Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/438/14-ц

Провадження №2/377/194/14

02 липня 2014 року Славутицький міський
суд Київської області у складі:
головуючого: Малишенко Т.О., при
секретарі: Купрієнко В.В., без участі
стороні.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення
на повнолітню дитину, яка продовжує
навчання,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, про стягнення
аліментів на повнолітню дитину на
період свого навчання. Свої вимоги він
обґрунтовує тим, що відповідач є його
матір,ю. Внаслідок ухилення від
виконання батьківських обов'язків, її,
згідно рішення Славутицького міського
суду Київської області від 11 травня 2005
року, було позбавлено батьківських
прав відносно нього, а його опікуном
була призначена його бабуся - ОСОБА_3.
Причиною його звернення до суду з даною
позовною заявою є те, що він продовжує
навчання, в зв'язку з чим потребує
матеріальної допомоги від батьків.
Свого батька він не знає, а відомості
про нього у його свідоцтві про
народження записані за вказівкою
матері згідно ст.135 Сімейного кодексу
України. Фактично з 2005 року його
виховувала та утримувала його бабуся.
За останнім рішенням Славутицького
міського суду від 03 грудня 2013 року з
відповідачки на його утримання були
стягнуті аліменти у твердій грошовій
сумі в розмірі 1000 гривень. Але фактично
аліменти вона сплачувала не регулярно,
в розмірі 300 гривень на місяць, в зв,язку
з чим за нею рахується заборгованість у
значному розмірі. Повністю не
виплачувала мати аліменти і за першим
рішенням суду, за яким їх розмір
повинен був складати 200 гривень
щомісяця, в зв,язку з чим їй була
нарахована заборгованість, яка станом
на 20.08.2013 року складала 2 325 гривень.
Після досягнення ним повноліття
стягнення аліментів з відповідачки
припинилося. Але оскільки він на даний
час ніде не працює і не має ніяких
доходів, то його утриманням змушена
займатися його бабуся, що ставить її у
скрутне матеріальне становище.
Відповідачка, не зважаючи на те, що має
реальну можливість надавати йому
матеріальну допомогу, не бажає це
робити. Так як угоди про добровільну
сплату аліментів на період його
навчання між ними не досягнуто, то за
вирішенням даного питання він змушений
звернутися до суду. На даний час він є
студентом першого курсу
Севастопольського національного
університету ядерної енергії і
промисловості. Навчається він за
денною формою навчання на бюджетній
основі. Строк навчання становить 3 роки
11 місяців - з 01 вересня 2013 року по 31
липня 2017 року включно. Факт його
навчання підтверджується довідкою з
вищевказаного навчального закладу № 195
від 24.03.2014 року. Він навчається за
державним замовленням і по березень
місяць 2014 року ще отримував стипендію
за українським законодавством. На
сьогоднішній день їх учбовий заклад
внаслідок відомих подій у Криму
перейшов до юрисдикції Російської
Федерації, у зв'язку з чим отримання ним
стипендії буде припинено. На час
навчання йому виділено ліжко - місце в
гуртожитку, де тимчасово він і
зареєстрований. Так як ним опікується
лише його бабуся, то відповідно саме
вона несе всі витрати по його
утриманню. І хоча він навчався до
останнього часу на безоплатній основі,
витрати на його утримання є досить
значними. Крім того, він має проблеми зі
здоров'ям, в зв'язку з чим змушений
періодично проходити медичні
обстеження та лікування, на що також
потрібні гроші. В цілому все це складає
досить значні суми і так як він на даний
час ніяких самостійних доходів не має,
він дійсно потребує матеріальної
допомоги від відповідачки. Виходячи з
розміру витрат на його утримання, він
просить стягувати на своє утримання
аліменти у твердій грошовій сумі, у
розмірі 2000 гривень щомісяця на період
його навчання.

В судове засідання позивач не з,явився,
до суду надано письмову заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання
не з,явилася, про час і місце розгляду
справи належним чином повідомлена
відповідно до повідомлення про
вручення поштового відправлення -
28.05.2014 року. Письмової заяви про
відкладення розгляду справи від
відповідачки на час розгляду справи до
суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. З огляду на викладене
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачка ОСОБА_2, є матір'ю ОСОБА_1.
Внаслідок ухилення від виконання
батьківських обов'язків, її, згідно
рішення Славутицького міського суду
Київської області від 11 травня 2005 року,
було позбавлено батьківських прав
відносно позивача, опікуном
малолітнього ОСОБА_1, була призначена
його бабуся - ОСОБА_3. Підтвердженням
даних обставин є свідоцтво про
народження позивача та вищевказане
рішення (а.с.5,13,15,16,17,18). На даний час
позивач є студентом першого курсу
Севастопольського національного
університету ядерної енергії і
промисловості. Навчається за денною
формою навчання на бюджетній основі.
Строк навчання становить 3 роки 11
місяців - з 01 вересня 2013 року по 31 липня
2017 року включно.

Як вбачається з довідки № 195 від 24.03.2014
року Севастопольського національного
університету ядерної енергії і
промисловості ОСОБА_1 є студентом
першого курсу Севастопольського
національного університету ядерної
енергії і промисловості. Навчається за
денною формою навчання на бюджетній
основі. Строк навчання становить 3 роки
11 місяців - з 01 вересня 2013 року по 31
липня 2017 року включно (а.с.6-9). Крім того,
позивач має проблеми зі здоров'ям, в
зв'язку з чим змушений періодично
проходити медичні обстеження та
лікування, що підтверджується наданими
медичними документами (а.с.11,12).

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
своїх повнолітніх дітей, які
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає
розмір аліментів на повнолітню дочку,
сина у твердій грошовій сумі і /або/ у
частці від заробітку /доходу/ платника
аліментів з урахуванням обставин,
передбачених ст.182 СК України.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей; непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Суд, дослідивши письмові докази,
прийшов до висновку, про
обґрунтованість вимог позивача в
частині стягнення аліментів і ці
вимоги підлягають до задоволення.
Враховуючи вищенаведені обставини
щодо розміру витрат, необхідних на
утримання позивача як повнолітньої
дитини на період його навчання, його
стан здоров,я, сімейне та матеріальне
становище сторін, суд прийшов до
висновку, що витрати позивача
складають досить значні суми і так як
на даний час він ніяких самостійних
доходів не має, то дійсно потребує
матеріальної допомоги від
відповідачки. За рішенням
Славутицького міського суду від 03
грудня 2013 року з відповідачки на
утримання позивача були стягнуті
аліменти у твердій грошовій сумі в
розмірі 1000 гривень. Але фактично
аліменти вона сплачувала не регулярно,
в розмірі 300 гривень на місяць, в зв,язку
з чим за нею рахується заборгованість у
значному розмірі. Повністю не
виплачувала вона аліменти і за першим
рішенням суду, за яким їх розмір
повинен був складати 200 гривень
щомісяця, в зв,язку з чим їй була
нарахована заборгованість, яка станом
на 20.08.2013 року складала 2 325 гривень.
Після досягнення позивачем повноліття,
стягнення аліментів з відповідачки
припинилося. В той же час відповідач не
надала жодних доказів до суду, що з неї
проводяться будь які стягнення, і що
вона не може надавати матеріальну
допомогу сину. За таких обставин суд
вважає можливим задовольнити позовні
вимоги позивача і стягувати з
відповідача на утримання позивача, як
повнолітнього сина, який навчається
аліменти у твердій грошовій сумі на
період навчання позивача, оскільки у
суді відсутні відомості, що відповідач
отримує постійний дохід кожного
місяця.

Керуючись ст. 218 ЦПК України,
ст.ст.182,199-200 Сімейного Кодексу України,
суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Галич Костромської
області, Російська Федерація,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1,
фактично проживаючої за адресою:
АДРЕСА_2, місце роботи невідоме, -
аліменти у твердій грошовій сумі у
розмірі 2 000 гривень, щомісяця на
користь сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 до
закінчення ним навчання в
Севастопольському національному
університеті ядерної енергії і
промисловості - по 31 липня 2017 року
включно. Стягнення розпочати з 09.04.2014
року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243
гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати у розмірі 120
гривень.

Допустити негайне виконання рішення в
межах платежу аліментів за один місяць.

Копію рішення направити сторонам для
ознайомлення.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Славутицький міський суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Т. О. Малишенко