№2/748/62/14
Єдиний унікальний № 748/3994/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року Чернігівський районний
суд Чернігівської області у складі :

головуючої - судді Майбороди С.М.,

при секретарі Головач
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
територіальної громади в особі
Роїщенської сільської ради, третя
особа: ОСОБА_3 про визнання права
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з позовом,
в якому просять визнати за ОСОБА_1 право
власності на ? частину житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами за адресою с. Роїще,
Чернігівського району, вул. Овражна, 53,
як за спадкоємцем першої черги за
законом після померлого 24.02.2013 року
ОСОБА_4 та визнати за ОСОБА_2 право
власності на ? частину вищевказаного
будинку, як за членом колгоспного
двору, мотивуючи свої вимоги тим, що
будинок належав ОСОБА_4, як голові
колгоспного двору відповідно до
свідоцтва про право власності на
житловий будинок. Членом колгоспного
двору була позивач ОСОБА_2. Після смерті
ОСОБА_4 відкрилась спадщина,
спадкоємцем за законом якого є позивач
ОСОБА_1. Свідоцтво про право власності
на житловий будинок було видане
померлому, як голові колгоспного двору,
проте позивач ОСОБА_2 має право на
відповідну частку житлового будинку,
як член колгоспного двору - це
позбавляє можливості успадкувати
будинок в нотаріальній конторі.

В судове засідання позивачі не
з»явились, надавши заяви про розгляд
справи за їх відсутності, зазначивши
про підтримання позовних вимог.

Відповідач – Роїщенська сільська рада
Чернігівського району Чернігівської
області не забезпечили явку в судове
засідання свого представника, подали
заяву про розгляд справи без його
участі та зазначили про визнання
позовних вимог.

Залучений до участі у справі в якості
третьої особи ОСОБА_3 в судове
засідання не з"явився, надавши заяву
про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги про визнання права власності
на житловий будинок підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок
з надвірними будівлями по вулиці
Овражна, 53 в с. Роїще Чернігівського
району, Чернігівської області був
колгоспним двором, головою якого був
ОСОБА_4, що володів будинком,
відповідно до свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок від 05 жовтня 1990 року. Членом
колгоспного двору була ОСОБА_2,
оскільки з 01.07.1990 року проживала та була
зареєстрована в даному будинку, що
підтверджується довідкою Роїщенської
сільської ради Чернігівського району
та області (а.с.8).

Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11
березня 1985 року № 105 « Про порядок
державного обліку житлового фонду» і
відповідно до чинного на той час
порядку обліку господарств колгоспних
дворів, все майно колгоспного двору
обліковувалося за головою колгоспного
двору.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995
року " Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності" з наступними змінами, до
правовідносин, що виникли раніше,
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватись за нормами, що
регулювали власність цього двору.

Відповідно до ст. 17 Закону України РСР
«Про власність» майно, придбане
внаслідок спільної праці членів сім»ї,
є їх спільною сумісною власністю.

За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли
до ведення в дію Закону України “Про
власність”, кожен з членів колгоспного
двору мали рівне право на майно
колгоспного двору. Тобто, після
введення в дію Закону України “Про
власність” 15.04.1991 року у всіх членів
колгоспного двору виникло право
власності на все його майно в рівних
частинах, в тому числі і на будинок з
господарськими спорудами, які
відносилися до цього колгоспного
двору. Таким чином, незважаючи на той
факт, що свідоцтво на право особистої
власності на житловий будинок було
видане ОСОБА_4 - всі члени колгоспного
двору мали рівні частки житлового
будинку з господарськими спорудами, а
саме по 1/2 частині.

24 лютого 2013 року помер ОСОБА_4, про що
виконкомом Роїщенської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області 25 лютого 2013 року зроблений
актовий запис № 06.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 за
законом є ОСОБА_1, який є сином
померлого спадкодавця відповідно до
свідоцтва про народження (а.с.8), та який
звернувся до нотаріуса Чернігівської
районної державної нотаріальної
контори про прийняття спадщини.
Спадкоємці за законом на майно
померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились
від прийняття спадщини. Інших
спадкоємців, як за заповітом так і за
законом немає. Зазначені обставини
підтверджуються копієї спадкової
справи.

Як передбачено ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22
лютого 2012 року видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, провадиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів про
належність цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, оскільки
свідоцтво про право власності видано
на голову колгоспного двору, позивачі
позбавлені можливості відновити свої
права у позасудовому порядку, а тому їх
права підлягають судовому захисту,
шляхом визнання за ними права
власності.

Суд враховує положення ст.124
Конституції України, згідно якої
юрисдикція суду поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.
При цьому можливий судовий захист, як
тих цивільних прав, що прямо названі в
ЦК, так і тих, що випливають із норм
Конституції чи іншого Закону.

Враховуючи встановлені обставини
справи в їх сукупності, суд приходить
до висновку про необхідність судового
захисту прав позивачів шляхом
задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215 ЦПК
України, ст. ст. 392, 1218, 1261, 1273 ЦК України,
-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
територіальної громади в особі
Роїщенської сільської ради, третя
особа: ОСОБА_3 про визнання права
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, що розташовані за адресою:
вулиця Овражна будинок 53 село Роїще
Чернігівського району Чернігівської
області, як за спадкоємцем за законом
після смерті ОСОБА_4, померлого 24 лютого
2013 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину житлового будинку з
господарськими спорудами, що
розташовані за адресою: вулиця Овражна
будинок 53 село Роїще Чернігівського
району Чернігівської області, як за
членом колгоспного двору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Чернігівської області через
Чернігівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
С.М.
Майборода