Справа № 755/309/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р.
Дніпровський районний суд міста Києва
в складі:

головуючої судді
Яровенко Н.О.

при секретарі Лисенко
М.В., Бондар О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Тельбін-Комфорт» про захист
прав споживача комунальних послуг,
зобов'язання вчинити дії та
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку (далі - ОСББ)
«Тельбін-Комфорт» про захист прав
споживача комунальних послуг,
зобов'язання вчинити дії та
відшкодування моральної шкоди
посилаючись на те, що відповідач
безпідставно не приймає на облік
лічильник теплової енергії,
встановлений ним для обліку кількості
спожитої теплової енергії у квартирі
АДРЕСА_1 та незаконно відключив його
квартиру від електроенергії, тепло-
водопостачання та водовідведення і
відмовляється від укладання договору
на постачання житлово-комунальних
послуг, у зв'язку з чим, просить суд
зобов'язати ОСББ «Тельбін-Комфорт»:
поновити надання ОСОБА_1 послуг з
централізованого опалення холодної та
гарячої води і водовідведення на
квартиру АДРЕСА_1; поновити
електропостачання квартири АДРЕСА_1;
укласти договір про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення між ОСОБА_1 та ОСББ
«Тельбін-Комфорт» на умовах Типового
договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженого
Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Про
затвердження Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення»;
укласти договір про утримання будинку,
споруд та прибудинкової території за
адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСББ
«Тельбін-Комфорт» на умовах Типового
договору, затвердженого Постановою КМУ
від 20.05.2009 року № 529 «Про затвердження
типового договору про утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій»; взяти на абонентний облік
квартирний лічильник теплової енергії,
встановлений на точці розподілу - місце
передачі послуги від однієї особи до
іншої, а саме від ОСББ
«Тельбін-Комфорт» до квартири АДРЕСА_1
опломбувати його та проводити
розрахунки з ОСОБА_1 за спожите тепло
згідно із затвердженою методикою
розподілу нарахувань. Згідно наказу
Міністерства будівництва архітектури
та житлово-комунального господарства
України № 359 від 31.10.2006 року та
відповідно до Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженого Постановою КМУ від 21.07.2005
року № 630, а також наданим до робочого
проекту розрахунком оплати місць
загального користування на місяць в
розмірі 0,15 Гкал. та стягнути з ОСББ
«Тельбін-Комфорт» на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримав в повному
обсязі, просили задовольнити позовні
вимоги з підстав викладених у позовній
заяві, додатково зазначили, що той
договір, який відповідач пропонує для
підписання суперечить вимогам
законодавства та не відповідає типовим
договорам, затвердженим Постановою КМУ
від 21.07.2005 року № 630, Постановою КМУ від
20.05.2009 року № 529 та ст. 26 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги»,
суперечать вимогам закону, а саме: ст.
526,601,611, 1167 ЦК України, ст.ст. 4,18,22 ЗУ «Про
захист прав споживачів», ст. ст. 19,20, 21, 26,
29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Представник відповідача у судовому
засіданні зазначила, що позов не
визнається в повному обсязі, оскільки
позовні вимоги є незаконними та
необґрунтованими з підстав викладених
у відзиві (запереченнях) на позов (а.с. 85
- 94 том № 1) та письмових поясненнях (а.с.
175 - 181 том № 1).

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, представників
відповідача, дослідивши матеріали
справи, приходить до наступного.

Як вбачається з пояснень та матеріалів
справи, житловий будинок з підземним
паркінгом, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 був побудований за генеральним
Договором, укладеним між Управителем
ФФБ - ПАТ «Банк Український Капітал» та
Забудовником - ТОВ «Київське
будівельне підприємство №3». Кошти на
будівництво залучались Управителем
через Фонд фінансування будівництва
від громадян на підставі Закону
України "Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю".

ОСОБА_1 був одним з інвесторів
будівництва та на даний час є власником
трикімнатної квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору про участь у Фонді
фінансування будівництва №18-1-52 від 20
вересня 2007 року.

Згідно Сертифіката Інспекції
державного архітектурного контролю у
м. Києві за № 1 від 01 червня 2012 року
житловий будинок з підземним паркінгом
по проспекту АДРЕСА_1 був введений в
експлуатацію 01 червня 2012 року.

20.03.2013 року, відповідно до копії витягу
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців, було
проведено державну реєстрацію
юридичної особи ОСББ «Тельбін-Комфорт»
в будинку АДРЕСА_1

На підставі договору управління майном
від 21.11.2011 року б/н, укладеного з
Забудовником - ТОВ «Київське
будівельне підприємство №3», на час
будівництва, обслуговування будинку
здійснювало ТОВ «Тельбін Сервіс».

З протоколу позачергових зборів №1 від
25.03.2013 року слідує, що загальними
зборами Об'єднання було прийнято
рішення про прийняття на баланс
будинку АДРЕСА_1

29.03.2013 року в зв'язку з завершенням
будівництва, створенням ОСББ та
відсутністю у Забудовника фінансової
можливості здійснювати утримання
будинку між Забудовником та ОСББ
«Тельбін-Комфорт» було укладено
договір про делегування
господарсько-управлінських
повноважень до ОСББ «Тельбін-Комфорт».

Як вбачається зі змісту даного
договору Забудовник передав, а ОСББ
прийняло права здійснення
господарсько-управлінських послуг
щодо утримання житлового комплексу з
01.04.2013 року.

Пунктом 2 вказаного договору
передбачено, що до моменту закінчення
процедури передачі та підписання
відповідного акту будинок залишається
на балансі ТОВ «Київське будівельне
підприємство № 3».

За таких обставин, суд вважає доведеним
в ході судового розгляду факт того, що з
01.04.2013 року до ОСББ «Тельбін-Комфорт»
було передано лише управлінські
функції по утриманню будинку, а питання
передачі будинку на баланс ОСББ до
сьогодні залишається не вирішеним.

04.09.2013 року між ТОВ «КБП №3» та ТОВ
«Тельбін Сервіс» було укладено угоду
про розірвання договору управління
майном від 21.11.2011 року б/н.

За позовом ОСББ «Тельбін-Комфорт» в
Господарському суді Київської області
було порушено провадження по справі
№910/24241/13, розгляд ще не завершений.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги": -
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил;

- балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд (далі -
балансоутримувач) - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом;

- власник приміщення, будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд (далі - власник) -
фізична або юридична особа, якій
належить право володіння, користування
та розпоряджання приміщенням,
будинком, спорудою, житловим
комплексом або комплексом будинків і
споруд, зареєстроване у встановленому
законом порядку;

- виконавець - суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору;

- виробник - суб'єкт господарювання,
який виробляє або створює
житлово-комунальні послуги;

- 1комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством;

- норми споживання - кількісні
показники споживання
житлово-комунальних послуг,
затверджені згідно із законодавством
відповідними органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування;

- споживач - фізична чи юридична особа,
яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу;

- управитель - особа, яка за договором з
власником чи балансоутримувачем
здійснює управління будинком,
спорудою, житловим комплексом або
комплексом будинків і споруд (далі -
управління будинком) і забезпечує його
належну експлуатацію відповідно до
закону та умов договору;

- 2утримання будинків і прибудинкових
територій - господарська діяльність,
спрямована на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи щодо
забезпечення експлуатації та/або
ремонту жилих та нежилих приміщень,
будинків і споруд, комплексів будинків
і споруд, а також утримання прилеглої
до них (прибудинкової) території
відповідно до вимог нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил згідно із
законодавством.

Наполягаючи на позові позивач та
його представник просять суд
зобов»язати ОСББ «Тельбін-Комфорт»
укласти договір про надання послуг з
центрального опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, договір про надання
послуг з утримання будинку, споруд та
прибудинкової території посилаючись
на те, що Законом України «Про
житлово-комунальні послуги»
встановлено, що відносини у цій сфері
повинні здійснюватися виключно на
договірних засадах. Відповідач
зобов»язаний укласти із
споживачами-вланиками квартир
багатоквартирного будинку договори
про надання комунальних послуг за
змістом типових угод, затверджених
законодавством України.

В даному випадку позивачем обрано
невірним спосіб захисту своїх прав,
оскільки, в разі невизнання споживачем
права виробника, (виконавця) послуг на
укладення договору про користування
електричною енергією, який відповідає
вимогам типового договору, таке право
підлягає захисту судом на підставі п. 1
ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання
договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
10 жовтня 2012 року № 6-110цс12.

За таких обставин дані позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про
зобов'язання ОСББ «Тельбін-Комфорт»
взяти на абонентський облік квартирний
лічильник теплової енергії,
встановлений на точці розподілу, слід
зазначити наступне.

Відповідно до ст. 3 Закон України «Про
об»єднання співвласників
багатоквартирного будинку» (надалі ЗУ
«Про ОСББ»), діяльність об'єднань і
асоціацій регулюється цим Законом,
Цивільним, Житловим та Земельним
кодексами України, іншими
нормативно-правовими актами та
статутом об'єднання, асоціації.

Статтею 13 ЗУ «Про ОСББ» передбачено, що
відносини власників приміщень і
управителя регулюються договором,
який укладається на основі Типового
договору форму якого затверджує
центральний орган виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.

Укладення договору між власником
окремого приміщення у житловому
комплексі та управителем є
обов'язковим і не залежить від
членства в об'єднанні, за винятком
випадку, коли власник і управитель є
однією особою.

У разі відмови власника приміщення
укладати договір або сплачувати
обов'язкові платежі на утримання та
ремонт неподільного майна та
відповідної частки загального майна
об'єднання має право звернення до
суду для стягнення нарахованих
платежів у судовому порядку.

Статтею 3 Закону України «Про
теплопостачання» визначено, що
відносини між суб'єктами діяльності у
сфері теплопостачання регулюються цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
теплопостачання», проектування,
будівництво, реконструкція, ремонт,
експлуатація об'єктів теплопостачання,
виробництво, постачання теплової
енергії регламентуються
нормативно-правовими актами, які є
обов'язковими для виконання всіма
суб'єктами відносин у сфері
теплопостачання.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про
теплопостачання», проектування,
будівництво, реконструкція об'єктів у
сфері теплопостачання здійснюються на
основі схем теплопостачання, державних
будівельних норм та
нормативно-правових актів на
проведення будівельних робіт.
Проектування, будівництво,
реконструкція об'єктів у сфері
теплопостачання здійснюються
спеціалізованими організаціями, які
мають відповідні дозволи та ліцензії.

Відповідно до п.п. 5 п. 29, п.п.9 п.32 Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №630 від 21.07.2005 року,
споживач має право на установлення
квартирних засобів обліку та взяття їх
на абонентський облік, а виконавець
зобов'язаний забезпечувати за заявою
споживача взяття на абонентський облік
у тижневий строк квартирних засобів
обліку.

Пунктом 9 зазначених Правил
встановлено, що у квартирі (будинку
садибного типу) роботи з установлення
засобів обліку води і теплової енергії
(далі - квартирні засоби обліку)
проводяться спеціалізованою
організацією, виконавцем, виробником
чи постачальником за рахунок коштів
споживача. Квартирні засоби обліку
беруться виконавцем на абонентський
облік.

Правилами користування тепловою
енергією, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 3 жовтня
2007 р. № 1198, встановлено, що усі системи
теплопостачання і теплоспоживання
повинні бути забезпечені вузлами
обліку, відповідно до затверджених
технічних умов і проектів (п. 7).
Виконання технічних умов, виданих
теплопостачальною організацією, є
обов'язкове.

Строк дії технічних умов приєднання
споживачів теплової енергії два роки. У
разі коли будівництво об'єкта не може
бути завершено у визначений строк,
споживач повинен продовжити дію
технічних умов, звернувшись до
теплопостачальної організації до
закінчення їх дії. Якщо споживач не
звернувся до теплопостачальної
організації з вмотивованим проханням
щодо їх продовження, ці умови втрачають
чинність (анулюються). У разі коли під
час проектування об'єктів виникає
потреба в обґрунтованому відхиленні
від технічних умов, таке відхилення має
бути погоджене споживачем з
теплопостачальною організацією, яка
видала технічні умови (п.10).

У відповідності до п. 11 Правил
користування тепловою енергією,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. №
1198, самовільне втручання в діючі
системи теплопостачання і
теплоспоживання забороняється.

Відповідно до п. 7.2.44. Правил технічної
експлуатації теплових установок і
мереж, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 №
71, монтаж приладів обліку теплової
енергії та об'єму (маси) теплоносія має
виконуватися згідно з погодженим
енергопостачальною організацією
проектом.

Так, проектна документація на
установку квартирного засобу теплової
енергії обов'язково повинна
відповідати технічним умовам, виданим
теплопостачальною організацію, а
відхилення від них повинні бути
обґрунтовані з технічної точки зору та
погоджена, та лише після цього прилад
обліку може бути встановлений та
взятий на облік.

Відповідно до вимог п. 19 Правил
користування тепловою енергією,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. №
1198 після технічного огляду вузла
обліку теплопостачальна організація
видає акт про його прийняття в
експлуатацію. Споживач за показами
вузла обліку визначає обсяг спожитої
теплової енергії та параметри
теплоносія і заносить ці дані до
журналу обліку споживання теплової
енергії.

В судовому засідання представник
відповідача зазначила, що коли позивач
звертався до ОСББ з вимогами про взяття
встановленого ним лічильника теплової
енергії на абонентський облік йому
було повідомлено про необхідність
погодження технічних умов та проекту з
Київенерго, та про необхідність
дотримання при встановленні
лічильника Правил користування
тепловою енергією, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 3 жовтня 2007 р. N 1198, однак позивач не
надав Об'єднанню докази того, що монтаж
приладів обліку теплової енергії був
виконаний, згідно з погодженим
енергопостачальною організацією
проектом та докази того, що
теплопостачальною організацією було
видано акт про прийняття цього приладу
обліку в експлуатацію.

На замовлення управителя ОСББ
«Тельбін-Комфорт» було проведено
експертне будівельно-технічне
дослідження № 0813 від 23.04.2014 року. Одним
з питань, які були поставлені перед
експертом, є питання про порядок
встановлення індивідуального
лічильника теплової енергії і чи
дотримано такий порядок при
встановлені лічильника теплової
енергії у розподільчому вузлі
водопостачання та опалення АДРЕСА_1.
Відповідно до висновку при
встановленні лічильника теплової
енергії у розподільчому вузлі
водопостачання та опалення АДРЕСА_1
порядок дотримано не було.

Згідно з ч. 1-3 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України
передбачено, що доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень (ст. 58 ЦПК України).

За змістом ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд приходить до переконливого
висновку, що позивачем не надано
доказів, що технічні умови на
встановлення такого засобу обліку
видавались позивачу та проектна
документація відповідно до вказаних
технічних умов розроблялась та
затверджувалась у передбаченому
законом порядку, а тому вважає, що
відсутні підстави для задоволення
позовної вимоги про зобов'язання ОСББ
взяти лічильник на облік.

В свою чергу, Об'єднання ще не є
балансоутримувачем будинку, а дії
забудовника в частині передачі на
баланс будинку ОСББ оскаржуються
відповідачем у судовому порядку. На
даний час, ОСББ не має в наявності
технічного паспорту будинку та іншої
технічної документації (інвентарна
справа, акт прийняття в експлуатацію,
плани зовнішніх мереж тощо). Крім цього
ОСББ не є виконавцем послуг, а тому
взагалі не має право брати лічильник на
свій баланс. За таких обставин, дана
позовна вимога також не підлягає
задоволенню.

Що стосується вимог позивача про
зобов»язання відповідача поновити
ОСОБА_1 послуги з центрального
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, то слід
зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції
України, правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Статтею 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено, що відносини між
учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Статтею 208 ЦК України передбачено,
що у письмовій формі належить вчиняти
правочини між фізичною та юридичною
особою, крім правочинів, передбачених
частиною першою статті 206 цього
Кодексу.

Частиною першою ст. 206 ЦПК України
передбачено, що усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтею 626 ЦК України передбачено,
що договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однією із сторін має бути
досягнуто згоди.

Цим же Законом України, статтею 21,
передбачено, що споживач зобов'язаний:
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України,
договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до вимог п. 1.3. Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених Наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України №190 від 27.06.2008
року, виробник обслуговує вуличні,
квартальні та дворові мережі
водопостачання та водовідведення,
споруди і обладнання, а також
технологічні прилади й пристрої на них,
які перебувають у нього на балансі
або на які є відповідний договір на
обслуговування із споживачем.

Згідно вимог ч. 2 ст. 509 ЦК України,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України.

Враховуючи вищевикладені вимоги
законодавства, зобов'язання з
підключення та надання позивачу послуг
електро-тепло-водопостачання та
водовідведення, згідно законодавства
виникає після укладання договору на
постачання таких послуг особисто з
виробниками (виконавцями) цих послуг чи
з ОСББ як з управителем.

При цьому, судом в ході судового
розгляду встановлено, що ОСББ не є, ні
виконавцем, ні виробником будь-яких
послуг, договір про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення з ним укладений бути не
може, оскільки, це не передбачено
діючим законодавством і не випливає із
суті та мети створення ОСББ, у зв'язку з
чим позовні вимоги позивача в даній
частині не підлягають задоволенню,
оскільки відповідач не має обов'язку
щодо укладення таких договорів, а тому
суд не може зобов'язати особу до дій
щодо яких він не має встановленого
законодавством обов'язку.

З цих же підстав не підлягали би
задоволенню вимоги позивача про
зобов'язання ОСББ «Тельбін-Комфорт»
поновити електропостачання, за умови,
що він не уклав би договір про
користування електричною енергією.
Але за час слухання справи по суті між
позивачем та ПАТ «Київенерго» було
укладено договір про користування
електричною енергією від 20.05.2014 року і
доказів, на момент винесення рішення
суду, відсутності електропостачання
квартири АДРЕСА_1 позивачем не надано.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Враховуючи ті обставини, що порушення
відповідачем прав позивача відсутнє і
позивач не є споживачем будь-яких
послуг відповідача, у зв'язку з чим ч. 2
ст. 22 Закону України "Про захист прав
споживачів" до спірних правовідносин
застосуванню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» в пункті 5 роз'яснено, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Так, на виконання вимог ст. 60 ЦПК
України позивачем та його
представником не надано жодного доказу
на підтвердження того, що саме
протиправними діями відповідача було
завдано шкоду позивачу, а також
наявності причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
відповідача.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача моральної шкоди в розмірі
50000 грн. теж не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку з відмовою у позові позивача в
повному обсязі з відповідача не
підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 1, 11, 16, 23, 206,
208, 509, 525, 526, 626, 628, 638, 640, 1167 ЦК України,
Законом України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку», Законом України «Про
житлово-комунальні послуги», Порядком
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 травня 2009 № 529, Правилами
утримання житлових будинків та
прибудинкових територій,
затвердженими наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76, Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Мінінстрів
України від 21 липня 2005 року № 630,
постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», cт.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218,
223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Тельбін-Комфорт» про захист
прав споживача комунальних послуг,
зобов'язання вчинити дії та
відшкодування моральної шкоди
відмовити.

До суду може бути подана апеляційна
скарга на рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які не були присутні при його
проголошенні протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя
Н.О. Яровенко