АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6155/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Порошина О. О. Доповідач - Котушенко
С.П. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" на рішення
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 19 травня
2014 року за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк"
звернулось до суду з позовом ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості. Позивач
вказував на те, що 08 лютого 2006 року між
ними було укладено договір, за умовами
якого відповідач отримала кредит у
розмірі 2 400 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Посилаючись на порушення відповідачем
вказаних зобов'язань, унаслідок чого
виникла заборгованість станом на 30
вересня 2013 року, яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі - 2
389,77 грн.; за процентами - 9 700,43 грн., штраф
(фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф
(процентна складова) - 606,51 грн., а всього
13 236,71 грн., позивач просив стягнути
вказану суму з відповідача.

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19 травня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування рішення як
постановленого з порушенням норм
матеріального та процесуального права
і про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів не
вбачає передбачених законом підстав
для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За правилами ст.ст.526, 599 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства і
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що 08
лютого 2006 року між сторонами було
укладено договір, за умовами якого
відповідач отримала кредит у розмірі 2
400 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 3% на місяць з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

З боку позичальника мало місце
прострочення платежів по кредиту та
відсоткам, що дало право банку вимагати
стягнення заборгованості за договором.

Під час розгляду справи представник
відповідача подав заяву про
застосування строку позовної давності
(а.с.34).

Згідно із ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

З матеріалів справи вбачається, що при
укладенні кредитного договору
сторонами було передбачено кінцевий
термін повернення кредиту до 08 лютого
2008 року. Відповідач перестала
виконувати свої зобов'язання по даному
договору в травні 2008 року.

19 грудня того ж року, за заявою ПАТ КБ
"ПриватБанк", судом було видано судовий
наказ про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості у розмірі 3 862,86 грн.,
який було скасовано ухвалою
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 26 січня
2009 року з роз'ясненням банку права на
звернення до суду з тією ж вимогою у
позовному порядку.

Проте ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до
суду з даним позовом згідно штемпелю
вхідної кореспонденції суду 11
листопада 2013 року, тобто з пропуском
трирічного строку для пред'явлення
позову, і поважності причин пропуску
цього строку банком не наведено, а тому
суд дійшов обґрунтованого висновку, що
право банку не підлягає захисту у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.
Крім того, викладені в апеляційній
скарзі доводи стосуються іншого
кредитного договору, а саме укладеного
сторонами 24 листопада 2006 року на суму 1
000 грн., а не договору від 08 лютого 2008
року, заборгованість за яким була
предметом розгляду суду.

Ухвалене судом рішення відповідає
матеріалам справи та вимоги закону, що
регулює зазначені правовідносини,
підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: