АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1554/14 Справа № 2/205/2664/13 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Категорія 42
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Михайловської С.Ю., Колодяжної Н.Є., при секретареві Глубоченку М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 14 жовтня 2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства Дніпровськпромбуд до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (третя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області) про виселення, зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ПАТ Дніпровськпромбуд звернулось до ОСОБА_2,ОСОБА_3 з позовом, який пізніше доповнило вимогами до Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, та яким просило на підставі ст.ст.317,319,322,386,1163,1164 ЦК України виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кімнати №12 будівлі санаторію-профілакторію по пр.Петровського,34 у м.Дніпропетровськ у кімнату №34 гуртожитку по пр.Петровського,56 у м.Дніпропетровськ та зняти їх з реєстрації за попередньою адресою. В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що частина будівлі, у якій проживають відповідачі, є аварійною, частина непридатною для експлуатації.

Рішенням Ленінського райсуду м.Дніпропетровськ від 14.10.2013р. позовні вимоги ПАТ Дніпровськпромбуд задоволено, ухвалено виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кімнати №12 будівлі санаторію-профілакторію по пр.Петровського,34 у м.Дніпропетровськ з наданням їм житлового приміщення кімнати №34 гуртожитку по пр.Петровського,56 у м.Дніпропетровськ згідно ордера від 10.06.2013р., Головному управлінню державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти їх з реєстрації у кімнаті №12 будівлі санаторію-профілакторію по пр.Петровського,34 у м.Дніпропетровськ. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові за такими підставами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають у аварійній будівлі санаторію-профілакторію по пр.Петровського,34 безпідставно, всупереч волі її власника ПАТ Дніпровськпромбуд, створюючи останньому перешкоди у володінні та розпорядженні будівлею.

З вказаним висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки він не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

1.06.1992р. трест Дніпровськпромбуд перетворено у Державне орендне підприємство Дніпровськпромбуд, а останнє 25.10.1995р. у ВАТ Дніпровськпромбуд. Правонаступником ВАТ Дніпровськпромбуд є ПАТ Дніпровськпромбуд (а.с.47-61).

Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 9.01.1951р. №36 затверджено акт державної комісії про прийом в експлуатацію будівлі по пр.Петровського у м. Дніпропетровськ у якості гуртожитку. З моменту побудови будівля по пр.Петровського,34 у м.Дніпропетровськ являлась гуртожитком з 30 житловими кімнатами (а.с.102). Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради у м.Дніпропетровськ від 12.09.1986р. №497 постановлено вважати переселенським жилим фондом гуртожиток №1 по пр.Петровського,34 у м.Дніпропетровськ у складі 30 кімнат площею 660кв.м. (а.с.94,95). Рішення виконкому про набуття вказаної будівлі статусу гуртожитку є дійсним. Інших рішень про передачу цієї будівлі для використання по цільовому призначенню у якості профілакторію не приймались. А усі наявні рішення, у тому числі і рішення виконкому Ленінської районної у м.Дніпропетровськ ради від 17.02.2006р., які стосувались даної будівлі, визначали її саме у якості гуртожитку (а.с.99).

Між тим, за наданими посадовою особою Ленінської у м.Дніпропетровськ ради відомостями у 1988 році в акті передачі державного майна у статутний фонд ВАТ Дніпровськпромбуд будівля гуртожитку по пр.Петровського,34 передана останньому вже у якості санаторію-профілакторію з зазначенням у технічному паспорті жилих приміщень, які у новому технічному паспорті були вже відсутні (а.с.102). Згідно виданого 4.02.1999р. реєстраційного посвідчення частина будівлі санаторію-профілакторію А-4 загальною площею 3549,8кв.м., у тому числі, приміщення 33-а,34-38,40-67,68а ІІІ поверху на праві колективної власності зареєстрована за ВАТ Дніпровськпромбуд (а.с.20). Проте за відомостями ЄРДР на теперішній час наявне кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.367 КК України 2001р. по факту внесення до інвентаризаційних відомостей недостовірних даних щодо житлового фонду Дніпровськпромбуд - частини будівлі по пр.Петровського,34 у м.Дніпропетровськ.

Згідно акту обстеження стану житлового будинку від 17.02.2006р. встановлено, що будівля по пр.Петровського,34 у м.Дніпропетровськ продовжує використовуватись у якості гуртожитку зі статусом переселенського жилого фонду з 37 жилими кімнатами, у яких для проживання зареєстровано 32 сім'ї. Мешканці житлових кімнат мають договори на обслуговування з комунальними службами щодо теплопостачання та водопостачання (а.с.99,100).

30.10.2002р. ВАТ Дніпровськпромбуд на імя ОСОБА_4 видано ордер на право зайняття кімнати №12 по пр.Петровського,34 разом з дочкою ОСОБА_3 (а.с.93). У кімнаті №12 по пр.Петровського,34 ОСОБА_2 зареєстрована з 14.02.2003р, а ОСОБА_3 з 23.04.2007р (а.с.106,107).

Зазначені обставини свідчать, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вселились та проживають у кімнаті №12 по пр.Петровського,34 у м.Дніпропетровськ на законних підставах, згідно рішення власника будівлі ВАТ Дніпровськпромбуд. А тому висновок суду першої інстанції про те, що вони проживають у вказаній кімнаті безпідставно та всупереч волі правонаступника вказаного власника будівлі суперечать дійсним обставинам справи.

Відповідно до вимог ч.5 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

ПАТ Дніпровськпромбуд просив виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кімнати №12 по пр.Петровського,34 у м.Дніпропетровськ у кімнату №34 пр.Петровського,56 на підставі вимог ст.ст.317,319,322,386,1163,1164 ЦК України. Проте жодною з вказаних правових норм не передбачено можливості такого виселення. Вимога товариства про виселення вказаних відповідачів на підставі ст.ст. 1163,1164 ЦК України у звязку з загрозою його майну безпідставна, оскільки доказів тому, що саме вони створюють таку загрозу гуртожитку матеріали справи не містять. Відповідачі займають кімнату гуртожитку на передбачених житловим законодавством підставах, а тому їх виселення можливе лише з наданням іншої жилої площі або житлового приміщення з додержанням усіх вимог закону відповідно до вимог ч.4,5 ст.132 ЖК України. Даний принцип діє і відносно осіб, що поселені у приміщення, тимчасово зайняті під гуртожитки.

ПАТ Дніпровськпромбуд просило здійснити виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у кімнату №34 пр.Петровського,56 м.Дніпропетровськ на підставі виданого ним ж ордера. Зокрема, вказаний ордер видано товариством 10.06.2013р. зі строком його дійсності у 30 днів. (а.с.23). При цьому ПАТ Дніпровськпромбуд посилалось на те, що вказаний гуртожиток перебуває на його балансі, проте не належить йому на праві власності.

Крім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 3.09.2012р. ПАТ Дніпровськпромбуд зобовязано передати до комунальної власності територіальної громади м.Дніпропетровськ гуртожиток по Петровського,56 у м.Дніпропетровськ (а.с.103-105). Проте Дніпропетровська міська рада, як представницький орган територіальної громади міста, до участі у справі не залучалась.

За наданими Апеляційному суду Дніпропетровської області Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області відомостями гуртожиток по Петровського,56 у м.Дніпропетровськ є обєктом державної власності.

Відповідно до вимог ст.ст.58,59,129 ЖК України ордер є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу і виданий він може бути лише компетентною особою.

Зазначені обставини свідчать про те, що ПАТ Дніпровськпромбуд не є власником гуртожитку по Петровського,56 у м.Дніпропетровськ та не має повноважень розпоряджатись його жилими приміщеннями. У звязку з цим виданий ним ордер не породжує у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ні прав на зайняття жилої кімнати у вказаному гуртожитку, ні обовязків по наданню їм цієї жилої кімнати.

Ухвалюючи у жовтні 2013 року рішення про переселення відповідачів у гуртожиток на підставі виданого ПАТ Дніпровськпромбуд ордера, суд першої інстанції не врахував, що виданий він товариством як некомпетентною особою та те, що строк дійсності ордера закінчився ще на початку липня 2013р.

Враховуючи встановлені обставини та вказані вимоги закону, позов ПАТ Дніпровськпромбуд про виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за зазначеними у ньому підставами задоволенню не підлягає.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та вимогам закону, його рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог товариства.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 14 жовтня 2013 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Дніпровськпромбуд до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про виселення та зобовязання вчинити певні дії.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді :