Справа № 212/3754/14-ц
У Х В А Л А
08 травня 2014 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Представник ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором від 17.06.2008 року з боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в сумі 227641,90 гривень та судовий збір у розмірі 2276,42 грн. Позивач свій позов аргументує тим, що між ним і відповідачами був укладений договір, згідно якого позивач надав кредит відповідачу у розмірі 101630,00 грн.. Відповідачі у порушення умов договору та норм закону, зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконали, у зв'язку з чим виникла заборгованість, тому позивач звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості.
Одночасно з позовом про стягнення заборгованості позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку забезпечення вищевказаного позову накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, направити до Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України заяви про реєстрацію обтяжень на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачам та обмежити право виїзду за межі України відповідачів - до виконання ними своїх зобов'язань по кредитному договору.
Суд, вивчивши заяву та письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, за заявою осіб, які беруть участь у справі суд може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.
Одними із видів забезпечення позову є:
накладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України)
заборона вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України).
Згідно з ч.2 ст.152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову ніж ті, які передбачені ч.1 ст.152 ЦПК України.
Відповідно до вимоги клопотання про забезпечення позову щодо тимчасового обмеження права виїзду за межі України, вважаю, що дана вимога є безпідставною виходячи з наступного.
Так відповідно до ст. 33 Конституції України хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Закон України від 21.01.1994 р. «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами), регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.
Частиною 2 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини 1 ст.6 вищевказаного Закону.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.
Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57, передбачено, що прикордонний контроль передбачає перевірку у громадян паспортів, огляд транспортних засобів, вантажів та іншого майна і пропуск їх через державний кордон.
Відповідно до вищевказаних Правил, службові особи контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби, у ході перевірки паспортів з'ясовують наявність обмежуючих обставин, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України, а у разі потреби проводять опитування громадян, які прямують через державний кордон, для з'ясування питань, пов'язаних з їх пропуском через державний кордон. При наявності обмежуючих обставин, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України.
Із наведено вбачається, що рішення про тимчасове обмеження виїзду за кордон громадян України, можуть приймати саме посадові особи Державної прикордонної служби.
Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон, оскільки таке суперечить інтересам громадянина та порушує його конституційні права.
Тому в цій частині заява не підлягає задоволенню.
Що стосується заяви в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно та направлення заяви про реєстрацію обтяжень на все рухоме та нерухоме майно відповідачів вважаю, що вона також не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК заходи забезпечення позову. При цьому у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими вимогами.
Так, в заяві заявник просить накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але будь-яких доказів, які б підтверджували належність грошових коштів, рухомого та нерухомого майна і де саме знаходиться це майно до матеріалів заяви не надано. Крім цього в заяві не зазначена вартість майна для встановлення співмірності із заявленими позовними вимогами.
Керуючись статтями 151, 152, ст.153 ЦПК України, ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд на протязі пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено буз участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання ухвали.
Суддя: Л. І. Шум