РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30.05.2014 Франківський
районний суд м. Львова

в складі:

головуючого - судді
Ванівського Ю.М.,

при секретарі
Радченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить стягнути з
відповідача вартість квартири в сумі 164
851 грн., 10000 грн. моральної шкоди, 500 грн. -
вартість звіту про оцінку об'єкта
нерухомості, 1748 грн. судового збору та
2000 грн. витрат на надання юридичної
допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що на підставі
договору купівлі-продажу від 11.10.2004
року він придбав у ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_1. 10 грудня 2013 року ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
було залишено без змін рішення
Шевченківського районного суду
м.Львова від 11 червня 2012 року про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 14.07.2004р.,
видане відповідачу ОСОБА_2 Третьою
Львівською державною нотаріальною
конторою, скасування реєстрації права
власності на спірну квартиру за ОСОБА_2
та позивачем, витребування спірної
вкартири з чужого незаконного
володіння ОСОБА_1, позбавлення ОСОБА_3
та неповнолітнього ОСОБА_4 права
користування спірною квартирою шляхом
зняття їх з реєстраційного обліку та
виселення без надання іншого житла,
визнання за ОСОБА_5 права власності на
квартриру АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі-продажу
квартири від 11.10.2004р. з ОСОБА_2,
позивачем сплачено вартість квартири в
сумі 12600 грн. Згідно звіту про оцінку
об'єкта нерухомості від 20.01.2014р. в даний
час ринкова вартість квартири складає
164 851 грн.

Позивач та його представник в судове
засідання не з'явилися, однак подали до
суду клопотання про розгляд справи у
їхній відсутності. Позовні вимоги
підтримують повністю, не заперечують
проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини своєї неявки суд
не повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.224
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані суду докази в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як видно з договору купівлі-продажу
квартири від 11.10.2004 року /а.с. /, ОСОБА_1
придбав у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 10.12.2013р. залишено без змін рішення
Шевченківського районного суду
м.Львова від 11.06.2012р., яким визнано
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 14.07.2004р.,
видане відповідачу ОСОБА_2, витребувано
у ОСОБА_1 вказану квартиру, скасовано
реєстрацію права власності на вказану
квартиру за ОСОБА_1, виселено позивача
та членів його сім'ї з вказаної
квартири та визнано право власності на
квартиру за ОСОБА_5 /а.с. /.

Згідно п.2 ст.216 ЦК України, у разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.661 ЦК України, у разі
вилучення за рішенням суду товару у
покупця на користь третьої особи на
підставах, що виникли до продажу
товару, продавець має відшкодувати
покупцеві завдані йому збитки, якщо
покупець не знав або не міг знати про
наявність цих підстав.

Згідно звіту про незалежну оцінку
майна від 20.01.2014р. в даний час ринкова
вартість квартири складає 164 851 грн. /а.с.
/.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
дотримуючись принципів розумності та
справедливості, суд приходить до
переконання, що позов є обґрунтованим,
оскільки позивачу, як покупцю
нерухомого майна було завдано збитків
шляхом витребування у нього квартири
АДРЕСА_1, а тому з відповідача слід
стягнути вартість витребуваної
квартири.

Щодо вимоги про стягнення з
відповідача 500 грн. вартості звіту про
оцінку об'єкта нерухомості, то в цій
вимозі слід відмовити, оскільки
позивачем не надано жодного доказу на
підтвердження оплати вартості звіту у
вказаній сумі.

При вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд вважає
, що він підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою розуміють як
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній особі незаконними
діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» при вирішенні спору
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди обов'язковому
з'ясуванню підлягає наявність такої
шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи
внаслідок витребування у позивача
квартири, яку він придбав, як
добросовісний набувач, останньому
було завдано моральних страждань,
оскільки він з 2006 року по вині
відповідача був учасником судового
спору, в результаті розгляду якого у
нього витребувано квартиру, на даний
час він змушений винаймати житло,
оскільки відповідач не повертає йому
коштів за придбану квартиру. А відтак
позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди підлягають
задоволенню частково. Суд вважає, що
моральна шкода в розмірі 10000 грн. є
необґрунтованою, а тому з відповідача
слід стягнути моральну шкоду в розмірі
5000 грн., в решті позову про стягнення
моральної шкоди слід відмовити.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 212-215,224ЦПК
України, ст.16, 23,216, 386, 661,1167 ЦК України,
суд

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 164851
(сто шістдесят чотири тисячі вісімсот
п'ятдесят одну) гривню, 2000 (дві тисячі)
гривень - витрат на правову допомогу, 1748
(одна тисяча сімсот сорок вісім)
гривень - судових витрат по справі та 5000
(п'ять тисяч) гривень - моральної шкоди.

В решті вимог відмовити.

На рішення суду бути подана апеляційна
скарга протягом 10-ти днів після його
оголошення.

Суддя:
Ванівський Юрій Михайлович