АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3705/14 Справа № 191/5702/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Михайловської С.Ю., Красвітної Т.П., при секретареві Глубоченку М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до ОСОБА_3 з позовом про стягнення 18289грн.23коп. кредитної заборгованості, у тому числі, 2461грн.23коп. заборгованості за кредитом, 61грн.40коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 1101грн.85коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 13318грн.16коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязань, штрафу у розмірі 500грн. (фіксована частина) та 847грн.13коп. (процентна складова).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 20.02.2014р. у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі банк просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення за такими підставами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на пропуск банком передбаченого законом трирічного строку позовної давності.

Вказаний висновком суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

Відповідно до заяви від 5.03.2008р. ОСОБА_3, як позичальник, просив ПриватБанк (правонаступник ПАТ КБ ПРИВАТБАНК) надати йому наступні банківські послуги. Так, банк надає йому, як позичальнику кредит у сумі 5820грн.20коп. на строк по 5.03.2010р. включно, зі сплатою 0,42% на місяць за користування кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 145грн.51коп., а він зобовязується повернути їх у зазначені у Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) строки шляхом щомісячних платежів у сумі 401грн.14коп. За п.5.5 Умов сторонами узгоджено строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, пені та штрафу тривалістю у 5 років. Підписом ОСОБА_3 засвідчено запис про те, що вказана Заява та Умови складають кредитно-заставний договір, з якими він ознайомлений та згодний (а.с.5- 8, 12). Факт ознайомлення з Умовами надання споживчого кредиту ОСОБА_3 додатково підтверджено і його письмовою заявою (а.с.37). При цьому його одночасне посилання на те, що йому надавались для ознайомлення інші Умови є недоведеними, оскільки інших, крім наданих банком Умов, матеріали справи не містять.

За відомостями банку ОСОБА_3 своїх зобовязань належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.10.2013р. за договором виникла кредитна заборгованість, яка складається з 2461грн.23коп. заборгованості за кредитом, 61грн.40коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 1101грн.85коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 13318грн.16коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязань, 500грн.штрафу (фіксована частина), 847грн.13коп. (процентна складова). ОСОБА_3 підтверджено, що ним отримано кредит у сумі 5820грн.20коп., не повернутий залишок за яким складає 2461грн.23коп. у звязку з втратою ним постійного заробітку.

Враховуючи встановлені обставини та вимоги ст.ст.1048,1054 ЦК України, з ОСОБА_3 на користь банку слід стягнути 4522грн.63коп. на погашення кредитної заборгованості, яка складається з 2461грн.23коп. заборгованості за кредитом, 61грн.40коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом та 2000грн. пені.

В іншій частині позовних вимог банку слід відмовити за такими підставами.

Відповідно до вимог ч.3 ст.509 ЦК України зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Так, за п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та п.3.2.2., 3.2.3. даних умов, позичальник зобовязується сплатити пеню у розмірі 0,5% простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення платежу. Вказаними п.3.2.2., 3.2.3. передбачено, що позичальник зобовязується погашати кредит та відсотки у порядку та строки відповідно до заяви.

Відповідно до п.5.3. вказаних Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми заборгованості. Таким чином, зазначені положення Умов свідчать, що передбачений Умовами поряд з пенею штраф фактично є подвійною санкцією за одні і ті ж самі порушення порушення строків платежу.

Зазначена сума комісії у розмірі 1101грн.85коп. за Заявою є щомісячною винагородою за надання фінансового інструменту у розмірі 145грн.51коп. Фактично вказані щомісячні комісійні виплати винагороди є додатковою платою за користування кредитними сумами, про що прямо зазначено банком у позовній заяві. Проте за користування кредитом банком нараховані відсотки відповідно до вимог ст.536 ЦК України та положень Заяви та умов.

Встановлення подвійних ставок за одну і ту ж послугу суперечить діючому законодавству, а тому нарахована банком у якості щомісячної комісії за користування кредитом сума у розмірі 1101грн.85коп. відповідно до вимог ст.13,14,509,526,536 ЦК України стягненню не підлягає. З цих же підстав у звязку з необґрунтованою подвійною відповідальністю за порушення виконання кредитних зобовязань не підлягають стягненню і 500грн. штрафу (фіксована частина) та 847грн.13коп. (процентна складова), оскільки за порушення позичальником усіх зобовязань по кредитному договору вже нарахована пеня у розмірі 61грн.40коп. відповідно до вимог ст.549 ЦК України.

Вимагаючи до стягнення розмір пені за несвоєчасне виконання кредитних зобовязань у сумі 13318грн.16коп., банком не враховано, що вказана сума перевищує суму заборгованості за тілом кредиту, яка складає 2461грн.23коп., більше, чим у 5 з половиною разів. Враховуючи зазначену обставину та те, що заборгованість виникла у звязку з втратою ОСОБА_3 постійного заробітку, колегія суддів вважає, що на підставі вимог ст.509,ч.3 ст.551 ЦК України вказана сума пені підлягає зменшенню до 2000грн.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підставі п.3.4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та апеляційної скарги банку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь банку слід стягнути 229грн.40коп. на повернення сплачених ним судових витрат (а.с.1).

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу та позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК задовольнити частково.

Скасувати рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК 4522грн.63коп. на погашення кредитної заборгованості, яка складається з 2461грн.23коп. заборгованості за кредитом, 61грн.40коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 2000грн. пені, а також 229грн.40коп. на повернення судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді :