Справа № 327/154/14-ц
Провадження № 6/327/6/2014
Розівський районний суд
Запорізької області в складі:
головуючого судді Кущ
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Розівського районного
суду Запорізької області подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Розівського районного управління
юстиції Запорізької області (далі -
ВДВС Розівського РУЮ) Єрошенкової
Яніни Вікторівни про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
З 26 березня 2013 року у ВДВС Розівського
РУЮ на виконанні знаходиться
виконавчий лист № 327/42/13-ц від 26 березня
2013 року, виданий Розівським районним
судом Запорізької області про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 на утримання дитини -
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі в розмірі 1286 грн.
щомісячно, починаючи з 13 лютого 2013 року
та до повноліття дитини.
12 травня 2014 року державний виконавець
ВДВС Розівського РУЮ Єрошенкова Я.В.
звернулась до суду із поданням про
вирішення питання про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України, посилаючись на
те, що останній на протязі
березня-квітня 2014 року самостійно
рішення суду не виконує та ухиляється
від його виконання. Крім того,
державному виконавцю зі слів стягувача
стало відомо, що боржник ОСОБА_2
постійно проживає та працює в м. Москва
Російської Федерації. Станом на 01
травня 2014 року заборгованість по
сплаті аліментів становить 2694 грн..

Представник ВДВС Розівського РУЮ в
судове засідання не з'явився та прохав
розглянути справу без його участі.

За відсутності в судовому засіданні
державного виконавця, у відповідності
до вимог ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України), фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Вивчивши подання та додані до нього
документи, суд дійшов висновку про те,
що подання задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу».

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець має
право звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням. Тобто,
зазначене звернення здійснюється в
межах повноважень державного
виконавця як посадової особи органу
державної влади.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» (зі змінами)
регулює порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України і
в'їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6
вищевказаного Закону громадянин
України може бути обмежений у праві
виїзду за кордон, якщо відносно нього
діють неврегульовані аліменти,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору у передбачених
законом випадках. Крім того, відповідно
до ч.1 ст.2 вказаного Закону, документом,
що дає право на виїзд з України і в'їзд в
Україну та посвідчує особу громадянина
України під час перебування за її
межами є паспорт громадянина України
для виїзду за кордон.

Відповідно до ст.3771 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За змістом наведених вище норм чинного
законодавства, тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
є винятковим заходом обмеження
особистої свободи фізичної особи, який
застосовується лише при наявності
достатніх підстав вважати, що така
особа ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на неї
відповідним судовим рішенням та його
намір вибути за межі України з метою
невиконання цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у
поданні йдеться лише про наявність
аліментних зобов'язань у ОСОБА_2.
Звертаючись до суду, державний
виконавець ВДВС Розівського РУЮ в
поданні обмежився лише констатацією
факту невиконаних зобов'язань, не
зазначивши конкретно які саме дії
боржника свідчать про ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням суду, доведення яких є
обов'язковою умовою для встановлення
щодо боржника тимчасового обмеження
права виїзду за межі України.

Належних доказів на підтвердження
ухилення боржника від виконання
судового рішення не надано, хоча саме
державний виконавець зобов'язаний
довести суду з наданням відповідних
матеріалів виконавчого провадження
необхідність обмеження
конституційного права боржника у
виконавчому провадженні. Крім того, в
матеріалах справи відсутні дані про те,
що ОСОБА_2 викликався до виконавчої
служби і ухилився від сплати
зобов'язань. До того ж, доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях, а
тому підстави для висновків про
свідоме невиконання рішення суду
боржником відсутні.

Разом з тим, у поданні зазначено, що
державним виконавцем було вжито заходи
примусового виконання рішення суду,
зокрема, накладено арешт на майно
боржника та оголошено заборону на його
відчуження, що не позбавляє державного
виконавця права звернути стягнення на
майно боржника з метою виконання
рішення суду.

До того ж, державним виконавцем не
надано доказів, які б вказували, на те,
що боржник має паспорт громадянина
України для виїзду за кордон. Крім того,
обмеження у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа шляхом заборони перетинати
державний кордон України до виконання
своїх зобов'язань, покладених на нього
відповідним виконавчим листом, як того
просить державний виконавець,
положеннями ст. 6 нормами Закону
України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» (зі змінами) -
не передбачено.

За таких обставин, суд вважає, що
подання про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст.33
Конституції України, ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст.6 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України», ст.3771 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Розівського
районного управління юстиції
Запорізької області Єрошенкової Яніни
Вікторівни про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Розівський районний
суд Запорізької області шляхом подання
в 5-денний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
5-денного строку з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя:
Т.М.Кущ