Ухвала

Іменем України

26 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ткачука О.С. Колодійчука В.М.
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 в
інтересах малолітнього сина ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи:
Новозаводська районна у м. Чернігові
рада, приватний нотаріус
Чернігівського міського нотаріального
округу ОСОБА_9, про визначення
правочинів недійсними за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 16 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 26 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_5, звернувся до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
05 червня 2008 року його дружина, ОСОБА_6,
уклала із ОСОБА_7 договір позики,
відповідно до умов якого отримала
грошові кошти у розмірі 6 тис. грн. На
забезпечення виконання умов цього
договору вона уклала договір іпотеки,
предметом якого є об'єкт незавершеного
будівництва та земельна ділянка,
розташовані по АДРЕСА_1. В подальшому
вона уклала ще три договори відносно
зазначеної нерухомості, а саме 06 жовтня
2009 року уклала договір про задоволення
вимог іпотекодержателя, а 06 лютого 2010
року - договір іпотеки та договір про
задоволення вимог іпотекодержателя.
Посилаючись на те, що наведені договори
відносно нерухомості були укладені без
дозволу органів опіки і піклування,
позивач просив визнати їх недійсними.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 16 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 26 лютого 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4, яка діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_5,
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, й ухвалити
нове рішення про задоволення його
позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
на підставі поданих сторонами
документів, які належним чином оцінені
(ст. 212 ЦПК України), дійшли до
правильного висновку про те, що
підстав, передбачених ст. ст. 209, 215, ЦК
України, ст. 17 Закону України «Про
охорону дитинства», для визнання
недійсними укладених дружиною
позивача, ОСОБА_6, у грудні 2008 року
договору іпотеки незакінченого
будівництвом житлового будинку та
земельної ділянки і в подальшому
договору про задоволення вимог
іпотекодержателя немає.

При цьому суди вірно виходили із того,
що права малолітньої дитини порушені
не були, оскільки як житловий об'єкт
нерухомості будинок зареєстрований не
був, він не був житловим, а також із
того, що на час ухвалення рішення у
даній справі існує преюдиційне рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 06 березня 2013 року, що
набрало законної сили після перегляду
в апеляційному та касаційному порядку,
щодо відмови ОСОБА_4 у визнанні
недійсними тих самих договорів із тих
же підстав.

Доводи касаційної скарги про неналежне
повідомлення апеляційним судом ОСОБА_4
про дату, час та місце розгляду справи
безпідставні, так як його представник
ОСОБА_10 була завчасно повідомлена про
судове засідання (а.с. 124). При цьому у
відповідності до ч. 5 ст. 76 ЦПК України
вручення судової повістки
представникові особи, яка бере участь у
справі, вважається врученням повістки
і цій особі.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 16 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 26 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ткачук О.С. Колодійчук В.М.
Фаловська І.М.