Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/907/14-ц Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 9 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.,

при секретарі судового

засідання Ковальській Я.В.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу виробничого кооперативу „Аква"

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 4 листопада 2014 року

у справі за позовом виробничого кооперативу „Аква" до ОСОБА_3 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року кооператив „Аква" звернувся до суду з позовом. Просив визнати за ним право власності на 66/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 та витребувати зазначене нерухоме майно у відповідачки ОСОБА_3 шляхом зобов"язання останньої передати кооперативу спірне нерухоме майно. При цьому позивач посилався на те, що частина будинку вибула із його володіння внаслідок її реалізації на прилюдних торгах у серпні 2003 року ОСОБА_4 Проте рішенням Господарського суду Житомирської області від 28.05.2013 року зроблено висновок, що акт державного виконавця від 20.08.2003 року про зазначені торги складений з порушенням чинного законодавства. В подальшому за договором купівлі-продажу від 17.12.2003 року спірне нерухоме майно було відчужене відповідачці ОСОБА_3 Вважав, що судовому захисту підлягає його право власника частини будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 4 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ВК „Аква" порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового - про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що обставинам справи та зібраним доказам суд дав неправильну оцінку.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.1996 року кооператив „Аква" придбав 66/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.12).

На виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 13.03.2003 року про стягнення з кооперативу „Аква" на користь МБКСП „Контракт" боргу в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було описано та арештовано зазначене нерухоме майно, належне боржникові, а в подальшому - реалізоване ОСОБА_4 з прилюдних торгів. За результатами проведення прилюдних торгів було складено протокол від 15 серпня 2003 року, а переможцю торгів видано свідоцтво про право власності на спірну частину будинку (а.с.11,13).

17 грудня 2003 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу ОСОБА_4 відчужив належне йому нерухоме майно відповідачці ОСОБА_3 (а.с.14).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що правовстановлюючі документи, за якими право власності від позивача перейшло до інших власників, не визнані незаконними і не скасовані, а отже, є чинними.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 28 травня 2013 року виробничому кооперативу „Аква" відмовлено в позові до Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про визнання недійсним акта про проведення прилюдних торгів та про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися (а.с.8-10).

Зазначене судове рішення в цій частині є чинним.

В мотивувальній частині зазначеного судового рішення міститься висновок про те, що акт ВДВС „не відповідає дійсним даним прилюдних торгів" (а.с.9 - зворотній бік).

Проте, позивач помилково вважав ці обставини такими, що встановлені судовим рішенням і які не підлягають доказуванню при розгляді інших справ. Ці доводи грунтуються на неправильному тлумаченні положень закону.

Так, із змісту ч.3 ст.61 ЦПК випливає, що обставинами, які мають преюдиційне значення і які не доказуються при розгляді інших справ є обставини, щодо наявності або відсутності яких виник спір та які зазначені у резолютивній частині рішення. Тобто, обставини, встановлені в мотивувальній частині рішення не можуть мати преюдиційного значення для розгляду інших справ.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідачка правомірно володіє спірною частиною будинку та підстав для визнання права на це майно за позивачем немає.

Обставини справи судом з'ясовані повно та всебічно. Зібраним у справі доказам дана належна оцінка. Будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу виробничого кооперативу „Аква" відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 4 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: