Справа № 0603/6713/12
Провадження № 2-і/274/89/14
УХВАЛА

02.07.2014
м.
Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючого судді Хуторної
І.Ю.

за участю секретаря Павлюк-Жук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Бердичівського
міськрайонного управління юстиції
Житомирської області Волкової Євгенії
Олегівни про примусове проникнення до
житла, -

в с т а н о в и в:

01 липня 2014 року до суду надійшло
подання старшого державного виконавця
Волкової Є.О. про примусове проникнення
до житла боржника ОСОБА_2, що за адресою:
АДРЕСА_1.

Подання мотивовано тим, що на виконанні
у відділі державної виконавчої служби
Бердичівського міськрайонного
управління юстиції перебуває
виконавче провадження № 40624364 (ЄДРВП)
від 07.11.2013 року по виконанню
виконавчого листа № 274/416/13-ц виданого
05.11.2013 року Бердичівським
міськрайонним судом Житомирської
області про стягнення з ОСОБА_2 (далі -
боржник) на користь ОСОБА_3 (далі -
стягувач) грошову компенсацію за
переполучену частку у праві спільної
сумісної власності в розмірі 34418,50 грн.,
грошові кошти в сумі 331500,00 та судові
витрати в сумі 4712,10 грн.

Боржник добровільно рішення суду не
виконав. В ході примусового виконання
рішення державним виконавцем було
виявлено належне божнику майно, що
знаходиться за адресою6 АДРЕСА_1.
Вказане майно описане і арештоване
державним виконавцем згідно акту опису
та арешту майна від 20.01.2014 року. 06 лютого
2014 року документи щодо вказаного в
акті майна було передано на реалізацію
торгуючій організації. Оскільки
вказане майно не було реалізоване
через відсутність попиту, 26 травня 2014
року стягувану було запропоновано
залишити за собою нереалізоване майно
в рахунок погашення боргу. Під час
виходу на дільницю за адресою: АДРЕСА_1
було розпочато проведення виконавчих
дій - вилучення майна для передачі
стягувачу. Однак боржник почав
перешкоджати державному виконавцю
проводити виконавчі дії, застосувавши
до державного виконавця заходи
фізичного впливу, виштовхав всіх з
квартири, замкнув квартиру та
відмовився впускати державного
виконавця для проведення виконавчих
дій. Дії боржника роблять неможливим
виконання вищевказаного рішення суду.

Державний виконавець Волкова Є.О. у
судове засідання не з'явилася,
направила заяву з проханням матеріали
розглядати у її відсутність. На вимогу
суду надала для огляду у судовому
засідання матеріали виконавчого
провадження.

Згідно ст. 376 ЦПК України питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця. Суд негайно розглядає
подання, зазначене в частині першій
цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суд вважає за можливе подання
розглянути у відсутність державного
виконавця, зважаючи на подану ним заяву
та можливість оглянути матеріали
виконавчого провадження.

Дослідивши подання, додані до нього
документи та оглянувши матеріали
виконавчого провадження, суд приходить
до висновку про задоволення подання,
виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що на виконанні у відділі державної
виконавчої служби Бердичівського
міськрайонного управління юстиції
перебуває виконавче провадження №
40624364 (ЄДРВП) від 07.11.2013 року по виконанню
виконавчого листа № 274/416/13-ц виданого
05.11.2013 року Бердичівським
міськрайонним судом Житомирської
області про стягнення з ОСОБА_2 (далі -
боржник) на користь ОСОБА_3 (далі -
стягувач) грошову компенсацію за
переполучену частку у праві спільної
сумісної власності в розмірі 34418,50 грн.,
грошові кошти в сумі 331500,00 та судові
витрати в сумі 4712,10 грн. ( а.с. 36, 37).

Боржник не виконав рішення суду в
строк, наданий йому державним
виконавцем для самостійного виконання.

ОСОБА_5 належить однокімнатна квартира
житловою площею 16,1 кв.м., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 89,).

20.01.2014 у під час проведення
виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1
державним виконавцем було виявлено
належне боржникові рухоме майно, а
саме: дерев'яний кухонний гарнітур
біло-коричневого кольору з поверхнею
для приготування ( 8 навісних шаф, 3 шафи
під робочою поверхнею, 4 шухляди, 2 полки
); дерев'яний обідній стіл з 4
табуретами, коричневого кольору;
подвійна шафа-купе, дерев'яна, білого
кольору, з дзеркалами та під світкою ( 6
бокових поличок, 11 поличок в середині
шафи, поручень для одягу, з металевими
гачками для одягу ); дерев'яний
пуф-шухляда, білого кольору, з м'якою
сірою оббивкою, з металевою ручкою;
кімнатний гарнітур-сервант, дерев'яний,
білого кольору (8 поличок, 2 шафи зі
скляними дверцятами, 2 шафи з
дерев'яними дверцятами, металевий
поручень); дерев'яна тумба-комод ,
коричневого кольору, з дерев'яними
дверцятами ( 2 шухляди, 2 полички).
Вказане майно згідно акту опису та
арешту майна від 20.01.2014 року було
арештоване та оцінене державним
виконавцем (а.с. 92-93). Боржнику копію
акта вручено 20 січня 2014 року ( а.с. 94).

З матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що будь-яких скарг та
заперечень щодо опису та арешту майна,
а також його оцінки від боржника не
надходило.

Дане майно було не вилучалось та було
залишено на відповідальне зберігання
мешканці даної квартири ОСОБА_6 ( а.с.
92-93)

06.02.2014 року державним виконавцем
передано документи для реалізації
рухомого майна боржника шляхом
прилюдних торгів.

У зв'язку з тим, що арештоване майно не
було реалізовано через відсутність
попиту 26.05.2014 року державним
виконавцем на підставі ст.. 62 Закону
України «Про виконавче провадження»
було запропоновано стягувану залишити
за собою рухоме майно боржника, яке не
було реалізовано шляхом прилюдних
торгів, в рахунок погашення боргу, на що
остання погодилася ( а.с. 95-97).

Боржника було повідомлено про
проведення виконавчих дій, а саме -
прийому-передачі майна боржника, яке не
було реалізовано на прилюдних торгах,
стягувачу ( а.с .99).

З актів державного виконавця від 13.06.2014
року вбачається, що за адресою :
АДРЕСА_1 було розпочато проведення
виконавчих дій, а саме - вилучення та
передачу майна боржника стягувачу.

З акту державного виконавця від 13.06.2014
року вбачається, що під час вилучення
та передачі стягувачу майна боржника
державним виконавцем було передано
стягувачу наступне майно: дерев'яна
тумба-комод , коричневого кольору, з
дерев'яними дверцятами ( 2 шухляди, 2
полички ); дерев'яний пуф-шухляда,
білого кольору, з м'якою сірою оббивкою,
з металевою ручкою; дерев'яний
обідній стіл з 4 табуретами,
коричневого кольору, про що державним
виконавцем було складено відповідний
акт (а.с. 100).

Під час проведення виконавчих дій
з'явився боржник та почав перешкоджати
державному виконавцю проводити
виконавчі дії, а саме: застосовував до
державного виконавця заходи фізичного
впливу (викручував руки) та виштовхнув
з квартири де проводились виконавчі
дії, після чого замкнув дану квартиру
та відмовився впускати державного
виконавця до даного приміщення ( а.с.
101-102)

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим законом заходів
примусового виконання рішень, у зв'язку
з чим та зокрема має право
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища,
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку.

Згідно положень п.9 ч.3 ст.5 вказаного
Закону, державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право звертатися до суду з поданням
про постановлення вмотивованого
рішення про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або іншої особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб.

Отже, з наявних у справі матеріалів
вбачається, що дії боржника призводять
до тривалого невиконання виконавчого
документа (рішення суду), що тягне за
собою порушення строків виконання, а
також порушує вимоги чинного
законодавства щодо обов'язковості
судових рішень.

А тому суд приходить до висновку, що з
метою належного виконання виконавчого
документа (рішення суду) про стягнення
з боржника коштів та недопущення
порушення прав стягувача, є всі належні
правові підстави для надання
державному виконавцю дозволу на
примусове проникнення до житла
боржника.

При цьому суд зважає на положення ст. 30
Конституції України, згідно якої
кожному гарантується недоторканість
житла. Не допускається проникнення до
житла чи іншого володіння особи,
проведення в них огляду чи обшуку як за
вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія
недоторканності житла не поширюється
на випадки, коли суспільні інтереси
вимагають правомірного обмеження прав
людини, зокрема, для захисту прав і
законних інтересів інших членів
суспільства. Обмеження права особи на
недоторканність житла, яке визначено в
Конституції України й
міжнародно-правових актах, визнається
легітимним втручанням держави в права
людини з метою забезпечення загального
блага.

Аналіз положень Закону України «Про
виконавче провадження» та
процесуальних норм дає підстави для
висновку, що законодавець збалансував
права як особи, що ініціює питання
звернення з поданням до суду про
примусове проникнення до житла, так і
особи, щодо якої такі заходи
застосовано. При цьому питання про
примусове проникнення до житла
вирішується не інакше як шляхом
прийняття вмотивованої ухвали суду з
додержанням принципу верховенства
права.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Подання старшого державного виконавця
задовольнити.

Надати державним виконавцям відділу
ДВС Бердичівського МРУЮ та іншим
учасникам виконавчого провадження
(працівникам міліції, понятим) дозвіл
на примусовий вхід до квартири АДРЕСА_1
для проведення виконавчих дій з
вилучення та передачі майна стягувану
в рахунок погашення боргу згідно акту
опису та арешту майна від 20 січня 2104
року, з урахуванням переданого майна
згідно акту від 13.06.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Житомирської
області через Бердичівський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання її копії.

Суддя- І.Ю. Хуторна