Єдиний унікальний номер 257/8037/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/166/2014
Номер провадження №
Головуючий в 1 інстанції -
Доповідач - Барсукова О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді: Санікової О.С.,

суддів: Барсукової О.І., Канурної О.Д.,

при секретарі : Хохулі М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції м.
Донецька, ОСОБА_2, третя особа: Публічне
акціонерне товариство «Мегабанк», про
виключення з акту опису та арешту майна
та звільнення майна з-під арешту

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Мегабанк»

на рішення Київського районного суду м.
Донецька від 15 жовтня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до відділу державної
виконавчої служби Київського
районного управління юстиції м.
Донецька (далі - ВДВС Київського РУЮ м.
Донецька), ОСОБА_2, третя особа: Публічне
акціонерне товариство «Мегабанк» (
далі-ПАТ «Мегабанк») про виключення з
акту опису та арешту майна та
звільнення майна з-під арешту.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
державним виконавцем ВДВС Київського
РУЮ м. Донецька було складено акт опису
й арешту майна, що належить ОСОБА_2, а
саме автомобіля RENAULT MEGANE, д/н НОМЕР_3 та
квартири АДРЕСА_1. Вважає дії
державного виконавця неправомірними,
оскільки вищевказане майно придбано
ОСОБА_2 під час шлюбу з нею, є спільною
власністю подружжя, а тому їй належить
1/2 частка автомобілю НОМЕР_1 та 1/2 частка
квартири АДРЕСА_1.

Просила суд виключити з акту опису та
звільнити з-під арешту 1/2 частку
автомобілю НОМЕР_1 та 1/2 частку квартири
АДРЕСА_2.

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 15 жовтня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено. Виключено з
акту опису і арешту майна від 13.05.2013
року та звільнено з-під арешту 1/2
частину транспортного засобу
автомобіля RENAULT MEGANE, 2003 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_3,
номер шассі НОМЕР_2 та виключено з акту
опису і арешту майна від 13.05.2013 року 12
частку квартири АДРЕСА_3.

В апеляційній скарзі ПАТ «Мегабанк»
просить рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права. Вважає, що при
вирішенні справи судом не встановлено
обсягу спільного майна подружжя,
наявність чи припинення спільного
ведення господарства, не встановлено
джерело і час його спірного майна.
Зазначає, що з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не
укладали будь-яких договорів про
порядок поділу майна, що є спільною
сумісною власністю й відповідно не
здійснили відповідних реєстраційних
дій щодо реєстрації права власності на
майно. На момент арешту та опису майна
ОСОБА_2 був єдиним власником спірного
майна. Законодавством не передбачено
зобов'язання державного виконавця
перевіряти наявність прав третіх осіб
на майно боржника, а тому вимоги ОСОБА_1
є безпідставними.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник доводи апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Мегабанк» Шамраєв
М.Є., який діє на підставі довіреності,
доводи апеляційної скарги підтримав,
просиів її задовольнити.

ОСОБА_1, її представник адвокат ОСОБА_4,
проти задоволення апеляційної скарги
заперечували, просили її відхилити,
рішення Київського районного суду м.
Донецька від 15 жовтня 2013 року залишити
без змін.

ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної
скарги заперечував, просив її
відхилити.

Представник ВДВС в судове засідання не
зявився, про розгляд справи
повідомлений телефонограмою,
зареєстрованою в журналі телефонограм
№2 13.01.2014 року за № 166 відповідно до
вимог ч.6 ст.74 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи. За таких обставин апеляційний
суд вважає можливим розглянути
апеляційну скаргу за відсутності
представника ВДВС.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ПАТ «Мегабанк», позивача,
адвоката ОСОБА_4, ОСОБА_2, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
наведені у скарзі доводи, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що автомобіль RENAULT MEGANE,
державний реєстраційний номер НОМЕР_3
та квартира АДРЕСА_4 перебувають у
спільній сумісній власності подружжя,
частки подружжя у якому є рівними, а
тому належні позивачці 1/2 частина
автомобіля та квартири підлягають
виключенню з акту опису майна, а
автомобіль також із під арешту.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця від 13 листопада
2009 року відкрито виконавче провадження
ВП № 15845117 щодо стягнення
заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Мегабанк» на підставі виконавчого
листа 6-82, виданого 26 жовтня 2009 року
(а.с.7).

Постановою державного виконавця від 20
липня 2012 року було накладено арешт на
все майно, за винятком 1/2 частини
квартири за адресою: АДРЕСА_5, що
належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.5-6).

13 травня 2013 року державним виконавцем
складено акт ВП № 15845117 опису та
накладено арешт на автомобіль RENAULT MEGANE,
д/н НОМЕР_3 (а.с.8).

Згідно технічного паспорту, виданого 26
вересня 2003 року, транспортний засіб
марки RENAULT MEGANE, 2003 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_3
зареєстрований за ОСОБА_2

З договору купівлі-продажу квартири,
посвідченого 23.10.1995 року державним
нотаріусом Курахівської державної
нотаріальної контори за реєстром № 3054,
убачається, що ОСОБА_2 придбав квартиру
АДРЕСА_6 ( а.с .12).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
перебувають у шлюбі з 21 серпня 1981 року
(а.с. 4).

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту.

Згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року (із
внесеними до неї змінами), було а
роз'яснено судам, що при вирішенні
питання про належність описаного майна
слід керуватися нормами цивільного та
сімейного законодавства, що регулюють
право власності і його захист. При
цьому суд, з урахуванням конкретних
обставин, може виключити річ з акта
опису і стягнути з позивача в доход
держави грошову компенсацію за частку,
що припадає боржнику, або залишити річ
в опису, зобов'язавши відповідну
державну податкову інспекцію
виплатити позивачу відповідну частину
її вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 СК України за
зобов'язання одного з подружжя
стягнення може бути накладено лише на
його особисте майно і на частку у праві
спільної сумісної власності подружжя,
яка виділена йому в натурі.

Оскільки право власності ОСОБА_2 на
частку у праві спільної сумісної
власності подружжя в натурі не
виділена, на таке майно не може бути
накладено стягнення за його
зобов'язанням.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції повно, всебічно та правильно
встановив обставини справи та
відповідні їм правовідносини, з'ясував
доводи і заперечення сторін,
встановленим обставинам та доказам дав
належну оцінку та дійшов до
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не дають
підстав вважати, що судом першої
інстанції були допущені порушення норм
матеріального та процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Мегабанк»
відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Донецька від 15 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді: