Кам"янсько-Дніпровський районний суд
Справа № 318/1018/14-ц
Номер провадження №2/318/269/2014
м. Кам"янка-Дніпровська
Кам'янсько-Дніпровський районний суд
Запорізької області у складі:
головуючого судді
розглянувши позовну заяву
ОСОБА_1 в особі представника за
договором ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа Орган опіки та піклування
Кам'янко-Дніпровської районної
державної адміністрації Запорізької
області, про надання дозволу на виїзд
за кордон дитини за межі України у
супроводі матері без згоди та
супроводу батька та надання дозволу на
оформлення проїзного документу на
дитину матері без згоди батька,-
У квітні 2014 року позивач звернулася з
позовом до ОСОБА_4 третя особа Орган
Кам'янко-Дніпровської районної
державної адміністрації Запорізької
області, про надання дозволу на виїзд
за кордон дитини за межі України у
супроводі матері без згоди та
супроводу батька та надання дозволу на
оформлення проїзного документу на
дитину матері без згоди батька.
В обгрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що раніше
перебувалат в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем ОСОБА_3 з 01.03.1997 року по
В шлюбі у них народилися діти: син
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_6,
Шлюб був розірваний на підставі
рішення Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області від
02.12.2013 року.

Після розірвання сімейних стосунків,
позивач з дітьми переїхала жити до
своїх батьків, які мешкають в АДРЕСА_1.
Місце проживання дитини визначено з
позивачкою, а відповідач на підставі
рішення Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області від
20.11.2013 року сплачує аліменти.

Позивачка утримує та належним чином
піклується про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвіток.

05.03.2014 року між позивачкою та
громадянином Російської Федерації -
ОСОБА_8 відділом запису актів
цивільного стану м. Таганрог
Ростовської області був
зареєстрований шлюб за актовим записом
№ 259. Чоловік позивачки має
громадянство іншої держави, але
періодично приїжджає до України, також
у неї виникає потреба виїжджати за
місцем проживання чоловіка до
Російської Федерації.

З колишнім чоловіком -відповідачем по
справі, у позивачки виникли конфліктні
відносини, пов'язані з поділом майна та
його протиправною поведінкою.

На даний час у позивачки виникла
необхідність виїзду з дитиною за
кордон в період шкільних канікул до
Російської Федерації. Виїхати бажає з
дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сином.
Мета виїзду відпочинок дітей на
канікулах та знайомство з батьками її
чоловіка. Мешкати буде у чоловіка в
його особистій квартирі та декілька
днів у батьків чоловіка. Також метою
поїздки є лікування доньки у зв'язку з
захворюванням, нащо потрібні кошти, які
надає їй чоловік та вважає, що для
дитини буде кращим проходити лікування
за місцем мешкання чоловіка позивачки,
який має постійну заробітну плату, а у
власності місце для проживання сім'ї, а
саме її з дитиною.

Позивачка неодноразово намагалася
отримати від відповідача дозвіл на
виїзд за кордон з метою медичного
обстеження та лікування дитини та
надати їй матеріальну допомогу на цю
поїздку, але відповідач не реагує на
прохання позивачки. Під час розмови
відповідач відмовився надавати дозвіл
виїзду дитини за кордон, свою відмову
не мотивує.

Позивачка вважає, що така позиція її
колишнього чоловіка шкодить інтересам
дитини та не сприяє її всебічному та
гармонійному розвитку. Вважає, що
поїздка дітей буде в їх інтересах.

Позивачка вважає, що така відмова
батька суперечить інтересам дитини,
грунтується на його егоїстичних та
меркантильних інтересах, у зв'язку з
чим виникла необхідність в отриманні
дозволу на виїзд дитини за кордон без
дозволу батька в судовому порядку. Крім
цього, оскільки дитина юридично
зареєстрована в будинку батька, хоч
фактично там не проживає, у позивачки
виникають проблеми з оформленням
проїзного документа на виїзд дитини за
кордон.

В судове засідання позивач та
представник позивача не з'явилися,
надали заяву про розгляд справу у його
відсутність, позов підтримав та просив
його задовольнити з підстав, що
зазначені в позовній заяві та
письмових поясненнях долучених до
матеріалів справи.

В судове засідання відповідач не
з'явився, хоча був своєчасно та
належним чином повідомлений (а.с. 76,
97-98)., про причини неявки не повідомив,
заяву про відкладення розгляду справи
не надав.

Третя особа Орган опіки та піклування
Кам'янко-Дніпровської районної
державної адміністрації Запорізької
області в судове засідання не
з'явилися, надали заяву про розгляд
справи у їх відсутність. Суд вважає
справу необхідно розглядати у заочному
порядку.

Суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України на
підставі наявних у ній даних у
відповідності зі ст. 169 ЦПК України

Дослідивши матеріали справи, докази,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних правових
підстав.

Судом встановлено, що малолітня дитина,
яка народилася від шлюбу позивача і
відповідача - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживає зі своєю матір'ю та
знаходиться на її утриманні. Рішенням
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 02.12.2013
року шлюб між сторонами було розірвано.
Між батьками дитини склалася
конфліктна ситуація, що унеможливлює
вирішення ситуації про виїзд дитини за
кордон за взаємною згодою батьків. Крім
того, дитині дійсно потрібно лікування
у зв'язку з хворобою, що
підтверджується медучними
документами (а.с. 21-26).

Відповідно ст. 150 Сімейного кодексу
України на батьків покладено обов'язок
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї, своєї Батьківщини, також
покладено обов'язок піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, батьки
зобов'язані поважати дитину,
забезпечити здобуття дитиною
загальної освіти, готувати дитину до
самостійного життя.

Згідно вимог ст. 152 Сімейного
кодексу України право дитини на
належне батьківське виховання
забезпечується системою державного
контролю, що встановлена законом.

На підставі вимог до ст. 155
Сімейного кодексу України здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків мають ґрунтуватися на
повазі до прав дитини та її людської
гідності.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про
права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 8 Закону України "Про
охорону дитинства"кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Відповідно до вказаного вище
висновку, наданого Органом опіки та
піклування Кам"янсько- Дніпровської
райдержадміністрації Запорізької
області від 30.05.2014 року, орган опіки та
піклування вважають за доцільне
надання дозволу на тимчасовий виїзд
ОСОБА_6без згоди батька на виїзд до
Росії.

Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України”за
відсутністю згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,11,60, 212-215, 224-226 ЦПК України
ст.ст.150, 152,155 СК України, з ч.2 ст. 4
Закону України " Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника
за договором ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа Орган опіки та піклування
Кам'янко-Дніпровської районної
державної адміністрації Запорізької
області, про надання дозволу на виїзд
за кордон дитини за межі України у
супроводі матері без згоди батька та
надання дозволу на оформлення
проїзного документу на дитину матері
без згоди батька - задовольнити.

Визнати відмову ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3,
на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 -
безпідставною.

Надати дозвіл на виїзд
неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженки та мешканки АДРЕСА_1 за межі
державного кордону України в супровіді
матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, без згоди
на такий виїзд її батька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_2, до
Російської Федерації в період шкільних
календарних канікул.

Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, без
згоди батька ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3,
оформити проїзний документ на виїзд
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України та
на її в'їзд до Росії.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача,
поданою на протязі 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя
М.В. Капустинський