У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
стягнення заборгованості із
заробітної плати та відшкодування
моральної шкоди за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Іллічівського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 20
січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 14 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») та, неодноразово
збільшуючи позовні вимоги, просила суд
стягнути з відповідача на її користь не
виплачену на час її звільнення,
19 березня 2013 року, недоплачену
заробітну плату за серпень 2012 року в
розмірі 835 грн 84 коп.; заборгованість з
оплати в період тимчасової
непрацездатності за 4 дні грудня 2010
року в розмірі 1 361 грн 56 коп. і за 3 дні
вересня 2012 року в розмірі 1 634 грн 04 коп.;
невиплачені добові за час відряджень
за 9 днів у розмірі 430 грн; середній
заробіток за час затримки розрахунку в
розмірі 52 391 грн 44 коп.; 1 650 грн на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Іллічівського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 20
січня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 14 березня 2014 року, позов
задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ
«ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 належні
їй при звільненні суми в розмірі 3 428 грн
60 коп., середній заробіток за час
затримки розрахунку в розмірі 52 847 грн 93
коп. та 1 тис. грн на відшкодування
моральної шкоди. У решті позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить оскаржувані
судові рішення скасувати, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
й процесуального права, та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суди на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшли до правильного висновку про те,
що при звільненні ОСОБА_4 відповідач не
повністю здійснив з нею розрахунок, у
зв'язку з чим стягнув з нього
недоплачені суми, правильно
застосувавши норми КЗпП України та
відповідне законодавство, вірно
визначивши середній заробіток.

Доводи касаційної скарги щодо
неврахування істотності суми
заборгованості порівняно із середнім
заробітком не є підставою для
скасування судових рішень, оскільки
аналіз ст. 117 КЗпП України вказує на те,
що це є правом, а не обов'язком суду,
виходячи із конкретних обставин
справи.

Крім того, встановлено, що середній
заробіток за час затримки розрахунку
стягнуто пропорційно задоволених
вимог (80%).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 20
січня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 14
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта