Справа № 473/5762/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"14" січня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області у складі: головуючої судді -
Ротар М.М., при секретарі - Попенко О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Вознесенську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дружини

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на своє утримання, в якій
вказала, що з 18 січня 1974 року до 08.10.2013
року вона перебувала у шлюбі з
відповідачем. Від даного шлюбу
неповнолітніх дітей вони не мають.

Позивачка не працює, є інвалідом ІІ
групи за загальним захворюванням з 2000
року, отримує пенсію по інвалідності
Стан її здоров'я не дозволяє їй
працювати та забезпечити себе всім
необхідним.

Відповідач працює та має можливість
надавати позивачу матеріальну
допомогу, тому позивачка просить суд
стягувати з відповідача аліменти на її
утримання в розмірі 1000 грн. щомісяця.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
в судовому засіданні заперечували
проти задоволення позовних вимог,
пояснили, що позивачка не надала
належних доказів, що вона потребує
матеріальної допомоги, крім того вона
отримує пенсію яка відповідає
встановленому законодавством
прожитковому мінімуму, має депозитні
рахунки.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши інші докази по
справі, суд дійшов висновку, що позов
задоволенню не підлягає з таких причин.

Згідно ч.2 ст.75 СК України, право
на утримання ( аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.76 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
особи на утримання, яке виникло у неї за
час шлюбу.

Як встановлено судом, сторони
перебували у шлюбі з 18.01.1974 по 08.10.2013
рік. Позивачка, згідно виписки із акта
огляду МСЕК №008926 є інвалідом ІІ групи
безсрочно, за загальним захворюванням
(копія виписки в матеріалах справи).
Згідно довідки УПФУ в м.Вознесенську та
Вознесенському районі від 06.12.2013 року
позивачка ОСОБА_1 знаходиться на
обліку в УПФУ та отримує пенсію по
інвалідності внаслідок загального
захворювання інвалідам ІІ групи в
розмірі 1057,74грн. (довідка в матеріалах
справи).

Відповідач працює в
Вознесенській дистанції колії №13 і
його середній заробіток, згідно
довідки № 34 складає 3092 грн.

Частина 4 статті 75 СК України вказує на
те, що один із подружжя є таким, що
потребує матеріальної допомоги, якщо
заробітна плата, пенсія, доходи від
використання його майна, інші доходи,
не забезпечують йому прожиткового
мінімуму, встановленого законом, який з
1 грудня 2013 року для осіб, які втратили
працездатність, становить - 949 гривень.
(ст..7 З.У. «Про державний бюджет на 2013
рік»).

На підставі цієї норми закону
відповідач грунтує свої заперечення,
пов'язуючи позивача зі статусом особи,
що не потребує матеріальної допомоги.
Суд вважає дані заперечення
обгрунтованими діючим законодавством.

Крім цього відповідач зазначає та
надає довідку ПАТ «Державний ощадний
банк України», яка підтверджує, що на
ім'я ОСОБА_1 відкритий депозитний
рахунок на суму 20900 грн. , що також не
заперечується позивачем. До того ж на
протязі 2013 року позивачем ОСОБА_1 були
закриті п'ять депозитних рахунків, з
яких позивачем було знято грошові
кошти на суму 5440 дол.США та 97022,58 грн.
(довідка від 21.11.2013 року, міститься в
матеріалах справи).

В судовому засіданні також було
встановлено, що відповідач оплачує
навчання їх спільної доньки ОСОБА_4, яка
навчається у Дніпропетровському
національному університеті
залізничного транспорту імені
академіка В.Лазаряна, що
підтверджується відповідними
квитанціями, які містяться в
матеріалах справи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що будь-яких доказів
того, що позивач потребує матеріальної
допомоги по підставах ст. 76 СК України
суду не надано, суд вважає, що відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212, 213,214,215, ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дружини - відмовити у повному
обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів після проголошення рішення.

Суддя: М.М.
Ротар