Справа № 454/338/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року Сокальський районний
суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

при секретарі Матолінець З.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сокалі, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої
особи приватного нотаріуса
Сокальського районного нотаріального
округу ОСОБА_3 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину,
визнання права власності,,

в с
т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з даним
позовом до відповідача, позиваючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в віці 70 років,
померла її баба ОСОБА_4 До дня своєї
смерті ОСОБА_4 проживала і була
зареєстрована по АДРЕСА_1. Після її
смерті відкрилася спадщина на вказану
квартиру, земельну ділянку для ведення
садівництва та автомобіль В АЗ 2101. На
спадкове майно баба заповіту не
складала. Відповідно до ст. 1261 ЦК
України, спадкоємцями першої черги,
щодо спадкового майна після смерті
ОСОБА_4 є її сини ОСОБА_2 - відповідач по
справі та батько позивачки - ОСОБА_10
Спадкоємець першої черги ОСОБА_10,
батько позивачки, мав право на спадкове
майно після смерті своєї матері, однак
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, ще до відкриття
спадщини, а після його смерті право на
спадкування майна ОСОБА_4 перейшло до
позивачки в силу ч. 1 ст. 1266 ЦК України за
якою внуки, правнуки спадкодавця
спадкують ту частку спадщини, яка
належала б за законом їхнім матері,
батькові, бабі, дідові, якби вони були
живими на час відкриття спадщини.
Відтак позивачка є спадкоємцем за
правом представлення щодо спадкового
майна після смерті ОСОБА_4 Таким чином
право на спадкування майна ОСОБА_4 на
день відкриття спадщини мали позивачка
та син покійної - відповідач по справі.

Незважаючи на вищевказане відповідач
одноособово прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_4, а подаючи заяву про
прийняття спадщини не повідомив
нотаріуса про те, що крім нього є і
інший спадкоємець, а саме дочка його
брата, який помер перед матір'ю і
вказав, що інших спадкоємців щодо майна
ОСОБА_4 немає. Відтак відповідач один
прийняв все спадкове майно та отримав
Свідоцтва про право на спадщину за
законом, видані приватним нотаріусом
Сокальського районного нотаріального
округу ОСОБА_3 25.03.2011р. зареєстрованих в
реєстрі за № 852, 854, 856. При цьому
відповідач запевняв позивачку, що
спадкував за заповітом матері і що вона
немає права на спадкування.

Лише в січні 2013 року позивачці з витягу
із Спадкового реєстру, виданого
приватним нотаріусом Сокальської
районного нотаріального округу ОСОБА_3,
стало відомо, що ніякого заповіту не
було і що відповідач спадкував за
законом. На звернення позивачки
відповідач тривалий час обіцяв їй, що
як спадкоємець який прийняв спадщину
без суду включить її у число
спадкоємців та разом вони звернуться
до нотаріуса який вів спадкову справу
для внесення змін до Свідоцтв про право
на спадщину, що передбачено ч. 1 ст. 1300 ЦК
України. Однак, по даний час відповідач
не дав згоду на внесення таких змін в
Свідоцтва про право на спадщину і
відмовляється в добровільному порядку
вирішити даний спір, що змушує
звертатися позивачку з позовною заявою
до суду. У відповідності до ст. 15 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
За ст. 16 ЦК України захист цивільних
прав та інтересів здійснюється судом.
Одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є. припинення дії, яка
порушує право. Відповідно до вимог ч. 1
ст. 1301 ЦК України, Свідоцтво про право
на спадщину визнається недійсним за
рішенням суду, якщо буде встановлено,
що особа, якій воно видане не мала права
на спадкування, а також в інших
випадках, передбачених законом. З
огляду на те, що відповідач не мав права
спадкувати після смерті ОСОБА_4 усе
майно, а лише 1/2 його частину, а іншу 1/2
частину цього спадкового майна має
спадкувати позивачка за правом
представлення, то Свідоцтва про право
нас спадщину видані на його ім'я
приватним нотаріусом Сокальського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
25.03.2011р. зареєстровані в реєстрі за № 852,
854, 856 мають бути визнані судом
недійсними. Строк давності для
звернення до суду з вказаним позовом
позивачка не пропустила, оскільки
початок його перебігу слід
рахувати з дати, коли Сокальською
державною нотаріальною конторою її
повідомлено про отримання
відповідачем Свідоцтв про право на
спадщину за законом на усе спадкове
майно, а саме 29.01.2014р. З врахуванням
того, що у позивачки відсутня детальна
інформація про спадкове майно та що
таку можливо отримати лише з
матеріалів спадкової справи № 101, яка
може бути надана лише на вимогу суду
позивачка не може чітко сформувати
прохальну частину позовних вимог,
визначити ціну позову та сплатити
судовий збір в розмірі встановленому
законом розмірі. В зв'язку із цим
позивачка при поданні позову сплачує
судовий збір у мінімальному розмірі , а
при визначенні ціни позову судовий
збір буде сплачено в повному розмірі.
На підставі наведеного просила суд
визнати недійсними Свідоцтва про право
на спадщину, видані ОСОБА_2 приватним
нотаріусом Сокальського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 25.03.2011р.
зареєстровані в реєстрі за № 852, 854, 856,
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, 1/2 частину
земельної ділянки для ведення
садівництва, 1/2 автомобіля ВАЗ 2101.

11.06.2014пр. представник відповідача
ОСОБА_7 подав письмові заперечення, в
яких зазначив, що відповідно до ст..1217
ЦК України спадкування здійснюється
за заповітом або за законом та
відповідно до ст..1220 ЦК України
спадщина відкривається після смерті
особи або оголошення її померлою.
Згідно ст..1258 ЦК України спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово та згідно ст..1268 ЦК України
спадкоємець за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який
постійно проживав разом з спадкоємцем
на час відкриття спадщини, вважається
таким, що прийняв спадщину.
Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно з спадкоємцем, має
подати нотаріусу заяву про прийняття
спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Ст.1270 ЦК
України строк для прийняття спадщини
встановлюється у 6 місяців, який
починається з часу відкриття спадщини
та згідно ст.1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку для
прийняття спадщини не подав заяву про
її прийняття, він вважається таким що
не прийняв її. Таким чином, позивачка
не прийняла спадщини, пропустила строк
для її прийняття, не зверталась до суду
з позовом про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини,
проживала від спадкодавця окремо. З
наведених підстав позов є
безпідставним.

В судовому засіданні позивач та її
представник ОСОБА_8 позовні вимоги
підтримали повністю, надали пояснення
аналогічні викладеним у позові.
Позивач додатково пояснила, що вона
знала коли померла бабця ОСОБА_4, була
присутня на її похороні. Проте до
нотаріуса з заявою про прийняття
спадщини не зверталась, оскільки
думала, що є заповіт на відповідача. Їй
стало відомо, про відсутність заповіту
та те, що вона також може спадкувати
лише в 2012р. Разом з тим зазначила, що в
судому порядку не визначала додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини. Окрім того, на час смерті
бабці вона проживала окремо в АДРЕСА_2,
де по даний час є зареєстрованою.

В судовому засіданні відповідач проти
позову заперечив. Будучи допитаним
судом в якості свідка, показав, що його
мати- спадкодавця ОСОБА_4 на звичайному
папері, без нотаріального посвідчення
написала заповіт. Позивач про волю
спадкодавці знала. ОСОБА_1 була
присутня на похороні бабці. З позивачем
була домовленість що він буде їй
допомагати матеріально. Він оплачував
її навчання, робив коштовні подарунки і
ін. Він не відмовляється й надалі
матеріально допомагати своїй
племінниці. Він не пам»ятає чи говорив
нотаріусу про те, що крім нього є ще
інші спадкоємці.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_7 заперечив проти
позову, повністю підтримав письмові
заперечення.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3
в судовому засіданні вирішення справи
покладає на розсуд суду. Додатково
пояснила, що позивач пропустила строк
для прийняття спадщини, адже не
прийнявши її, своєчасно не звернулася
до нотаріуса з заявою про прийняття
спадщини.

Заслухавши учасників судового
засідання, дослідивши докази суд
прийшов до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити.

Відповідно до ст..1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина
відкривається після смерті особи або
оголошення її померлою. Місцем
відкриття спадщини є останнє місце
проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦЦ
України).

Ст..1258 ЦК України встановлює, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово та згідно
ст.1268 ЦК України спадкоємець за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Ч.3 ст.1268 ЦК України
передбачає, що спадкоємець, який
постійно проживав разом з спадкоємцем
на час відкриття спадщини, вважається
таким, що прийняв спадщину.
Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно з спадкоємцем, має
подати нотаріусу заяву про прийняття
спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Ст.1270 ЦК України встановлено, що строк
для прийняття спадщини встановлюється
у 6 місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно ст.1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку для
прийняття спадщини не подав заяву про
її прийняття, він вважається таким що
не прийняв її.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 в віці 70 років, померла
баба позивачки ОСОБА_4 До дня своєї
смерті ОСОБА_4 проживала і була
зареєстрована по АДРЕСА_1. Після її
смерті відкрилася спадщина на вказану
квартиру, земельну ділянку для ведення
садівництва та автомобіль ВАЗ 2101. На
спадкове майно ОСОБА_4 заповіту не
складала.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України,
спадкоємцями першої черги, щодо
спадкового майна після смерті ОСОБА_4 є
її сини ОСОБА_2 - відповідач по справі та
батько позивачки - ОСОБА_2 Спадкоємець
першої черги ОСОБА_2, батько позивачки,
мав право на спадкове майно після
смерті своєї матері, однак помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, ще до відкриття спадщини,
а після його смерті право на
спадкування майна ОСОБА_4 перейшло до
позивачки в силу ч. 1 ст. 1266 ЦК України за
якою внуки, правнуки спадкодавця
спадкують ту частку спадщини, яка
належала б за законом їхнім матері,
батькові, бабі, дідові, якби вони були
живими на час відкриття спадщини.
Відтак позивачка мала право спадкувати
за правом представлення після смерті
ОСОБА_4 Таким чином право на
спадкування майна ОСОБА_4 на день
відкриття спадщини мали позивачка та
син покійної - відповідач по справі.

Відповідач ОСОБА_2 одноособово прийняв
спадщину на спірне майно, отримав
свідоцтва про право на спадщину 25.03.2011р.

Проте, як встановлено в судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 у спірній
квартирі не проживала, після смерті
ОСОБА_4 до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини у
шестимісячний строк не зверталася, як і
не зверталася до суду з приводу
визначення додаткового строку на
прийняття спадщини.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1
вважається такою, що не прийняла
спадщини, пропустила строк для її
прийняття, а тому не може претендувати
на спадкове майно, відповідачем не
порушено її прав та інтересів. З
наведених підстав позовні вимоги є
необґрунтованими та безпідставними.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третьої особи приватного
нотаріуса Сокальського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину, визнання права власності -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Сокальський районний суд шляхом
подання в 10-денний строк з дня
отримання копії рішення апеляційної
скарги.

Головуючий:
Л. Ю. Фарина