№ 2/229/429/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року
Дружківський міський суд

Донецької області у складі:

головуючого -судді
Гонтар А.Л.

при секретарі
Костенко В. М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду м.
Дружківка цивільну справу за позовною
заявою публічного акціонерного
товариства комерційний банк
'Приватбанк' до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2014 року ПАТ КБ
"Приватбанк" звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач зазначив, що 16 травня 2006
року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1
укладено договір за №DNH4KP50690027,
відповідно до умов якого відповідач
отримав кредит у розмірі 5183,10грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Позивач цілком виконав зобов'язання
перед боржником, шляхом надання
кредиту, але відповідач, порушив графік
погашення кредиту, внаслідок чого,
утворилась заборгованість, яка станом
на 14.03.2014 року складає 72569,18гривень.

Представник позивача ПАТ КБ
"Приватбанк" не з'явився у судове
засідання, надав заяву з клопотанням
розглядати справу у їх відсутності, на
задоволенні позовних вимог наполягає,
проти винесення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове
засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи його було
повідомлено належним чином, про що в
матеріалах справи є розписки. Заяву з
клопотанням про відкладення розгляду
справи суду не надав, причини неявки
суду не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа забовьязується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
забовьязується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом, встановлено, що між
відповідачем та позивачем 16 травня 2006
року укладено кредитний договір №
DNH4KP50690027, відповідно до якого ОСОБА_1
отримав кредит в розмірі 5183,10гривень зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08%на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Згідно п.4.1 умов кредитного договору
(далі-Умова) за користування кредитом
у період з дати укладання даного
договору до дати погашення кредиту
позичальник щомісяця в період сплати
сплачує відсотки в розмірі,
зазначеному в тарифах та заяві (а.с.7).

Статтею 212 ЦК України, при порушенні
позичальником зобов'язань по
погашенню кредиту, передбачених
заявою та п.п.3.2.2, 3.3.3 даних умов,
позичальник сплачує банку відсотки за
користування кредитом у подвійному
розмірі від розміру зазначених у
тарифах та заяві.

Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони
мають виконувати зобов'язання належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу України.

Ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
між ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідач, укладаючи договір,
погодився з зазначеними в ньому
умовами, оскільки заява (анкета) на
оформлення кредитної картки, заява про
відкриття рахунку і надання послуг з
кредитування підписані ним, в тому
числі і в графі щодо погодження з
умовами і правилами надання
банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою та
тарифами банку, про що виразив свою
згоду.

На час розгляду справи судом сума
заборгованості ОСОБА_1 за кредитним
договором №DNH4KP50690027 від 16 травня 2006
року, враховуючи право позивача
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася,
відповідно до ст. 11 ЦПК України складає
72569,18 гривень, з яких:

-заборгованість за кредитом складає -
4388,11гривень;

-відсотки за кредитом складають - 23555,57
гривень;

- заборгованість по пені складає - 40693,63
гривень;

-штраф (фіксована частина) складає - 500,00
гривень;

-штраф (процентна складова)
складає - 3431,87 гривень.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання;
3) сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно позову банк до заборгованості
відповідача ОСОБА_1 включив -пеню
(штраф) у розмірі 40693,63 гривень.

Відповідно до п. 5.1 Умови при
порушенні позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених заявою та
п.п.3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,15% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки платежу (а.с.8).

Оскільки позичальник ОСОБА_1
порушив строки платежів за
зобов'язаннями як по сплаті кредиту,
так і по сплаті процентів за
користування кредитом, позивач з цього
приводу 02 квітня 2014р. звернувся до суду,
тому відповідач ОСОБА_1 повинен
відповідно до п. 5.1 Умови, та ст. 6, ст. 546,
ст. 549 ЦК України сплатити позивачу пеню
(штраф) , яка на час розгляду справи
судом складає 40693,63 гривень.

Із положення ст.625 ЦК України
вбачається, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу, з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо
інший відсоток не встановлений
договором.

Відповідач порушив умови укладеного
договору, внаслідок чого
заборгованість перед банком за
договором від 16 травня 2006 року на час
розгляду справи судом відповідно до ст.
11 ЦПК України складає 72569,18 гривень.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тобто вимоги банку про повернення
відповідачем кредиту, оскільки він
прострочив строки виконання
зобов'язання, частини кредиту, що
залишилася, та сплати процентів є
такими, що ґрунтуються на законі.

Згідно наданого позивачем
розрахунку заборгованості за
кредитним договором позичальник
ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним
договором згідно графіку погашення
кредиту та процентів належним чином не
виконував, в зв'язку з чим станом на 14
березня 2014 року мав прострочену
заборгованість за кредитом - 72569,18
гривень, з яких:

-заборгованість за кредитом складає -
4388,11гривень;

-відсотки за кредитом складають - 23555,57
гривень;

- заборгованість по пені складає - 40693,63
гривень;

-штраф (фіксована частина) складає - 500,00
гривень;

-штраф (процентна складова)
складає - 3431,87 гривень.

Цей розрахунок заборгованості
відповідає умовам кредитного договору
та відповідачем не спростований.

Відтак, суд, віднаходить
обґрунтованими вимоги банку про
стягнення заборгованості по процентам,
неустойки (штрафу) у вищевказаному
розмірі, що підлягають задоволенню, за
виключенням стягнення штрафу у сумі
500,00 грн., оскільки діючим
законодавством не передбачено
стягнення неустойки у твердій
(фіксованій) грошовій сумі і це, поряд
із штрафом у процентному відношенні, є
видом подвійного застосування
наслідків цивільно-правової
відповідальності за порушення
відповідачем умов кредитного договору.

Таким чином, позов задоволено
шляхом стягнення суми заборгованості,
процентів, пені та інш. з відповідача
в сумі 72069,18 гривень.

Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" із позовних заяв
майнового характеру справляється
судовий збір в розмірі 1% ціни позову,
але не менше 0,2 розмірів мінімальної
заробітної плати і не більш 3 розмірів
мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи встановлено,
що при зверненні до суду позивачем був
сплачений судовий збір у сумі - 725,69
гривень.

Суд, дійшов висновку про
задоволення позовних вимог позивача
про стягнення заборгованості, яка
складає 72069,18 гривень. З цих
задоволених вимог підлягає сплаті
судовий збір у розмірі 725,69 грн., які і
підлягають відшкодуванню позивачу за
рахунок відповідача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212, 213, 214, 215,
218 ЦПК України , ст.ст. 526,625,1050,1054 ЦК
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційний
банк 'Приватбанк' до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
№ DNH4KP50690027 від 16 травня 2006 року -
частково задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає АДРЕСА_1, (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк 'Приватбанк', який знаходиться за
адресою(м. Дніпропетровськ, вул.
Набережна Перемоги 50, поштовий індекс
49094 р/р № 3111, МФО № 305299 код ЗКПО
14360570, заборгованість по кредиту у сумі
72069,18грн., а саме: заборгованість у сумі
4388,11 - гривень; заборгованість за
відсотками у сумі -23555,57 гривень; пеню у
сумі - 40693,63 гривень; штраф у сумі - 3431,87
гривень; на р/р № 0001 - стягнути
судові витрати у розмірі 725,69 грн.

В задоволенні вимог Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк „Приватбанк" про стягнення з
ОСОБА_1 штрафу у фіксованому розмірі
500,00 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду Донецької
області через Дружківський міський суд
протягом десяти днів після оголошення
рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
А. Л. Гонтар