У Х В А Л А

іменем україни

2 липня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого
Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Червинської М.Є.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» (далі -
ПрАТ «СК «Провідна»), третя особа -
ОСОБА_5, про відшкодування майнової та
моральної шкоди завданої джерелом
підвищеної небезпеки за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду Луганської області від 22 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 22 жовтня 2011 року на вул.
Ломоносова у м. Луганську сталася
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) за участю належного йому
автомобіля HYUNDAY ACCENT, реєстраційний
номер НОМЕР_1, та
автомобіля DAEWOO NEXIA, реєстраційний номер
НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_5, під
керуванням ОСОБА_4 Унаслідок вказаної
ДТП, належний йому автомобіль зазнав
механічних пошкоджень. Згідно
розрахунків, проведених ПрАТ «СК
«Провідна», сума страхового
відшкодування склала 12 тис. грн.
Постановою Артемівського районного
суду м. Луганська від 17 січня 2012 року
ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
адміністративних правопорушень,
передбачених ст. 124, ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу, ОСОБА_5,
була застрахована у ПрАТ «СК
«Провідна». ОСОБА_3 звернувся до
страхової компанії із заявою про
виплату страхового відшкодування,
однак йому було відмовлено у
здійсненні страхової виплати з підстав
відсутності інформації щодо
законності експлуатації ОСОБА_4
автомобіля. Позивач вважав таку
відмову незаконною, оскільки винний у
ДТП, ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва
про реєстрацію автомобіля DAEWOO NEXIA, має
право керування зазначеним
автомобілем. Також позивач зазначав, що
пошкодженням належного йому
транспортного засобу йому завдано
моральну шкоду, розмір якої оцінив у 5
тис. грн.

У зв'язку з цим позивач просив суд
стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на його
користь 12 тис. грн страхового
відшкодування; стягнути з ОСОБА_4 на
його користь 5 тис. грн на відшкодування
моральної шкоди, а також понесені ним
судові витрати.

Рішенням Артемівського районного суду
м. Луганська від 7 листопада 2013 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на
користь ОСОБА_3 суму страхового
відшкодування в розмірі 11 270 грн 02 коп.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2
тис. грн на відшкодування моральної
шкоди. Вирішено питання про розподіл
судових витрат. У задоволенні решти
позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 22 січня 2014 року рішення
районного суду змінено: скасовано в
частині стягнення з ПрАТ «СК
«Провідна» на користь ОСОБА_3 суми
страхового відшкодування та ухвалено в
цій частині нове рішення про відмову у
позові. Вирішено питання розподілу
судових витрат. В іншій частині рішення
суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
відсутність у ОСОБА_4 у момент скоєння
ДТП, посвідчення водія не свідчить про
експлуатацію ним транспортного засобу
без законних підстав, вказує на
наявність в його діях ознак
адміністративного правопорушення, а
тому дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині стягнення суми страхового
відшкодування зі страховика.

Такі висновки є правильними,
відповідають вимогам закону, а наданим
сторонами доказам судом дана правильна
оцінка (ст. 212 ЦПК України).

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення з ПрАТ «СК «Провідна»
страхового відшкодування та ухвалюючи
в цій частині нове рішення про відмову
у позові, виходив з того, що ОСОБА_4, як
особа, винна у ДТП, керував автомобілем
без посвідчення водія, тобто не на
законних підставах, відтак, зазначена
ДТП не є страховим випадком, у зв'язку з
чим вимоги про стягнення із страховика
страхового відшкодування є
необґрунтованими.

Проте погодитись із таким висновком
апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 22 жовтня 2011 року
на вул. Ломоносова у м. Луганську
сталася ДТП за участю належного ОСОБА_3
автомобіля HYUNDAY ACCENT, реєстраційний
номер НОМЕР_1, та автомобіля DAEWOO NEXIA,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_4
Унаслідок вказаної ДТП, належному
позивачу автомобілю були завдані
механічні пошкодження.

Згідно звіту про оцінку від 1 грудня 2011
року вартість відновлювального
ремонту становить 11 770 грн 02 коп. (а. с.
46-51).

Постановою Артемівського районного
суду м. Луганська від 17 січня 2012 року
ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
адміністративних правопорушень,
передбачених ст. 124, ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 за шкоду, заподіяну
забезпеченим транспортним засобом -
автомобілем DAEWOO NEXIA, реєстраційний
номер НОМЕР_2, застрахована у ПрАТ «СК
«Провідна».

Згідно свідоцтва про реєстрацію даного
автомобіля, ОСОБА_4 має право керування
указаним транспортним засобом (а. с. 10).

Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо він
керував транспортним засобом без
права на керування транспортним
засобом відповідної категорії (п. п. б п.
38.1.1. ст. 38 Закону).

Ухвалюючи рішення, апеляційний суд
вказаних вимог закону не врахував, не
звернув уваги, що ОСОБА_4 мав право
керування забезпеченим транспортним
засобом, сама по собі відсутність у
нього посвідчення водія не може бути
розцінена як керування не на законних
підставах, оскільки він зазначений у
свідоцтві про реєстрацію автомобіля
DAEWOO NEXIA, як особа, яка має право
керування вказаним автомобілем.

Крім того, з листа Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг № 1426/13-12 від 14 червня 2012 року
убачається, що в діях ПрАТ «СК
«Провідна» є ознаки порушення
законодавства у сфері фінансових
послуг.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд,
неправильно застосувавши норми
матеріального права, безпідставно
скасував рішення суду першої
інстанції, ухвалене згідно із законом.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом було
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Луганської
області від 22 січня 2014 року скасувати,
рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 7 листопада 2013 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О.
Лесько

М.Є.
Червинська

В.А.
Черненко