Провадження № 4-с/750/9/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2014 року
м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого – судді Супруна О.П.,

при секретарі – Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві ОСОБА_2,

заінтересована особа – Публічне
акціонерне товариство «БАНК «ТАВРИКА»,

в с т а н о в и в :

17 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду зі скаргою на дії головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві ОСОБА_2

У зв’язку з безпідставною відмовою
суб’єкта оскарження в прийнятті до
виконання виконавчого листа
Деснянського районного суду м.
Чернігова № 750/999/13-ц заявник просив:

- визнати дії суб’єкта оскарження по
відмові у відкритті виконавчого
провадження незаконними;

- зобов’язати суб’єкта оскарження
відкрити виконавче провадження на
підставі виконавчого листа
Деснянського районного суду № 750/999/13-ц
від 12 листопада 2013 року.

Заявник, представник заінтересованої
особи та суб’єкт оскарження до суду не
з’явилися. Заявник просив розглядати
справу за його відсутності,
заінтересована особа та суб’єкт
оскарження про причини своєї неявки
суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням
апеляційного суду Чернігівської
області від 10 квітня 2013 року стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«БАНК «ТАВРИКА» на користь ОСОБА_1
заборгованість в розмірі 9830 грн. 14 коп.
На підставі вказаного рішення
Деснянським районним судом міста
Чернігова видано виконавчий лист №
750/999/13-ц, який стягувачем пред’явлено
для примусового виконання до відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві.

Постановою суб’єкта оскарження від 16
липня 2013 року в прийнятті виконавчого
листа про стягнення заборгованості в
розмірі 9830 грн. 14 коп. і відкритті
виконавчого провадження відмовлено з
підстав, передбачених пунктом 6-1
частини 1 статті 26 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі за
текстом – Закон).

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 03 жовтня 2013 року визнано
неправомірними дії головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві ОСОБА_2 щодо
відмови у відкритті виконавчих
проваджень на підставі виконавчих
листів Деснянського районного суду №
750/999/13-ц про стягнення з Публічного
акціонерного товариства «БАНК
«ТАВРИКА» на користь ОСОБА_3
заборгованості в розмірі 9830 грн. 14 коп.
і судових витрат в розмірі 317 грн. 38 коп.,
а також винесені нею постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження на підставі вказаних
виконавчих листів від 16.07.2013 року.
Зобов’язано головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві ОСОБА_2 відкрити виконавчі
провадження на підставі виконавчих
листів Деснянського районного суду м.
Чернігова № 750/999/13-ц.

12 листопада 2013 року заявник отримав
новий виконавчий лист, у зв’язку з
пошкодженням першого, та звернувся до
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві із заявою про
відкриття виконавчого провадження.

Постановою суб’єкта оскарження від 04
грудня 2013 року в прийнятті виконавчого
листа про стягнення заборгованості в
розмірі 9830 грн. 14 коп. і відкритті
виконавчого провадження відмовлено з
підстав, передбачених пунктом 6-1
частини 1 статті 26 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі за
текстом – Закон).

Вирішуючи скаргу по суті суд виходить з
наступного.

Відповідно до пункту 6-1 частини 1 статті
26 Закону, державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно частини 5 цієї ж статті, в разі
відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі пункту 6-1
частини 1 статті 26 Закону державний
виконавець у постанові зазначає
найменування господарського суду, у
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство боржника, номер справи про
банкрутство, а також роз’яснює
стягувачу його право звернутися до
цього суду з відповідною заявою для
задоволення своїх вимог під час
ліквідаційної процедури спільно з
іншими кредиторами.

З аналізу положень пункту 6-1 частини 1
та частини 5 статті 26 Закону вбачається
висновок, що відмова у відкритті
виконавчого провадження із вказаних у
постанові підстав, можлива лише в разі
порушення господарським судом у
відношенні боржника справи про
банкрутство. При цьому обов’язковим
елементом постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження є
зазначення в ній найменування
господарського суду, у провадженні
якого перебуває справа про банкрутство
боржника, та номеру справи про
банкрутство.

Як убачається з мотивувальної частини
оскаржуваної постанови, боржник
перебуває не в стадії банкрутства, яка
здійснюється лише в судовому порядку, а
в стадії ліквідації – на підставі
постанови Національного банку України.
Втім, зазначені процедури припинення
юридичної особи не є тотожними,
оскільки їх проведення регулюється
різними законами.

За таких обставин, у суб’єкта
оскарження не було правових підстав
для відмови стягувачеві в прийнятті
виконавчого листа № 750/999/13-ц про
стягнення з ПАТ «БАНК «ТАВРИКА» на
користь ОСОБА_1 заборгованості в
розмірі 9830 грн. 14 коп., та відкритті
виконавчого провадження з підстав,
передбачених пунктом 6-1 частини 1
статті 26 Закону.

За змістом частини 2 статті 387 ЦПК
України, у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов’язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим способом поновлює його порушені
права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд вважає
необхідним захистити порушені права
стягувача шляхом визнання незаконною
відмови суб’єкта оскарження у
відкритті виконавчого провадження на
підставі виконавчого листа
Деснянського районного суду міста
Чернігова № 750/999/13-ц, визнання
незаконною постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
04 грудня 2013 року, та зобов’язання
суб’єкта оскарження відкрити
виконавчі провадження за вказаним
виконавчим листом.

Таким чином, скарга підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 10, 208 - 210, 293, 383 - 387 ЦПК
України, суд

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на дії та постанови
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві ОСОБА_2 –
задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві ОСОБА_2 щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі виконавчого
листа Деснянського районного суду №
750/999/13-ц про стягнення з Публічного
акціонерного товариства «БАНК
«ТАВРИКА» на користь ОСОБА_1
заборгованості в розмірі 9830 грн. 14 коп.,
а також винесену нею постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження на підставі вказаного
виконавчого листа від 04 грудня 2013 року.

Зобов’язати головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві ОСОБА_2 відкрити виконавче
провадження на підставі виконавчого
листа Деснянського районного суду м.
Чернігова № 750/999/13-ц про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«БАНК «ТАВРИКА» на користь ОСОБА_1
заборгованості в розмірі 9830 грн. 14 коп.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя

О.П. Супрун