АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1522/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 44 Пироженко С. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Храпко В. Д. УХВАЛА
03 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоХрапко В. Д. суддівНовіков
О. М. , Дмитренко М. І. при
секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 07 квітня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 , третя особа: Управління
державної міграційної служби в
Черкаській області про виселення та
зняття з реєстрації , -
в с т а н о в и л а :
У січні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_7 про виселення
та зняття з реєстрації, посилаючись на
те, що вона разом з відповідачем
проживала у зареєстрованому шлюбі з 1992
року по 2011 рік. Від шлюбу мають двох
неповнолітніх дітей ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. В
період спільного проживання сторони
проживали у квартирі АДРЕСА_1, який
належить позивачці на праві приватної
власності відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за заповітом АММ №
286360. Після розірвання шлюбу позивач
залишився проживати в квартирі, так як
був там зареєстрований, проте
сплачувати за комунальні послуги
відмовляється, а також веде аморальний
спосіб життя, свідками якого являються
діти. З таких підстав ОСОБА_6 просила
суд виселити ОСОБА_7 з житлового
будинку, що знаходиться за адресою :
АДРЕСА_1; зобов'язати Соснівський РВ
УМВС України у м. Черкаси зняти з
реєстрації ОСОБА_7 з житлового будинку ,
що знаходиться в АДРЕСА_1.
Рішенням Соснівського районного
суду м. Черкаси від 07 квітня 2014 року
ОСОБА_6 в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване, та постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а по справі
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги по наступних підставах.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени
сім'ї власника будинку, які проживають
разом з ним у будинку, що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Аналогічні положення містяться й у ч. 1
ст. 405 ЦК України.

Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщення. У разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
ст. 162 ЖК України.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї
( в тому числі колишній член сім'ї)
власника будинку втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК
України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Підстави виселення членів сім'ї
(колишніх членів сім'ї) власника
будинку передбачені ст. 157, ч. 1 ст. 116 ЖК
України.

Таке виселення згідно із ч. 1 ст. 116 ЖК
України може мати місце, якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Встановлено, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі з 1992 року по 2011
рік. Відповідач вселився до спірного
будинку в установленому законом
порядку та набув прав і обов'язків
передбачених ст.. 156 ЖК України.

Позивачка не пред'являла позов про
виселення відповідача за ст.. 116 ЖК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу , в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Що стосується зняття з реєстрації
відповідача, то суд приходить до
наступного.

Водночас відповідно до ст.. 7 Закону
України від 11 грудня 2003 року «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду ( про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або право користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної
норми, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про : 1)
позбавлення права власності на житлове
приміщення; 2) позбавлення права
користування житловим приміщенням; 3)
визнання особи безвісно відсутньою; 4)
оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закону України від 11
грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
вбачається, що положення ст.. 7 цього
Закону підлягають застосуванню до усіх
правовідносин, виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом знаття з реєстрації місця
проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з тим
одну з таких вимог: 1) про позбавлення
права власності на житлове приміщення;
2) про позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою особою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить , зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства ( ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК
України ; ст. 405 ЦК України).

Рішення суду відповідає нормам
матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування судом
колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 07 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :