ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
УХВАЛА

"10" січня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді:Басалаєвої А.В.при
секретарі:Деак Ю.В.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві в приміщенні суду заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автобаня" про
перегляд заочного рішення у справі за
позовом ОСОБА_4 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Автобаня»
про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ "Автобаня" звернулось до
суду з заявою про перегляд заочного
рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Автобаня» про
відшкодування шкоди.

Вказаним заочним рішенням стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автобаня» на
користь ОСОБА_4 24457,01 грн. (двадцять
чотири тисячі чотириста п'ятдесят сім
грн. 01 коп) матеріальної шкоди, 4965,74 грн.
(чотири тисячі дев'ятсот шістдесят
п'ять грн. 74 коп.) судових витрат, 1000 грн.
(одна тисяча грн.) моральної шкоди.

В обґрунтування поданої заяви вказує
на те, що підприємство не отримувало
повісток про виклик до суду.

В судове засідання заявник та позивач у
справі не з'явились, будучи
повідмленими належним чином про час та
місце розгляду справи. Відповідно до
частини першої статті 231 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
по тексту - ЦПК України) неявка осіб,
належним чином повідомлених про час і
місце засідання, не перешкоджає
розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи суд вважає
встановленими наступні обставини
справи та відповідні їм
правовідносини.

При ухвалені заочного рішення суд
виходив з того, що 11 вересня 2010 року на
автомобільній автоматичній мийці за
адресою смт Гостомель вул.Чкалова, 37А
під час миття автомобіля Subaru Forester було
пошкоджено транспортний засіб, а саме
на склі електричного люку у вигляді
тріщин по довжині.

Пошкоджений автомобіль Subaru Forester,
реєстраційний номер НОМЕР_1 належить
позивачу.

Відповідно до листа ТОВ «Автобаня» від
3 листопада 2010 року № 118 обладнання, що
знаходиться за адресою смт Гостомель
вул.Чкалова, 37А перебуває у оренді та
експлуатується ТОВ «Автобаня» () (а.с.14).

Частиною третьою статті 386 Цивільного
кодексу України (далі по тексту - ЦК
України) визначено, що власник, права
якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди. Відповідно до
частини першої статті 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 22
ЦК України особа, якій завдано збитків
у результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні збитки)
(пункт 1 частини другої цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 780
ЦК України шкода, завдана третім особам
у зв'язку з користуванням річчю,
переданою у найм, відшкодовується
наймачем на загальних підставах.

Відповідно до звіту № 15/09/10 про оцінку
вартості матеріального збитку
нанесеного власнику пошкодженого
транспортного засобу вартість
матеріального збитку з врахуванням
фізичного зносу становить 23795,81 грн.
(а.с.16-30). Вартість проведення
експертизи становить 500,00 грн. (п'ятсот
грн.) (а.с.31). Вартість мийки становить
10,00 грн. (а.с.40). Вартість діагностики
пошкодженого транспортного засобу 151,20
грн. (а.с.38, 39). Крім того, позивач просив
стягнути вартість листування 86,16 грн.
та 530,62 грн. вартість ліків.

Статтею 57 ЦК України визначено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Частиною першою статті 58 ЦПК України,
визначено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. За змістом частини першої
статті 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Суд вважав обґрунтованою вимогу про
стягнення шкоди в розмірі 24457,01 грн.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна
тощо.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Оскільки відповідач відмовлявся у
добровільному порядку відшкодовувати
завдані збитки, що протягом тривалого
часу призвело до моральних страждань і
душевних переживань позивача, суд
вважав обґрунтованими вимоги про
стягнення з відповідача моральної
шкоди в розмірі 1000 грн.

Зазначена справа надійшла до
Дарницького районного суду м. Києва за
підсудністю з Шевченківського
районного суду м. Києва 9 липня 2013 року.
Ухвалою від 12 липня 2013 року справу було
прийнято до провадження.

Судові засідання по справі були
призначені на 8 серпня 2013 року та 16
жовтня 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи
судові повістки, направлені
відповідачеві, повертались до суду у
зв'язку із закінченням терміну
зберігання (а.с. 198, 207).

В жодне із призначених судових
засідань відповідач не з'явився. Не
було в судових засіданнях й
представника відповідача. Жодних заяв
чи клопотань від відповідача до суду не
надходило.

Відповідно до частини першої статті 232
Цивільного процесуального кодексу
України заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з'явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Зі змісту вказаної норми випливає, що
скасування заочного рішення судом, що
його ухвалив, можливе у випадку
встановлення судом двох обставин:
відповідач не з'явився в судове
засідання, в якому ухвалено заочне
рішення, та не повідомив про причини
неявки з поважних причин; докази, на які
він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Суд розцінює неявку відповідача в
судові засідання без поважних причин
затягуванням розгляду справи.

Судом, враховано, що в силу вимог
частини першої статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, кожен при вирішенні судом
питання щодо його цивільних прав та
обов'язків має право на судовий розгляд
упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
частини першої статті 6 даної Конвенції
(§ 66 69 рішення Європейського суду з прав
людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова
проти України").

Європейський суд з прав людини в
рішенні від 10 липня 1984 року у справі
„Гінчо проти Португалії" передбачив,
що держави-учасниці Ради Європи
зобов'язані організовувати свою
правову систему таким чином, щоб
забезпечити додержання положень
частини першої статті 6 Конвенції та
вимог щодо судового розгляду упродовж
розумного строку.

При цьому вжиття заходів для
прискорення процедури розгляду справ є
обов'язком не тільки держави, а й осіб,
які беруть участь у справі. Так,
Європейський суд з прав людини в
рішенні від 7 липня 1989 року у справі
„Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти
Іспанії" зазначив, що сторона
зобов'язана демонструвати готовність
брати участь на всіх етапах розгляду,
що стосуються безпосередньо його,
утримуватися від використання
прийомів, які пов'язані із зволіканням
у розгляді справи, а також максимально
використовувати всі засоби
внутрішнього законодавства для
прискорення процедури слухання.

Дані обставини враховано судом при
ухвалені даного рішення, оскільки
перевищення розумних строків розгляду
справ становить порушення прав,
гарантованих частиною першою статті 6
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини.

Суд не вважає, що обставини на які
посилається заявник мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

За таких обставин суд не вбачає
наявності підстав для скасування
заочного рішення від 16 жовтня 2013 року у
справі №753/11157/13-ц.

Враховуючи викладене вище та керуючись
статтями 231, 232 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву про перегляд заочного рішення
залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення цієї ухвали.

Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на
апеляційне оскарження. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ
А.В.БАСАЛАЄВА