Справа № 191/6032/13-ц
Провадження № 2/191/424/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого -судді Порошиної О.О.
секретарі -Бутенко Н.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Іларіонівської
селищної ради Синельниківського
району Дніпропетровської області,
треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання прав та обов»язків
забудовника житлового будинку з
господарськими будівлями та
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до виконкому Іларіонівської селищної
ради Синельниківського району
Дніпропетровської області з вимогами
про визнання прав та обов»язків
забудовника житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона
є дружиною ОСОБА_4 що підтверджує
копією свідоцтва про шлюб від 24 липня
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер.
Після його смерті відкрилася
спадщина яка складається з житлового
будинку АДРЕСА_1. Спадкове майно, а саме:
житловий будинок А-1, загальною площею
71.0 кв.м. складається з: І-тамбур площею
1-1 коридору площею 13.0 кв.м.;
1-2 коридору площею 5,7 кв.м.;
1-3 прихожої площею 8,3 кв.м.;
1-4 кімнати площею 15,2 кв.м.;
1-5 кімнати площею 8,6 кв.м.;
1-6 кухні площею 13,3 кв.м.;
1-7 ванної кімнати площею 5,4 кв.м.,
-сараю Б-1; сараю В-1; гаражу Г-1; сараю Д-1;
літнього душу Г-1; вбиральні Ж-1; погрібу
№3; огорожі №1,2; колодязя К-1; бруківки -1.
Будівництво житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований по АДРЕСА_1
здійснювалося згідно із законом, але
чоловік належним чином не здав
вказаний жилий будинок в експлуатацію
і не отримав свідоцтва про право
власності на будинок та номер.
Позивачка вказала, що згідно довідки
№ 2863 у зв»язку з упорядкуванням
нумерацій будинків по АДРЕСА_1 у червні
місяці 1972 року будинок АДРЕСА_1 отримав
Заповіт складений за життя ОСОБА_4 не
Звернушись до нотаріальної контори,
нотаріусом було відмовлено позивачу у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_1, оскільки
позивач не надав документів
підтверджуючих право власності на
житловий будинок за померлим. Згідно
відповіді КП «Синельниківське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» право власності за
померлим ОСОБА_4 не зареєстроване.
Позивач зазначив, що згідно з
вимогами ст.1261 ЦК України, вона, як
дружина померлого спадкодавця та діти-
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_8, який
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер - є спадкоємцем
першої черги. Діти спадкодавця заяви
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори не подавали. Отже, інших
спадкоємців окрім позивачки-немає.
У відповідності до вимог ст.328 ЦКУ
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.
У відповідності до вимог ст.1218 ЦК
України, зазначила позивачка, до складу
спадщини входять всі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Позивачка ОСОБА_1 посилається на п.8
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування», де
зазначено, що якщо будівництво
здійснюється згідно із законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов»язки як
забудовника входять до складу
спадщини. З огляду на це позивачка
вважає, що даний спір про визнання прав
та обов»язків забудовника житлового
будинку має бути вирішений лише в
судовому порядку, тому вона змушена
звернутися до суду з зазначеною
Просить визнати за нею ОСОБА_1 права
та обов»язки забудовника житлового
будинку з господарськими спорудами та
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, у порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 з правом здачі
житлового будинку та господарських
будівель та споруд в експлуатацію та
правом отримання свідоцтва про право
В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала повністю,
просить їх задовольнити у повному
обсязі. Дала суду пояснення аналогічно
обставинам викладеним вище. На заочний
розгляд справи згодна.
Представник відповідача в судове
засідання не з»явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи.
Треті особи по справі ОСОБА_2.
ОСОБА_3 до початку слухання справи
також налади письмові заяви про
розгляд справи без їх участі, не
заперечують щодо задоволення позовних
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд
ухвалює заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Суд, з урахуванням згоди позивача,
вважає за необхідне розглянути справу
на підставі наявних в ній доказів та
винести заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи,
та оцінивши їх в сукупності, встановив
Згідно копії свідоцтва про шлюб,
виданого 24 липня 1955 року вбачається, що
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 и ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 вступили в брак 24.07.1955 года
о чем в книге актов гражданского
сотсояния от 24 июля 1955 года призведена
запись № 5 (російською мовою) (а.с.7)
Факт смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3
підтверджується копією свідоцтва про
смерть Серії НОМЕР_1 на а.с.6.
Після смерті спадкодавця ОСОБА_4
залишилося спадкове майно яке
складається з: житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1, що
підтверджується копією технічного
паспорту на зазначений житловий
будинок, що міститься в матеріалах
справи.
«Синельниківське міжміське бюро
технічної інвентаризації» від 28.11.2013
року № 2022 вбачається, що житловий
будинок загальною площею 71,0 кв.м.
житловою площею 23,8 кв.м., господарські
будівлі та споруди розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, заінвентаризовані за
ОСОБА_4. Право власності не
зареєстровано. (а.с.10).
З довідки Синельниківського МБТІ
Дніпропетровської області від 23.06.2014
року за №1345 вбачається, що рік забудови
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1- є
Згідно копії паспорта громадянина
України Серії НОМЕР_2, виданого 21
травня 1999 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з
15.02.1982 року (а.с.5).
Згідно відповіді від 11.02.2014 року за
№ 01-16/224 завідувача Другої
синельниківської державної
нотаріальної контори Мельникова О.Ж.
наданої на запит суду, спадкова справа
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4- не
Також, з довідки квартальної
ОСОБА_10 від 16.06.2014 року вбачається, що за
адресою АДРЕСА_1 проживав постійно
разом з ОСОБА_1 її син ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, а саме з 07.05.1984 року і по
Відповідно до вимог ст.331 ЦК
України право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.
На виконання вимог Цивільного
Кодексу України прийнято спеціальний
Закон України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" від 1 липня 2004 р., яким
врегульовано відносини, пов'язані з
державною реєстрацією прав на нерухоме
майно всіх форм власності, їх обмежень
та правочинів щодо нерухомості.
Правочини щодо нерухомого майна
вчиняються, якщо право власності на це
майно зареєстровано відповідно до
цього Закону, а реєстрація речових прав
на нерухомість, їх обмежень
здійснюється лише у разі вчинення
правочинів щодо нерухомого майна, а
також за заявою власника (володільця)
нерухомого майна (ст. 3), що підтверджує
взаємопов'язаність державної
реєстрації цих фактів. Державна
реєстрація зазначених трьох видів
фактів здійснюється за допомогою
створюваної державної інформаційної
системи - Державного реєстру прав на
нерухоме майно та їх обмежень.
У п.1 ст. 4 Закон України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" від 1
липня 2004 року зазначено, що
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права на нерухоме
майно, що знаходиться на території
України, фізичних та юридичних осіб,
держави, територіальних громад,
іноземців та осіб без громадянства,
іноземних юридичних осіб, міжнародних
організацій, іноземних держав, а саме: 1)
право власності на нерухоме майно.
Згідно зі ст..19 Закону України "Про
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно та їх обмежень"підставою для
реєстрації права власності на майно є
акт прийому нерухомого майна в
Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) та спадкування
здійснюється за заповітом або за
Згідно ст..1218 ЦК України зазначено,
що до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1220 ЦК України
передбачено відкриття спадщини
внаслідок смерті особи та часом
відкриття спадщини є день смерті особи.
Останнє місце проживання спадкодавця є
місцем відкриття спадщини, що
передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.
Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
Так, в судовому засіданні, та з
матеріалів справи вбачається, що
спадкодавець ОСОБА_4 за життя не встиг
оформити реєстрацію права власності на
новостворене майно, що не
заперечувалось позивачем ОСОБА_1.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про судову
практику у справах про спадкування"від
30.05.2008 року №7 зазначено, якщо
будівництво здійснювалося згідно із
законом, то у разі смерті забудовника
до завершення будівництва його права
та обов'язки як забудовника входять до
Отже, пункт 8 Постанови ПВСУ «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 на
яку посилається позивач, як на підставу
своїх позовних вимог, має
застосовуватися лише до спадщини яка
відкрилася не раніше 1 січня 2004 року, що
зазначено у п.1 даної постанови.
Однак, як вбачається із матеріалів
справи спадкодавець ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто, на час коли діяв
Цивільний кодексу Української РСР в
редакції 1963 року, який не передбачав
визнання прав та обов»язків від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців) за заповітом або за
Крім того, позивачка в позовній
заяві і не вказала, що прийняла
спадщину шляхом фактичного вступу в
управління та володіння спадковим
майном, оскільки проживала та була
зареєстрована у будинку по АДРЕСА_1
разом з чоловіком ОСОБА_4 до, так і після
смерті останнього, що відповідає
вимогам ст.549 ЦК України в редакції 1963
В листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування», п.3.2
зазначено, що громадяни, які збудували
житлові будинки до 5 серпня 1992 року,
могли за умови прийняття їх в
експлатацію відповідними комісіями
отримати правовстановлюючі документи
на будинок, навіть якщо його споруджено
самовільно (самочинно) на земельній
ділянці, яка перебуває в їх законному
користуванні або у приватній
власності. За наявності відповідних
доказів судами може визнаватися право
власності в порядку спадкування на
спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992
року, на які спадкодавцем не було
отримано правовстановлюючі документи.
Згідно Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№7 «Про судову практику у справах про
спадкування» належним відповідачем у
такому позові має бути лише інший
спадкоємець або, за його відсутності,
територіальна громада, в межах якої
розташовано спадкове майно. З доданих
до позовної заяви документів
вбачається існування іншого
спадкоємця за законом окрім позивача,
який фактично прийняв спадщину, а саме
сина позивачки- ОСОБА_8
Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Іларіонівської
селищної ради Синельниківського
району Дніпропетровської області про
визнання прав та обов»язків
забудовника житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
є безпідставними, документально нічим
не підтверджені і йдуть всупереч
законодавства яке діяло на момент
виникнення спірних правовідносин, крім
того судом встановлена наявність
іншого спадкоємця.У зв»язку з
наявністю іншого спадкоємця,
клопотання про заміну неналежного
відповідача належним, від позивача
суду не надходило.
На підставі викладеного та ст.ст.
1216, 1217, 1218, 1220, 1261 ЦК України, п.п.8.,
Постанови Пленуму Верховного суду
України "Про судову практику у справах
про спадкування"від 30.05.2008 року №7,
Закону України "Про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обмежень", керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до виконавчого комітету
Іларіонівської селищної ради
Синельниківського району
Дніпропетровської області, треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання прав
та обов»язків забудовника житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами,- відмовити.
Апеляційна скарга на заочне
рішення суду подається до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Синельниківський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

.

Суддя: О. О. Порошина