду і
може бути застосоване до боржника у
процесі здійснення виконавчого
провадження у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань.

Докази, які б свідчили про
ухилення ОСОБА_2, який є боржником за
виконавчим провадженням про стягнення
аліментів в матеріалах справи
відсутні, але матеріали справи містять
відомості від 05.07.2013 року про його
відсутність за місцем реєстрації.

При цьому, така санкція, як
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, передбачена не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання, а за таких підстав у
задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись Конституції України, ст.5
Європейської конвенції з прав людини,
208-210, ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Южноукраїнського міського управління
юстиції в Миколаївській області Іщенко
В.Б. про тимчасове обмеження у праві
виїзду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с. Олександрівка Болградського району
Одеської області, за межі України -
відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали

Суддя Южноукраїнського міського суду
О. І. Волкова

Справа №: 2-507/2002 Провадження № 6/486/59/2014

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

02 липня 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

у складі: головуючого - судді -
Волкової О. І.

при секретарі -
Стрельніковій В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
подання старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Южноукраїнського міського управління
юстиції в Миколаївській області Іщенко
В.Б. про тимчасове обмеження у праві
виїзду: ОСОБА_2 за межі України без
вилучення паспорту,

В С Т А Н О В И В:

Керуючись Конституції України, ст.5
Європейської конвенції з прав людини,
208-210, ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Южноукраїнського міського управління
юстиції в Миколаївській області Іщенко
В.Б. про тимчасове обмеження у праві
виїзду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с. Олександрівка Болградського району
Одеської області, за межі України -
відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали

Суддя Южноукраїнського міського суду
О. І. Волкова