Справа № 367/6865/13-ц Головуючий у І
інстанції Линник В.Я.Провадження №
22-ц/780/744/14 Доповідач у 2
інстанції АнтоненкоКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

14 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Гуля В.В., Касьяненко Л.І.,

за участю секретаря: Ромашини І.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» на рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 15
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»,
третя особа - приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ПАТ «КБ «Надра», третя
особа - приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, посилаючись на те, що 17
серпня 2007 року між позивачем та
відкритим акціонерним товариством
«Комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра», було укладено кредитний
договір № 341/П/55/2007-840, згідно з яким вона
отримала кредит у розмірі 104 тисячі
доларів США строком до 17 листопада 2022
року. Того ж дня між нею та банком було
укладено договір іпотеки, предметом
якого є квартира АДРЕСА_1. 19 квітня 2013
року приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
вчинено виконавчий напис за реєстром №
441, за яким з позивача стягнуто за
рахунок реалізації вказаної квартири
на користь відповідача 1 325 723 грн. 88 коп.
Однак даний виконавчий напис не
відповідає нормам чинного
законодавства, а саме: нотаріусом не
було з'ясовано дійсний розмір
кредитної заборгованості боржника
перед банком; форма та зміст
виконавчого напису не відповідають
вимогам Закону України «Про нотаріат»;
невірно зазначено банківський рахунок
та МФО банку та не було враховано
співмірності суми заборгованості та
вартості предмета іпотеки, оскільки не
було встановлено початкової вартості
предмета іпотеки. У зв'язку з
викладеним та уточненими позовними
вимогами позивач просила визнати
виконавчий напис нотаріуса таким, що не
підлягає виконанню.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 15 листопада 2013
року позов задоволено. Визнано таким,
що не підлягає виконанню виконавчий
напис приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
від 19 квітня 2013 року, зареєстрований в
реєстрі за № 441, щодо звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_1 Вирішено
питання щодо судових витрат по справі.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Надра»
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права,
невідповідності висновків суду
обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що 17 серпня 2007
року між позивачем та відкритим
акціонерним товариством «Комерційний
банк «Надра», правонаступником якого є
ПАТ «КБ «Надра», було укладено
кредитний договір № 341/П/55/2007-840, згідно
з яким вона отримала кредит у розмірі 104
тисячі доларів США строком до 17
листопада 2022 року зі сплатою 12,49 %
річних (а. с. 7-9). Того ж дня між нею та
банком було укладено договір іпотеки,
предметом якого є квартира АДРЕСА_1 (а.
с. 10-14). 12 листопада 2012 року банком було
направлено ОСОБА_1 досудову вимогу про
погашення заборгованості за даним
кредитним договором (а. с. 137). 19 квітня
2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис
за реєстром № 441, за яким з позивача
стягнуто за рахунок реалізації
вказаної квартири на користь
відповідача 1 325 723 грн. 88 коп. (а. с. 16).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд обґрунтовано виходив з
положень Закону України «Про нотаріат»
та прийшов до правильного висновку про
те, що виконавчий напис вчинено з
порушенням вимог законодавства,
оскільки розмір заборгованості
вказаний у виконавчому написі
нотаріуса не відповідає розміру
заборгованості зазначеному у
досудовій вимозі.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону
України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Згідно ст. 87 Закону України «Про
нотаріат» для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Здійснення виконавчого напису
нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88
Закону України «Про нотаріат»,
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 червня 1999 року №1172 «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів», а також Інструкцією про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженою
наказом Міністерства юстиції України
від 3 березня 2004 року № 20/5 (далі -
Інструкція).

Згідно з ч. 2 п. 283 Інструкції, вчинення
виконавчого напису в разі порушення
основного зобов'язання здійснюється
нотаріусом після спливу тридцяти днів
з моменту одержання боржником
письмової вимоги про усунення
порушень.

За змістом ч. 2 п. 284 Інструкції та ст. 87
Закону України «Про нотаріат»
заборгованість або інша
відповідальність боржника визнається
безспірною і не потребує додаткового
доказування у випадках, якщо подані для
вчинення виконавчого напису документи
передбачені наведеним вище Переліком
документів, за якими стягнення
заборгованості проводиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів, а дії
нотаріуса при вчиненні виконавчого
напису мають бути спрямовані на
перевірку безспірності
заборгованості.

Відповідно до п. 1 Переліку документів,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 29 червня 1999 року
№1172, за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, для одержання виконавчого
напису подаються: а) оригінал
нотаріально посвідченої угоди, що
передбачає сплату грошових сум,
передачу або повернення майна, а також
право звернення стягнення на
заставлене майно; б) документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що
розмір заборгованості, вказаний у
виконавчому написі, не відповідає
розміру заборгованості, яка зазначена
в досудовій вимозі, направленій на
адресу позивача банком (а. с. 16, 137), а
доказів того, що позивачці
направлялась інша досудова вимога, по
справі не надано.

Крім того по справі не було надано
доказів того, що нотаріусу надавались
докази, які б свідчили про те, що
нотаріусу надавались всі передбачені
законодавством документи, необхідні
для вчинення виконавчого напису.

З матеріалів справи також вбачається,
що розмір заборгованості позивачки
перед банком не є безспірним, оскільки
вона надала квитанції про сплачені
платежі, і не всі ці суми враховані
банком.

Висновки суду відповідають вимогам
закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстав до його
скасування при апеляційному розгляді
справи не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» відхилити, а рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 15 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді: