Справа 2-4280/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Солом"янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Загородній І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві

справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, 3-я особа Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в червні 2014 р. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в розмірі 118682,16 грн., з яких: заборгованість за кредитом 49900 грн., по відсотках 55113,43 грн., пеня 13668,73 грн., посилаючись на те, що 29.08.2000 р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 48, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 50000 грн.

Між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» 17.12.2012 р. був укладений договір відступлення прав вимоги.

Відповідно до умов договору позивач набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов»язань.

Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 48 від 29.08.2000 р., що був укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Станом на 26.05.2014 р. відповідач ОСОБА_2 свої зобов»язання належним чином не виконав, має прострочену заборгованість за кредитом: 49900 грн., по відсотках 55113,43 грн., пеня 13668,73 грн.

Відповідачем заборгованість не сплачена.

Ухвалою суду від 21.10.2014 р. в якості 3-ї особи залучено Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

В судове засідання представник позивача не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Представник відповідача проти позову заперечував та пояснив, що 29.08.2000 р. між Українським акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 48, відповідно до умов якого банк надав кредит в сумі 50000 грн. Поручителем виступив ТОВ «Радомишльський молокозавод». Банк в 2001 р. звернувся з позовом до ОСОБА_2 до Подільського районного суду м.Києва. Ухвалою суду від 29.12.2002 р. позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. Просив застосувати строки позовної давності та в задоволенні позову відмовити.

Представник 3-ї особи ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості». Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 29.08.2000 р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступник Українського акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку) та ОСОБА_2 укладено договір № 48, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 50000 грн. з кінцевим терміном повернення до 29.08.2001 р. зі сплатою 27% відсотків річних за користування кредитом.

Згідно п.3.2 кредитного договору нарахування банком процентів починається з дати першого перерахування грошових коштів позичальника з позичкового рахунку згідно цільового призначення кредиту по день повного його погашення на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом.

Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом клієнт сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу до моменту фактичної сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення.

Банк виконав зобов»язання за кредитним договором та надав позичальнику кредитні кошти.

Між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» 17.12.2012 р. був укладений договір відступлення прав вимоги.

Відповідно до п.2.1, 2.2 договору первинний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає кредитний портфель, унаслідок чого новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов»язань.

Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 48 від 29.08.2000 р., що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідачем заборгованість не сплачена та станом на 26.05.2014 р. прострочена заборгованість за кредитом становить: по кредиту -49900 грн., по відсотках 55113,43 грн., пеня 13668,73 грн.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов»язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов»язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов»язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов»язані дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК України).

Умова п.6.1 договору про дію до повного погашення кредиту та нарахованих по ньому відсотків не є строком припинення договору, оскільки суперечить ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Кредит було надано з терміном погашення 29.08.2001 р., строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами.

Як пояснив представник відповідача з 2002 р. відповідач не проводив жодної оплати по кредиту.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач звернувся до суду в червні 2014 р., а строк погашення кредиту 29.08.2001 р., тобто позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, доказів поважності причин пропуску позовної давності позивачем не надано. Зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки). Оскільки відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212 -215, 223, 294 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1046-1050, 1054, 512-516, 526, 530, 536, 549, 611, 614, 615, 253, 256-258, 261, 266, 267 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, 3-я особа Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

СУДДЯ: Кушнір С.І.