АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6619/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3797/14
Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л.
Доповідач Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2014 року м. ПолтаваАпеляційний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ХІЛЬ Л.М., ЧІЧІЛЯ В.А.,

за участю секретаря - САМОЙЛОВОЇ М.Д.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні провадження за апеляційною
скаргою Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Залізничні шляхи" на рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 6 листопада 2014 року у справі за
позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Залізничні шляхи" до Першої міської
клінічної лікарні, ОСОБА_1, за участю
третьої особи - ОСОБА_2, про визнання дій
лікаря щодо внесення відомостей до
виписки з медичної картки, листка
непрацездатності неправомірними,
визнання недійсним листа
непрацездатності.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь
судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року ПрАТ «Страхова
компанія «Залізничні шляхи»
звернулось до суду з позовом, у якому
зазначало, що з 25.11.13 року за
ініціативою позивача договір
добровільного страхування від
нещасних випадків №02/86 від 7.10.13 року,
який укладався з ОСОБА_2, було
достроково розірвано.

У березні 2014 року завідуючий
травматологічного відділення першої
міської лікарні ОСОБА_1 склав медичні
документи, внісши до них, на думку
позивача, неправдиві відомості
стосовно діагнозу ОСОБА_2 та
перебування останнього на
стаціонарному лікуванні у період з 17
лютого по 26 березня 2014 року.

Зазначені документи ОСОБА_2 подав до
страхової компанії разом з заявою про
отримання страхового відшкодування.

25.04.14 року позивачем повідомлено ОСОБА_2
про результати розгляду його заяви на
страхове відшкодування та нагадало про
факт дострокового розірвання договору
страхування та повернення страхового
платежу у повному обсязі шляхом
внесення його на депозит нотаріуса.

У подальшому ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ПрАТ «Страхова компанія
«Залізничні шляхи» про стягнення
відшкодування у розмірі 8 000 000 грн., у
свою чергу, страховою компанією було
подано зустрічну позовну заяву про
визнання договору страхування
достроково припиненим з 25 листопада 2013
року.

У ході розгляду вищевказаної справи, до
суду було надано копію медичної карти
стаціонарного хворого №1180 на ім'я
ОСОБА_2, при ознайомленні з якою,
представником страхової компанії було
виявлено численні порушення щодо
правильності ведення медичної
документації, невідповідності
встановлених діагнозів клінічній
картині захворювань, а також
підроблення даних лабораторних та
інструментальних методів діагностики.

У висновку комісії по перевірці якості
надання медичної комісії від 11.07.14 року,
створеної наказом по 1-й Міській
клінічній лікарні №364 від 8.07.14 року, за
результатами службового розслідування
зазначено про незадовільне ведення
первинної медичної документації,
необґрунтовано тривалий термін
лікування хворого в умовах стаціонару,
невиконання додаткових методів
обстеження, що підтверджують
встановлений клінічний діагноз,
непроведення загально клінічних
досліджень в умовах лікарні та
відсутності запису в операційному
журналі про оперативне втручання.

Крім того, за фактом перебування на
стаціонарному лікуванні на ім'я ОСОБА_2
було виписано листок непрацездатності
серія АГО №052379, у якому зазначено, що
останній працює в ДП НАК «Надра України
Полтаванафтогазгеологія».

Між тим, Полтавським обласним
відділенням Фонду соцстраху
тимчасової втрати працездатності
Полтавської ОДА повідомлено, що
матеріальне забезпечення згідно
вказаного листа непрацездатності не
видавалося, з чого позивачем
вбачається, що ОСОБА_2 не працював в ДП
НАК «Надра України
Полтаванафтогазгеологія» та не мав
право на отримання листка
непрацездатності.

З цих підстав, страхова компанія
просила визнати дії лікаря Першої
міської клінічної лікарні м. Полтави
ОСОБА_1 неправомірними, що виражались у
безпідставному внесенні неправдивих
відомостей стосовно діагнозу ОСОБА_4,
проведення 26.02.14 року йому операції та
перебування на стаціонарному
лікуванні в період з 17 лютого по 26
березня 2014 року до виписки із медичної
карти №1180 від 26.03.14 року, листка
непрацездатності серії АГО №052379 від
26.03.14 року, також просила визнати
недійсним вказаний лист
непрацездатності.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 6 листопада 2014 року у позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі порушено питання
про скасування рішення з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи та неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права і ухвалення
нового рішення про задоволення позову
у повному обсязі та визнати дії лікаря
неправомірними, а листок
непрацездатності - недійсним.

У судовому засіданні представники
апелянта підтримали вимоги
апеляційної скарги, просили їх
задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі представник Першої
міської лікарні м. Полтави та ОСОБА_1
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги.

3-я особа ОСОБА_2 проти скарги
заперечував та прямо вказав на одного з
представників позивача ГУБАРЬКОВУ Н.Л.,
як особу, яка була присутня від
страхової компанії поряд із ним до і
після проведення операції.

Апеляційний суд, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду у межах заявлених вимог
та доводів апеляційної скарги, вважає,
що остання задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційної
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено
фактичні обставини укладення договору
особистого страхування між позивачем
та 3-ю особою ОСОБА_2 №02/86 від 7.10.13 року,
предметом якого є майнові інтереси,
пов'язані з життям, здоров'ям та
працездатністю застрахованої особи.

Із справи вбачається, що 26.03.14 року 1-ю
міською клінічною лікарнею м. Полтави
видано ОСОБА_2 листок непрацездатності
серії АГО №052379 про перебування
останнього на стаціонарному лікуванні
з 17.02.14 року по 26.03.14 року з невиробничою
травмою.

Також, з виписки із медичної карти
амбулаторного (стаціонарного) хворого
від 26.03.14 року №1180 слідує, що ОСОБА_2
знаходився у травматологічному
відділені вищевказаної установи з
17.02.14 року по 26.03.14 року з діагнозом -
післятравматичний розрив ротаційної
манжети лівого плеча в сухожильній
частині над останнього м'язу, з явищами
підакроміально-піддельтоподібного
бурситу зліва, гемартроз лівого
колінного суглобу.

16.04.14 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ
«Страхова компанія «Залізничні шляхи»
за виплатою страхового відшкодування
за договором добровільного
страхування від нещасних випадків №02/86
від 7.11.13 року, предметом якого
є життя, здоров'я та працездатність
застрахованої особи.

Дана заява страховою компанією
залишена без задоволення.

Відмова у виплаті страхового
відшкодування ПрАТ
«Страхова компанія «Залізничні шляхи»
обґрунтована тим, що договір
добровільного страхування, за яким
ОСОБА_2 просив виплатити страхове
відшкодування, розірвано.

У серпні 2014 року комісією управління
охорони здоров'я виконавчого комітету
Полтавської міської ради проведено
службову перевірку якості надання
медичної допомоги ОСОБА_2 та виявлено
ряд порушень у веденні медичної
карти стаціонарного хворого.

Звертаючись до суду з даним позовом,
ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні
шляхи» посилається на те, що надані
ОСОБА_2 документи на підтвердження
настання страхового випадку (виписка з
медичної картки №1180 від 26.03.14 року, лист
непрацездатності серії АГО №052379
від 26.03.14 року) містять неправдиві
відомості, зокрема, стосовно діагнозу
ОСОБА_4, проведення операції та
перебування на стаціонарному
лікуванні.

З цих підстав, просить визнати дії
лікаря Першої міської клінічної
лікарні м. Полтави неправомірними, а
лист непрацездатності - недійсним.

Статтею 16 ЦК України визначено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
визнання правочину недійсним.

Таким чином, захист порушеного права
можливий будь-яким способом, що є
адекватним змісту такого права та дає
можливість захистити його.

Відповідно до п. 1 Інструкції про
порядок заповнення листка
непрацездатності, затвердженої
наказом від 3.11.04 року №532/274/136-ос/1406
Міністерства охорони здоров'я України,
Міністерства праці та соціальної
політики України, Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, листок
непрацездатності - це
багатофункціональний документ, який є
підставою для звільнення від роботи у
зв'язку з непрацездатністю та з
матеріальним забезпеченням
застрахованої особи в разі тимчасової
непрацездатності, вагітності та
пологів.

З огляду на викладене, листок
непрацездатності не є правочином та не
може визнаватися недійсним за
правилами недійсності правочину
(параграф 2 глави 16 розділу IV ЦК
України).

Також вищевказана Інструкція про
порядок заповнення листка
непрацездатності та Інструкції про
порядок видачі документів, що
засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян,
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 13.02.01 року
№455, взагалі не містить положень, у яких
випадках лист непрацездатності може
визнаватися недійсним.

Крім того, з листа ПрАТ «Страхова
компанія «Залізничні шляхи» за вих.
№21/В3 від 3.03.14 року вбачається, що
страхова компанія припинила розгляд
повідомлення від 19.02.14 року ОСОБА_5,
поданого в інтересах довірителя
ОСОБА_2, про настання нещасного випадку,
та її проінформовано, що договір
добровільного страхування від
нещасних випадків №02/86 від 7.10.13 року
був достроково розірваний за вимогою
ПрАТ СК «Залізничні шляхи»
та припинив свою дію з 25.11.13 року.

Тобто, форма та зміст листка
непрацездатності не була підставою для
відмови у виплаті страхового
відшкодування.

У свою чергу, у позовній заяві
зазначено, що обставина звернення
страхової компанії до суду з даним
позовом фактично обумовлена розглядом
у Октябрському районному суді м.
Полтави іншої цивільної справи за
позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхова
компанія «Залізничні шляхи» про
стягнення страхового відшкодування у
розмірі 8 000 000,00 грн. та зустрічного
позову страховика до ОСОБА_6 про
визнання договору страхування від
нещасних випадків недійсним.

З огляду на вимоги ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підстави своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

За змістом ч. 1 ст. 179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Посилання страхової компанії
недостовірність (фальшивість) наданих
ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхова компанія
«Залізничні шляхи» документів для
виплати страхового відшкодування є
лише припущеннями позивача, які не
підтверджується належними й
допустимими доказами.

У свою чергу, з'ясування обставин
оперативного хірургічного втручання,
його локалізації та часу проведення
операції потребує спеціальних знань у
галузі медицини.

Між тим, як у суді 1-ї інстанції, так і у
суді апеляційної інстанції
представники страхової компанії
категорично заперечували проти
призначення проведення
судово-медичної експертизи.

Посилання позивача, що ОСОБА_2 підмовив
завідувача травматологічного
відділення першої міської лікарні
ОСОБА_1 скласти та видати йому
підроблені медичні документи про
проведення йому операції та
перебування на стаціонарному
лікуванні для отримання страхового
відшкодування, за відсутності у справі
вироку у кримінальному провадженні
щодо вказаних обставин, є
безпідставним.

Водночас, наявність незначних порушень
у веденні медичної карти стаціонарного
хворого не може підтверджувати
вчинення лікарем неправомірних дій чи
підроблення медичної документації.

Таким чином, у справі не надано
переконливих доказів на підтвердження
позовних вимог страхової компанії.

З урахуванням викладеного, місцевий
суд дійшов обґрунтованого висновку
щодо відсутності підстав для
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
листок непрацездатності порушує права
апелянта, оскільки породжує обов'язок
сплати страхової суми, суперечить
чинному законодавству.

Статтею 1 Закону України «Про
страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та
юридичними особами страхових платежів
(страхових внесків, страхових премій)
та доходів від розміщення коштів цих
фондів.

Системний аналіз ст. 1 Закону України
«Про страхування» та страхового
договору №02/86 від 7.10.13 року свідчить
про те, що підставою для виплати
страхової суми є страховий випадок, а
не листок непрацездатності.

Страховий випадок підтверджується
документами, виданим компетентними
органами у встановленому законом
порядку медичними закладами, комісією
МСЕК, судом.

Твердження апелянта щодо фіктивності
листка непрацездатності у зв'язку з
відсутністю трудових відносин ОСОБА_2
із ДП НАК «Надра України
Полтаванафтогазгеологія» не
відповідає матеріалам справи.

Апеляційним судом оглянуто у судовому
засіданні оригінал трудової книжки, де
є запис про прийняття на роботу
директором ДП НАК «Надра України
Полтаванафтогазгеологія» та відсутній
запис про звільнення, рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
від 30 квітня 2014 року та відповідний
наказ Голови правління ДП НАК «Надра
України Полтаванафтогазгеологія» про
поновлення ОСОБА_2 на роботі.

Решта доводів апеляційної скарги є
несуттєвими та фактично зводяться до
переоцінки обставин справи, які
всебічно, повно і об'єктивно досліджені
судом першої інстанції, та яким надана
належна правова оцінка.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що підстави для зміни чи
скасування рішення місцевого суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307-308, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Залізничні шляхи" відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 6 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
С.Ю. МАРТЄВ

Судді :
Л.М. ХІЛЬ

В.А. ЧІЧІЛЬ

З оригіналом згідно:

суддя
С.Ю. МАРТЄВ