2/258/2090/13 258/6388/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2013 року
Кіровський районний суд м. Донецька у
складі:

головуючого - судді Подолянчука І.М.

при секретарі Мінченковій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Донецьку
цивільну справу за позовом Донецької
міської ради до ОСОБА_1

Про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки,
-

В С Т А Н О В И В :

Донецька міська рада звернулася
до суду з позовом, в якому вказує, що
відповідно до приписів ст.ст. 13 і 41
Конституції України визначається, що
від імені Українського народу право
власності здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Конституцією.

Відповідно до ст.ст. 142-145
Конституції України, до матеріальної
основи органів місцевого
самоврядування, крім інших об’єктів,
належить земля, управління якою
здійснюють територіальні громади
через органи самоврядування.

Ст. 43 Конституції України
передбачено, що територіальні громади
села, селища, міста безпосередньо або
через утворені ними органи місцевого
самоврядування управляють майном, що
перебуває в комунальній власності.

Відповідно до ч.3 ст.140
Конституції України, місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою як
безпосередньо, так і через міськраду та
її виконавчий орган.

Як зазначено у п.2 ст. 83
Земельного кодексу України, у
комунальній власності перебувають
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об’єкти
комунальної власності.

Кіровською районною у м.
Донецькою радою на виконання
протокольного доручення Донецького
міського голови від 05.02.2013р.
проводилася робота щодо перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства при встановленні
гаражного комплексу, що розташований
поблизу житлового будинку № 27 по вул. М.
Козиря у Кіровському районі м.
Донецька.

Проведеною перевіркою було
встановлено, що відповідачем без
належного дозволу, в
несанкціонованому місці - на
прибудинковій території по вул.
М.Козиря, поблизу житлового будинку №
45, було розміщено металевий гараж.

Земельна ділянка під металевим
гаражем використовується володільцем
гаражу-Орел А.Г. самовільно, без
правовстановлюючих документів на
землю.

Землевпорядником Кіровського
району м. Донецька з виїздом на місце
була обстежена вказана земельна
ділянка, розташована по вул. М.Козиря,
поблизу житлового будинку № 45 у
Кіровському районі.

В процесі обстеження було
встановлено, що на земельній ділянці,
на північ від зупинки громадського
транспорту, розміщено три металевих
гаражі.

Правовстановлюючі документи
щодо користування земельними
ділянками під цими гаражами відсутні.

Згідно з актом обстеження,
складеним головою громадського
комітету мікрорайону «Широкий»,
власником одного з трьох гаражів є
ОСОБА_1.

Відповідно до листа управління
Держземагенства у м. Донецьку
Донецької області від 23.05.2013р. за №
01-32-3922/3953, згідно з земельно-кадастровою
інформацією земельна ділянка поблизу
житлового будинку № 45 по вул. Максима
Козиря, на якій розміщено металевий
гараж відповідача ОСОБА_1, у власність,
оренду або постійне користування
нікому не передавалось.

Правовстановлюючі документи на
земельну ділянку у встановленому
законом порядку, не зареєстровані.

Відповідно до ст. 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають право власності та
право користування земельними
ділянками з земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

В силу ст. 124 Земельного кодексу
України, передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюються на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, шляхом укладення
договору оренду земельної ділянки.

Також, відповідно до ст.125
Земельного кодексу України, право
власності на земельну ділянку, або
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих
прав.

Відповідачем ОСОБА_1 не було
отримане відповідне рішення органу
місцевого самоврядування – Донецької
міської ради про надання їй земельної
ділянки у власність чи на праві оренди,
не укладено договір оренди земельної
ділянки, не був отриманий відповідний
дозвіл.

Тобто, відповідачем
порушуються всі вищенаведені норми
діючого законодавства.

Згідно ст. 212 Земельного кодексу
України, повернення самовільно
зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.
Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян та
юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1
незаконно та протиправно займає спірну
земельну ділянку, розташовану під
металевим гаражем, самовільно
встановленим відповідачем поблизу
житлового будинку № 45 по вул. Максима
Козиря в Кіровському районі м.
Донецька.

З вимог про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки
в досудовому порядку позивачем
відповідачу ОСОБА_1 видавалися листи
про виявлені порушення від 22.02.2013 р. №
01/16-765 та від 24.04.2013 р. № 01/13-1861, однак до
теперішнього часу відповідачем
виявлені порушення земельного
законодавства не усунуто.

Станом на час подання позову до
суду самовільно встановлений
відповідачем ОСОБА_1 металевий гараж
не демонтований.

Просили суд ухвалити судове
рішення, яким зобов’язати відповідача
ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1), яка проживає за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, повернути
територіальній громаді м. Донецька в
особі Донецької міської ради
самовільно зайняту земельну ділянку
біля будинку № 45 по вул. Максима Козиря
в Кіровському районі м. Донецька, яка
використовується для розміщення
металевого гаража, шляхом демонтажу
зазначеного металевого гаражу та
приведення земельної ділянки у
придатний для подальшого використання
стан.

В судовому засідання
представник позивача підтримав свої
позовні вимоги та суду надав пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судове
засідання не з’явилась, про час і місце
судового засідання повідомлялася
належним чином, причину своєї неявки
суду не повідомила, заяви про
перенесення розгляду справи на інший
день суду не надавав.

Зі згоди представника позивача,
суд ухвалює рішення про заочний
розгляд справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що відповідно відповідно
до приписів ст.ст. 13 і 41 Конституції
України визначається, що від імені
Українського народу право власності
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст.ст. 142-145
Конституції України, до матеріальної
основи органів місцевого
самоврядування, крім інших об’єктів,
належить земля, управління якою
здійснюють територіальні громади
через органи самоврядування.

Ст. 43 Конституції України
передбачено, що територіальні громади
села, селища, міста безпосередньо або
через утворені ними органи місцевого
самоврядування управляють майном, що
перебуває в комунальній власності.

Відповідно до ч.3 ст.140
Конституції України, місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою як
безпосередньо, так і через міськраду та
її виконавчий орган.

Як зазначено у п.2 ст. 83
Земельного кодексу України, у
комунальній власності перебувають
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об’єкти
комунальної власності.

Кіровською районною у м.
Донецькою радою на виконання
протокольного доручення Донецького
міського голови від 05.02.2013р.
проводилася робота щодо перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства при встановленні
гаражного комплексу, що розташований
поблизу житлового будинку № 27 по вул. М.
Козиря у Кіровському районі м.
Донецька.

Проведеною перевіркою було
встановлено, що відповідачем без
належного дозволу, в
несанкціонованому місці - на
прибудинковій території по вул.
М.Козиря, поблизу житлового будинку №
45, було розміщено металевий гараж.

Земельна ділянка під металевим
гаражем використовується володільцем
гаражу-Орел А.Г. самовільно, без
правовстановлюючих документів на
землю.

Землевпорядником Кіровського
району м. Донецька з виїздом на місце
була обстежена вказана земельна
ділянка, розташована по вул. М.Козиря,
поблизу житлового будинку № 45 у
Кіровському районі.

В процесі обстеження було
встановлено, що на земельній ділянці,
на північ від зупинки громадського
транспорту, розміщено три металевих
гаражі.

Правовстановлюючі документи
щодо користування земельними
ділянками під цими гаражами відсутні.

Згідно з актом обстеження,
складеним головою громадського
комітету мікрорайону «Широкий»,
власником одного з трьох гаражів є
ОСОБА_1.

Відповідно до листа управління
Держземагенства у м. Донецьку
Донецької області від 23.05.2013р. за №
01-32-3922/3953, згідно з земельно-кадастровою
інформацією земельна ділянка поблизу
житлового будинку № 45 по вул. Максима
Козиря, на якій розміщено металевий
гараж відповідача ОСОБА_1, у власність,
оренду або постійне користування
нікому не передавалось.

Правовстановлюючі документи на
земельну ділянку у встановленому
законом порядку, за відповідачем не
зареєстровані.

Відповідно до ст. 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають право власності та
право користування земельними
ділянками з земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

В силу ст. 124 Земельного кодексу
України, передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюються на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, шляхом укладення
договору оренду земельної ділянки.

Також, відповідно до ст.125
Земельного кодексу України, право
власності на земельну ділянку, або
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих
прав.

Відповідачем ОСОБА_1 не було
отримане відповідне рішення органу
місцевого самоврядування – Донецької
міської ради про надання їй земельної
ділянки у власність чи на праві оренди,
не укладено договір оренди земельної
ділянки, не був отриманий відповідний
дозвіл.

Тобто, відповідачем
порушуються всі вищенаведені норми
діючого законодавства.

Згідно ст. 212 Земельного кодексу
України, повернення самовільно
зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.
Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян та
юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1
незаконно та протиправно займає спірну
земельну ділянку, розташовану під
металевим гаражем, самовільно
встановленим відповідачем поблизу
житлового будинку № 45 по вул. Максима
Козиря в Кіровському районі м.
Донецька.

З вимоги звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки в
досудовому порядку відповідачу ОСОБА_1
видавалися листи про виявлені
порушення від 22.02.2013 р. № 01/16-765 та від
24.04.2013 р. № 01/13-1861, однак до теперішнього
часу відповідачем виявлені порушення
земельного законодавства не усунуто.

Станом на час подання позову до
суду самовільно встановлений
відповідачем ОСОБА_1 металевий гараж
не демонтований.

З огляду на наведене, суд визнає
вказані позовні вимоги законними та
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 13, 41, 140, 142-145
Конституції України; ст.ст. 83, 116, 124, 125,
153, 212 Земельного кодексу України; ст.ст.
3, 15, 118-120, 224, 228 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Донецької
міської ради до ОСОБА_1 про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки
- задовольнити.

Зобов’язати ОСОБА_1 (іпн.
НОМЕР_1), яка проживає за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1, повернути територіальній
громаді м. Донецька в особі Донецької
міської ради самовільно зайняту
земельну ділянку біля будинку № 45 по
вул. Максима Козиря в Кіровському
районі м. Донецька, яка
використовується нею для розміщення
металевого гаража, шляхом демонтажу
зазначеного металевого гаражу та
приведення вказаної земельної ділянки
у придатний для подальшого
використання стан.

В порядку ст. 228 ЦПК України
заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: