________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/6681/14-ц
Провадження № 2/520/4714/14
УХВАЛА

27.06.2014 року суддя Київського районного
суду міста Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до ПЕРШОГО КИЇВСЬКОГО ВІДДІЛУ
ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ ОДЕСЬКОГО
МІСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ, треті
особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне
товариство «УКРСИББАНК» про зняття
арешту,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста
Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1,
якою він просить:

1. Визнати дії ПЕРШОГО КИЇВСЬКОГО
ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ
ОДЕСЬКОГО МІСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ
щодо відмови у скасуванні арешту
накладеного на майно ОСОБА_1 та
скасування заходів щодо розшуку майна
ОСОБА_1, а саме автомобіль -
протиправними.

2. Скасувати арешт накладений ПЕРШИМ
КИЇВСЬКИМ ВІДДІЛОМ ДЕРЖАВНОЇ
ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ ОДЕСЬКОГО МІСЬКОГО
УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ на майно ОСОБА_1, а
саме автомобіль Шкода Фабія, 2006 року
випуску, держ. номер НОМЕР_1.

3. Скасувати постанову про розшук майна
боржника винесену ПЕРШИМ КИЇВСЬКИМ
ВІДДІЛОМ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ
ОДЕСЬКОГО МІСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ
на майно ОСОБА_1, а саме автомобіль
Шкода Фабія, 2006 року випуску, держ.
номер НОМЕР_1.»

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України,
позови про зняття арешту з майна
пред'являються за місцезнаходженням
цього майна або основної його частини.

Підсудність даної категорії справ є
виключною.

Позивач у свої позовній заяві не
зазначає місцезнаходження
арештованого майна, не вказано воно і в
документах, які додані до позову.

Враховуючи наведені обставини суддя
позбавлений можливості перевірити
додержання позивачем правил ч. 2 ст. 114
ЦПК України з метою запобігання
розгляду справи у суді, якому вона не
підсудна, зважаючи на положення ч. 1 ст. 8
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», якими закріплено право
на повноважний суд, яке полягає в тому,
що ніхто не може бути позбавлений права
на розгляд його справи в суді, до
підсудності якого вона віднесена
процесуальним законом. Розгляд і
вирішення справи неповноважним судом,
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції, а порушення
правил підсудності - підставою для
дисциплінарної відповідальності судді
згідно із п. 1 ч. 1 ст. 83 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів».

Отже, позивачу необхідно підтвердити
підсудність справи Київському
районному суду міста Одеси за
правилами виключної підсудності,
встановленими ч. 2 ст. 114 ЦПК України.

Крім того, при ознайомленні з позовною
заявою та додатками до неї, встановлені
інші підстави для залишення позову без
руху, у зв'язку з недодержанням вимог
ст. 119 та ч. 1 ст. 120 ЦПК України при його
оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

В позовній заяві номери засобів зв'язку
сторін та третіх осіб не вказані.

Крім того, з метою перевірки адрес
позивача та третьої особи, судом
витребувано необхідну інформацію з
відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області.

27 червня 2014 року, довідкою ВАДР ГУ ДМС
України в Одеській області
підтверджена реєстрація гр. ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: м. Одеса, вул.
Героїв Прикордонників, 5.

Проте гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за даними
ВАДР ГУ ДМС України в Одеській області
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що
не співпадає з даними зазначеними у
позовній заяві.

Отже, позивачу необхідно виконати
вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
належним чином, вказавши
місцезнаходження третьої особи у
відповідності до встановлених правил,
чи довести належним доказами, що ОСОБА_2
дійсно проживає/перебуває за адресою,
зазначеною у позові.

Дані обставини мають істотне значення
для здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України.

З позовної заяви та доданих документів
також вбачається, що між ПАТ
«Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Коллект» було
укладено договір факторингу, що стало
наслідком заміни сторони виконавчого
провадження.

У зв'язку з чим, позивачу пропонується
уточнити коло осіб, що приймають участь
у справі та залучити до участі у справі
ТОВ «Кей-Коллект», яке є стороною
виконавчого провадження.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 119 ЦПК України,
позовна заява повинна містити зміст
позовних вимог.

Зміст позовних вимог - це певна форма
захисту, яку просить позивач від суду.
По суті, цей пункт є відображенням
прохальної частини позовної заяви.

При внесені змін та уточнень до
позовної заяви, позивачу слід
врахувати роз'яснення, які містяться в
Листі № 24-152/0/4-13 від 28.01.2013 Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення у цивільній справі», де
зазначено, що оскарження рішень, дій
або бездіяльності державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби має
відбуватися згідно зі статтею 13 Закону
України «Про державну виконавчу
службу», частиною третьою статті 6,
частиною першою статті 12, статтею 82
Закону України «Про виконавче
провадження». Рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами виконавчого провадження до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом (статті 383, 384 ЦПК,
частина четверта статті 82 Закону
України «Про виконавче провадження»).
Учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи ДВС
порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законодавством
не встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб (стаття 181
КАС).

Позивачу при визначенні змісту
позовних вимог пропонується врахувати
те, що за правилами п.п. 1,3 ч. 1 ст. 15, ст. 16
ЦПК України, суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо:
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства. Не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги та зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Позивач дані зобов'язання не виконав, в
позовній заяві не зазначив докази в
підтвердження обставин, на які
особисто посилається у позові та до
яких відносяться:

- продаж ОСОБА_2 квартири за
адресою: АДРЕСА_1 з дозволу банку,

- наявність постійних відряджень.

Позивач не зазначає і наявність
підстав для звільнення від
доказування.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Відповідно до ч. 3 ст. 119 ЦПК України,
позовна заява підписується позивачем
або його представником із зазначенням
дати її подання.

Всупереч вимогам Закону, позовна заява
ОСОБА_1 не містить ані підпису позивача
ані дати її подання.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів і
третіх осіб.

В порушення вимог ч. 1 ст. 120 ЦПК України,
позивачем замість чотирьох
примірників позовної заяви з
додатками, додано три.

Нормативно-правовим актом, що регулює
питання звернення до місцевого
загального суду є Цивільний
процесуальний кодекс України,
відповідно до ч. 1 ст. 3 якого кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За положеннями ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,
суддя

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до ПЕРШОГО КИЇВСЬКОГО ВІДДІЛУ
ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ ОДЕСЬКОГО
МІСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ, треті
особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне
товариство «УКРСИББАНК» про зняття
арешту.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання позивачем копії ухвали.

Роз'яснити позивачу, якщо позивач
відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 ЦПК України
позовна заява буде вважатись поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві, що не
перешкоджає повторному зверненню до
суду з цим позовом у встановленому
порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.