АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1688/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30 Грабовий П. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
Новіков О. М. РІШЕННЯ
26 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоНовіков О. М. суддівХрапко
В. Д. , Дмитренко М. І. при
секретаріРибасюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 24 квітня
2014 року по справі за позовом
Військового прокурора Хмельницького
гарнізону в інтересах держави в особі
органу, уповноваженого здійснювати
функції у спірних відносинах
Адміністрації Державної прикордонної
служби України до ОСОБА_6, третя особа:
Національна академія Державної
прикордонної служби України ім. Б.
Хмельницького про відшкодування
витрат, пов'язаних з навчанням у вищому
навчальному закладі, -
в с т а н о в и л а :
У грудні 2010 року військовий прокурор
Хмельницького гарнізону в інтересах
держави в особі органу, уповноваженого
здійснювати функції у спірних
відносинах Адміністрації Державної
прикордонної служби України звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_6 про
відшкодування витрат пов'язаних з
навчанням у вищому навчальному
закладі. Свої вимоги обґрунтував тим,
що відповідач навчався в національній
академії Державної прикордонної
служби України ім. Б. Хмельницького з 24
липня 2002 року по 17 червня 2006 року. Після
закінчення навчання відповідач був
направлений для проходження
військової служби на офіцерських
посадах в органах Державної
прикордонної служби.
18 лютого 2008 року відповідач був
звільнений з військової служби у
відповідності до п. «є» ч. 6 ст. 26 Закону
України «Про військовий обов'язок та
військову службу» у зв'язку з
обвинувальним вироком суду.
ОСОБА_6 під час навчання перебував на
повному державному забезпеченні за
рахунок коштів Державного бюджету
України. Всього державою в особі
Адміністрації державної прикордонної
служби на утримання ОСОБА_6 було
витрачено: 2 795 грн. 94 коп. - на грошове
забезпечення; 9 879 грн. 15 коп. - на
продовольче забезпечення; 4 308 грн. 76
коп. - на забезпечення речовим майном; 1
079 грн. 90 коп. - на медичне забезпечення; 3
095 грн. 70 коп. - на забезпечення
енергоносіями та комунальними
послугами, а всього на суму 21 159 грн. 45
На підставі викладеного прокурор
просив суд стягнути з відповідача на
користь Адміністрації Державної
прикордонної служби України грошові
кошти в розмірі 21 159 грн. 45 коп. - витрати,
пов'язані з його утриманням у
Національній академії Державної
прикордонної служби України ім. Б.
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 24 квітня 2014 року позов
задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
Адміністрації Державної прикордонної
служби України заборгованість в сумі 21
159 грн. 45 коп.

Вирішено питання стягнення судового
збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі. При цьому вважає
рішення суду першої інстанції
незаконним, необгрунтованим та таким,
що ухвалене з порушенням норм
матеріального права.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги
прокурора, суд першої інстанції
послався на п. 10 ст. 25 Закону України від
25.03.1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий
обов'язок і військову службу», який
передбачає, що особи офіцерського
складу, які звільняються з військової
служби протягом п'яти років після
закінчення вищого військового
навчального закладу або військового
навчального підрозділу вищого
навчального закладу відповідно до
пунктів "е", "є", "ж", "і", "й" частини шостої
статті 26 цього Закону, відшкодовують
Міністерству оборони України та іншим
центральним органам виконавчої влади,
яким підпорядковані ці навчальні
заклади, витрати, пов'язані з їх
утриманням у вищому навчальному
закладі, відповідно до порядку і умов,
встановлених Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється у
судовому порядку.

Разом з тим, районний суд не врахував
редакцію вказаної статті закону на час
виникнення даних правовідносин.

Так з матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 в період з 24.07.2002 року по 17.06.2006
року проходив навчання в національній
академії Державної прикордонної
служби України ім. Б. Хмельницького.
Після закінчення навчання відповідач
був направлений для проходження
військової служби на офіцерських
посадах в органах Державної
прикордонної служби.

18 лютого 2008 року відповідач був
звільнений з військової служби у
відповідності до п. «є» ч. 6 ст. 26 Закону
України «Про військовий обов'язок та
військову службу» у зв'язку з
обвинувальним вироком суду.

Законом України № 267-VІ від 11.04.2008 року
до вказаного вище пункту 10 Закону
України № 2232-ХІІ були внесені зміни,
які стосувались звільнених офіцерів.
До цього моменту ця норма стосувалась
лише курсантів військових навчальних
закладів і діяла у такій редакції :
Курсанти та слухачі в разі
дострокового розірвання контракту
через небажання продовжувати навчання
або через недисциплінованість та в
разі відмови від подальшого
проходження військової служби на
посадах осіб офіцерського складу після
закінчення вищого навчального закладу
відшкодовують Міністерству оборони
України та іншим центральним органам
виконавчої влади, яким підпорядковані
ці навчальні заклади, витрати,
пов'язані з їх утриманням у вищому
навчальному закладі, відповідно до
порядку і норм, встановлених Кабінетом
Міністрів України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Відповідно до ст. 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Таким чином, враховуючи, що відповідач
проходив навчання, потім дійсну
військову службу на офіцерських
посадах та був звільнений до набрання
чинності нової редакції п. 10 ст. 25
Закону України № 2232-ХІІ, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги прокурора не
ґрунтуються на законі.

У зв'язку з порушенням норм
матеріального права рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 24 квітня 2014 року -
скасувати.

У позові Військового прокурора
Хмельницького гарнізону в інтересах
держави в особі органу, уповноваженого
здійснювати функції у спірних
відносинах Адміністрації Державної
прикордонної служби України до ОСОБА_6,
третя особа: Національна академія
Державної прикордонної служби України
ім. Б. Хмельницького про відшкодування
витрат, пов'язаних з навчанням у вищому
навчальному закладі - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :