Справа № 469/29/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Гапоненко Н.О.,

при секретарі - Потриваєвій М.А.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2

прокурора - Чобану Д.Г.

представника органу опіки та піклування - Громової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Орган опіки та піклування Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 13.01.2014 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що відповідачка є матір»ю неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню сина, мало приділяє уваги його вихованню та навчанню, не може підтримувати дитину матеріально, не має постійного місця роботи, неврівноважена, дратівлива, з неадекватною поведінкою, 09.11.2013 року написала нотаріально завірену відмову від свого неповнолітнього сина, який з раннього віку проживає та виховується у позивачки, що є його тіткою та піклувальником.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Позивачка пояснила суду, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає з нею з народження, потребує догляду, оскільки хворий на епілепсію, відповідачка ним не займається, матеріально не допомагає, навчанням не цікавилась. Відповідачка не може себе нормально вести, так як хворіла на епілепсію, лікувалась у неврологічному відділенні, перебуває на обліку у психіатра, тому її не беруть на роботу. Батько дитини у свідоцтві про нарождення записаний зі слів матері.

Відповідачка у судове засідання не з"явилась, надала заяву про згоду з позовом та розгляд справи за її відсутності, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Прокурор проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відсутність вини відповідачки у невиконанні батьківських обов»язків, оскільки вона не усвідомлює своєї поведінки.

Представник органу опіки та піклування позовні вимоги та висновок про можливість підтримала, зазначивши, що відповідачка не має житла, не працює, не проходить лікування, тому не може утримувати дитину.

Вислухавши пояснення позивачки, свідків, думку неповнолітнього ОСОБА_4, прокурора та представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачка є матір»ю неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте з сином не проживає, його вихованням та утриманням не займається.

Позивачка є тіткою та піклувальником неповнолітнього ОСОБА_4, який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні.

Зазначені обставини підтверджено також свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (а.с.9), рішенням Новофедорівської сільської ради № 41 від 12 червня 2007 року "Про призначення опікунства" (а.с.16), характеристиками та актами обстеження щодо відповідачки (а.с.12-13, 17), характеристиками на неповнолітнього ОСОБА_4, поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно з довідкою Березанської центральної районної лікарні від 20.02.2014 року, ОСОБА_4 є інвалідом дитинства з 09.06..2009 року, діагноз : генералізована епілепсія з частими приступами, та потребує спеціальної реабілітації відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда та витягу з протоколу засідання Миколаївської психолого-медико- педагогічної консультації.

За змістом ст.164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав є, зокрема, умисне ухилення батька (матері) від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.17 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Як вбачається з довідки Березанської центральної районної лікарні (а.с.14), ОСОБА_5 з 2008 року перебуває на диспансерному обліку у психіатра, діагноз F06.3.

Згідно з заявою відповідачки від 09.11.2013 року (а.с.15), вона відмовилась від неповнолітнього сина ОСОБА_4 за станом здоров"я.

На неможливість виконання відповідачкою батьківських обов"язків щодо неповнолітнього ОСОБА_4 у зв"язку з психічним станом посилалась і позивачка як у позовній заяві, так і у судовому засіданні; свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, допитані у судовому засіданні, пояснювали, що відповідачка дійсно не займається своїм сином, який проживає у ОСОБА_1, але є неадекватною, психічно нездоровою, потребує стороннього нагляду, у зв"язку з цим не має можливості працювати.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_5 не виконує батьківські обов"язки щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4 з незалежних від неї причин, а наявність свідомого ухилення відповідачки від виховання сина у судовому засіданні не доведено.

При цьому суд також зважає і на думку неповнолітнього ОСОБА_4, який, хоча й погодився надалі проживати у сім"ї позивачки, проте не виявив негативного ставлення до матері.

Суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування про можливість позбавлення відповідачки батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 (а.с.10) з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як пояснила у судовому засіданні представник органу опіки та піклування, зазначений висновок складено на підставі рішення комісії по захисту прав дитини, на засіданні якої було заслухано позивачку та враховано характеристики на ОСОБА_5 з місця проживання та колишнього місця роботи і її відмову від дитини від 09.11.2013 року.

Інші відомості щодо ухилення ОСОБА_5 від виховання дитини не вивчались, обстеження умов проживання дитини та відповідачки та дані про стан їх здоров"я не враховувалось, профілактична робота з матір"ю дитини не проводилась.

Висновок не є достатньо обгрунтованим і містить лише посилання на характеристики відповідачки як особи з вадами поведінки, яка мало приділяє уваги вихованню та навчанню дитини, не може підтримувати її матеріально, та на відмову матері від дитини.

Виходячи з викладеного, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Березанський районний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06 березня 2014 року.

Суддя: