АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4505/2014
Головуючий 1 інст. -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Кружиліної О.А.,

- Макарова
Г.О.,

при секретарі - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Київського районного суду м. Харкова
від 27 січня 2014 року по справі за скаргою
ОСОБА_3 на дії відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
вище зазначеною скаргою та просив суд:

- визнати не чинною, неправомірною та
скасувати постанову Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області (далі по тексту -
ВПВР УДВС ГУЮ у Харківській області)
про відкриття виконавчого провадження
про примусове стягнення з ОСОБА_3 на
користь публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
(далі по тексту - ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит») в особі Філії «Слобожанське
РУ» 689 022 грн.;

- визнати неправомірними дії
державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у
Харківській області по винесенню
постанов про арешт майна боржника та
стягнення виконавчого збору до
отримання боржником постанови про
відкриття викового провадження;

- визнати не чинною, неправомірною та
скасувати постанову державного
виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Харківській
області про арешт майна боржника
ОСОБА_3 та оголошення заборони на його
відчуження по виконавчому провадженню
про стягнення на користь ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі Філії
«Слобожанське РУ» 689 022 грн.;

- визнати не чинною, неправомірною та
скасувати постанову державного
виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Харківській
області про стягнення виконавчого
збору з ОСОБА_3 по виконавчому
провадженню про стягнення на користь
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі
Філії «Слобожанське РУ» 689022 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність
Державної виконавчої служби ГУ юстиції
у Харківській області з ненадання
інформації (офіційної відповіді) на
запити від 13.11.2013 року та 23.11.2013 року;

- судові витрати стягнути з Державної
виконавчої служби ГУ юстиції у
Харківській області.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3
зазначив, що він мав зобов'язання перед
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі
Філії «Слобожанське РУ» у зв'язку з
укладенням кредитного договору № 345-02-А
від 27.12.2007 року, які повністю виконав ще
у 2011 році. В зв'язку із виконання
зобов'язань за зазначеним кредитним
договором № 345-02-А від 27.12.2007 року філія
«Слобожанське РУ» AT «Банк «Фінанси та
Кредит» надіслала йому повідомлення
згідно якого у ОСОБА_3 відсутня
заборгованість по кредитному договору
№ 345-02-А від 27.12.2007 p., зобов'язання
виконані у повному обсязі, претензій
банк не має та знімає заборону на
відчуження автомобіля, що був
оформлений в заставу за цим кредитним
договором, а саме: автомобіля марки Porsche
cayeene, 2007 року, державний номер НОМЕР_1.

Однак йому стало відомо, що належні
йому майнові активи заарештовані ВПВР
УДВС ГУЮ у Харківській області за
зобов'язаннями перед ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі Філії
«Слобожанське РУ». Вказані події
відбулися на початку 2011 року, проте
наприкінці 2013 року стало відомо, що за
цими зобов'язаннями, яких не існує вже
понад три роки, належне ОСОБА_3 майно
заарештоване ВПВР УДВС ГУЮ у
Харківській області за зобов'язаннями
перед ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в
особі Філії «Слобожанське РУ».
Зазначене можливо за умови наявності
відкритого виконавчого провадження,
але йому про таке нічого не відомо,
жодних постанов про відкриття такого
провадження він не отримував і
зобов'язань перед банком не має. 13.11.2013р.
та 23.11.2013р. він звертався до ВПВР УДВС
ГУЮ у Харківській області з заявами про
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження та просив
видати йому всі постанови державного
виконавця. До теперішнього часу
жодного повідомлення з ВПВР УДВС ГУЮ у
Харківській області він не отримав.

Таким чином на думку ОСОБА_3 ВПВР УДВС
ГУЮ у Харківській області були
порушені вимоги Закону України «Про
виконавче провадження», ст. ст. 316, 317, 321
ЦК України, ст. ст. 8, 19, 41 Конституції
України і тому він змушений був
звернутись до суду зі скарго.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 27 січня 2014 року у
задоволені скарги ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати вказане рішення, та ухвалити
нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

Вважає ухвалу суду необґрунтованою та
такою, що постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на ті ж обставини,
які зазначені в його скарзі, поданій до
суду першої інстанції, і вказує, що суд
не дав їм належної оцінки та дійшов до
неправильного висновку про відмову.

В судове засідання апеляційної
інстанції ОСОБА_3 та його представник
не з'явилися, а від представника ОСОБА_3
ОСОБА_5 надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку
з її зайнятістю. Колегія суддів не
вбачає підстав для відкладення
розгляду справи, оскільки обставини, на
які посилається представник, не є
поважною з огляду на приписи ч.5 ст.76 ЦПК
України, а також ту обставину, що
боржник реалізував право на
апеляційний перегляд ухвали суду
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги з викладенням своїх
доводів.

Представник ВПВР УДВС ГУЮ у
Харківській області проти апеляційної
скарги заперечував, вважаючи, що суд
ухвалив законне і обґрунтоване судове
рішення по скарзі, вказуючи, що ВПВР
УДВС ГУЮ у Харківській області,
отримавши передане з
Червонозаводського ВДВС виконавче
провадження про стягнення коштів з
ОСОБА_3, у відповідності з вимогами ЗУ
«Про виконавче провадження» надіслав
ОСОБА_3 рекомендованим листом з
повідомленням про вручення адресату
копію постанови про прийняття
виконавчого провадження, однак вказана
кореспонденція повернулася не
врученою у зв'язку з закінченням
терміну зберігання, про зміну місця
проживання ОСОБА_3 не повідомляв. Крім
того, йому неодноразово надсилалися
відповіді на його звернення з
роз'ясненнями його прав, у тому числі і
на ознайомлення з усіма матеріалами
виконавчого провадження, їх під
розписку отримували його представник,
однак для ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження ніхто з них не
з'являвся. У передбаченому законом
порядку виконавчий лист не
відкликався.

Представник банку проти задоволення
апеляційної скарги заперечувала,
вказуючи, що рішення суду, на підставі
якого було видано виконавчий лист, не
скасоване, не змінене, даних про повне
виконання немає. Та обставина, що
ОСОБА_3, після ухвалення рішення суду
про стягнення з нього коштів, міг
самостійно повернути певну суму
кредитних коштів не свідчить про
незаконність дії державного виконавця
ВПВР УДВС ГУЮ у Харківській області,
який сумлінно здійснює виконавчі дії в
межах наявного у нього виконавчого
документу.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
що, апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, а сторонами не
оспорюється, що 04.01.2010р. ПАТ «Банк
«Фінанси і Кредит» звернувся до
Київського районного суду м.Харкова з
позовом про стягнення з ОСОБА_3 687202,82
грн. заборгованості у зв'язку з
невиконанням ним умов кредитного
договору №345-02-А від 27.12.2007р., згідно
якого він отримав 525300 грн. кредитних
коштів для придбання автомобіля «PORSCHE
CAYEEN».

06.04.2010р. Київським районним судом м.
Харкова в порядку, передбаченому
ст.ст.224-226 ЦПК України, ухвалено заочне
рішення про задоволення позову, копія
якого, як і низка судових повісток під
час розгляду справи, у відповідності до
вимог ст.227 ЦПК України судом
направлена відповідачу за місцем його
реєстрації, зазначеній ним при
укладенні кредитного договору. (а.с.31,33,
36, 37, 38, 45, 48,49).

Цю ж адресу місця проживання зазначена
відповідачем та його представником і у
подальших їх зверненнях до судів і
ВДВС.

Відповідач у передбаченому ст.228 ЦПК
України порядку з заявою про перегляд
заочного рішення не звертався.

Заочне рішення у передбаченому законом
порядку було звернуто до виконання.

31.08.2010 р. державним виконавцем
Червонозаводського ВДВС ХМУЮ Здоровко
О.І. винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 21241428 на
виконання виконавчого листа
Київського районного суду м. Харкова по
справі № 2-1819/10/16 від 31.05.2010 р. про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Банк
«Фінанси та кредит» в особі Філії
«Слобожанське РУ» ВАТ «Банк «Фінанси
та кредит» заборгованості за кредитним
договором на загальному суму 689 022,00 грн.

На виконання постанови заступника
начальника Головного управління
юстиції у Харківській області -
начальника відділу державної
виконавчої служби про передачу
матеріалів виконавчого провадження
від 12.03.2011 року вищезазначене виконавче
провадження було передано до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Харківській області, у відповідності
до ст.ст. 20, 21 Закону України «Про
виконавче провадження».

23.03.2011 р. державним виконавцем відділу
винесено постанову про прийняття до
виконання виконавчого провадження, яку
було надіслано на адресу боржника.
Вказана постанова повернена Укрпоштою
з повідомленням про вручення поштового
відправлення у зв'язку із закінченням
терміну зберігання. (а.с. 87)

Ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження»
передбачено, що заходами примусового
виконання рішень є: 1) звернення
стягнення на кошти та інше майно
(майнові права) боржника, у тому числі
якщо вони перебувають в інших осіб або
належать боржникові від інших осіб; 2)
звернення стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; 3) вилучення в боржника і
передача стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні; 4) інші заходи,
передбачені рішенням.

Частиною 5 ст.12 ЗУ «Про виконавче
провадження» встановлено, що сторони
виконавчого провадження зобов'язані
протягом 3-х робочих днів письмово
повідомити державного виконавця про
повне чи часткове самостійне виконання
рішення боржником

В матеріалах виконавчого провадження
№ 21241428 відсутні будь-які документи,
підтверджуючі повне чи часткове
самостійне виконання боржником
рішення суду.

Оскільки матеріали виконавчого
провадження № 21241428 не містять
документального підтвердження
виконання рішення суду, державним
виконавцем вчинялися заходи
примусового виконання рішень у
відповідності із законом.

Посилання апелянта на те, що він не має
заборгованості по кредитному договору
спростовуються відповіддю керуючого
філією «Слобожанське РУ» АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» Юрченко М.Ю. №10020/4469
від 09.01.2014 р. про те, що на теперішній час
ОСОБА_3 рішення Київського районного
суду м. Харкова по справі №2-1819/10/16, не
виконано, а саме ОСОБА_3 має прострочену
заборгованість за кредитом у розмірі 68
794,00 грн., прострочену заборгованість за
процентами у розмірі 48 542,70 грн., пеню за
прострочення сплати кредиту у розмірі
107 568,80 грн., пеню за прострочення
погашення процентів у розмірі 77 200,63
грн., штраф у розмірі 1 100,00 грн., строкову
заборгованість за кредитом у розмірі 381
458,00 грн., строкову заборгованість за
процентами 2 538,69 грн., а всього 687 202,82
грн., а також судовий збір у сумі 1 700,00
грн. та інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі
120,00 грн. (а.с.107).

Заяви ОСОБА_3 та його представників,
адресовані начальнику відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області в рамках
зазначеного виконавчого провадження,
розглянуті та надано відповідну
кількість відповідей, які направлені
заявнику та передано представнику
боржника під розпис про отримання. (а.с.
88-90)

Розглядаючи справу за скаргою ОСОБА_3
на дії ВПВР УДВС ГУЮ у Харківській
області, суд першої інстанції
забезпечив сторонам та іншим особам,
які беруть участь у справі, рівні
можливості щодо подання доказів, їх
дослідження та доведеності перед судом
їх переконливості, а за наслідками
розгляду скарги ухвалив законне і
обґрунтоване рішення.

Посилання апелянта на надані ним копії
листів заступника керуючого філією
«Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси і
Кредит» про відсутність претензій до
ОСОБА_3 та відсутність заборгованості
за кредитним договором №345-02-А від
27.12.2007р. не свідчить про наявність
підстав для задоволення скарги на дії
ВПВР УДВС ГУЮ у Харківській області,
оскільки оскаржені ОСОБА_3 діяння
вказаного суб'єкту оскарження не
містять даних про недотримання ним
вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ст.3 ЦПК України і ст.15 ЦК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів і способи захисту
така особа обирає на власний розсуд.
Суд, згідно ст.11 ЦПК України, розглядає
справи в межах заявлених вимог.

Обраний ОСОБА_3 спосіб захисту і
визначені змістом його скарги на дії
ВПВР УДВС ГУЮ у Харківській області
межі не дають підстави для визнання
судом дій зазначеного органу ДВС
неправомірними, зобов'язання ОСОБА_3 за
кредитним договором виконаними, а
також для визнання заочного рішення
Київського районного суду м.Харкова
від 06.04.2010 року незаконним або
виконаним.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст.
308, п.1 ст.312, ст.ст.313-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Харкова від 27.01.2014р. залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, в касаційному порядку
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: