Справа № 367/4400/13-ц Головуючий у І
інстанції Пархоменко О.В.Провадження №
22-ц/780/2787/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С.,
Журби С.О.,

При секретарі - Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на заочне рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 17
січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Бучанської міської ради Київської
області, треті особи: Виконком
Бучанської міської ради Київської
області, КП КОР «Ірпінське бюро
технічної інвентаризації», відділ
Держземагенства у місті Буча,
Київської області, приватний нотаріус
Ірпінського міського нотаріального
округу Київської області ОСОБА_5,
приватний нотаріус Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_6 про визнання
договорів купівлі-продажу будинку та
земельної ділянки недійсними,
переведення на неї прав та обов»язків
покупця за 1/2 частину будинку,
скасування рішення та усунення
перешкод в користуванні будинком і
земельною ділянкою, скасування
державних актів на право приватної
власності на земельні ділянки та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи: Бучанська міська рада
Київської області, треті особи:
Виконком Бучанської міської ради
Київської області, КП КОР «Ірпінське
бюро технічної інвентаризації», відділ
Держземагенства у місті Буча Київської
області, приватний нотаріус
Ірпінського міського нотаріального
округу Київської області ОСОБА_5,
приватний нотаріус Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_6, КП
«Бучанське Бюро технічної
інвентаризації» Київської області,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину
дійсним, -

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о
в и л а:

ОСОБА_1 звернулася в Ірпінський
міський суд Київської областііз даним
позовом, посилаючись на те, що
відповідно до рішення Ірпінського
міського суду Київської області від
30.06.2004 року за нею було визнано право
власності на 1/2 частину будинку
АДРЕСА_1. Відповідачка ОСОБА_2, на
підставі вказаного рішення суду також
являється власницею 1/2 частини даного
будинку.

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 22.01.2009 року рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 30.06.2004 року залишене без
змін.

Не дивлячись на те, що вона являється
співвласницею будинку АДРЕСА_1,
відповідачка ОСОБА_2 не тільки не
допускає її до будинку, але й не бажає
добровільно вирішити між ними спір з
приводу користування належним їм на
праві спільної часткової власності
будинком та присадибною земельною
ділянкою,. Вона як співвласник спірного
домоволодіння, не має доступу до
належного їй та відповідачці будинку і
не може привести техніка БТІ для
виготовлення нового технічного
паспорта на будинок.

Так як відповідачка ОСОБА_2 порушує
її права як співвласниці будинку,
встановлені ст. ст. 317, 319 та 358 ЦК
України, вона змушена звертатися в суд
з даним позовом, в якому просила
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити їй
перешкод в користуванні будинком
АДРЕСА_1 та земельною ділянкою біля
даного будинку, видавти ключі від
вхідної хвіртки на подвір'я та від
будинку, розділити будинок АДРЕСА_1 та
визначити порядок користування
земельною ділянкою, площею 1028 кв. м.
біля будинку АДРЕСА_1.

В подальшому, під час розгляду
справи, ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги,
та крім зазначеного вище, посилалася на
те, що по справі судом була призначена
судова будівельно-технічна експертиза.
Відповідно до отриманого висновку
експертизи, експертом було
запропоновано два варіанти розподілу
будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки
біля даного будинку. Не дивлячись на те,
що відповідачка ОСОБА_2 добре знала про
те, що вони являються співвласниками
будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 30.06.2004 року і кожний з них
має право власності по 1/2 частині
даного будинку, не тільки не повідомила
КП КОР "Ірпінське БТІ" Київської
області та приватного нотаріуса про те,
що свідоцтво про право власності на
весь будинок від 21.02.2001 року на підставі
якого був зареєстрований АДРЕСА_1 на її
ім"я рішенням Ірпінського міського
суду Київської області від 30.06.2004 року
було визнане недійсним, але й почала
незаконно переоформляти та проводити
відчуження всього будинку та земельної
ділянки біля нього на свого чоловіка
ОСОБА_3, та 30.12.2008 року продала належний
їм будинок ОСОБА_3 Тоді ж, ОСОБА_2, згідно
договору купівлі-продажу переоформила
і земельну ділянку біля даного будинку
пл. 1000 кв. м. на ім"я свого чоловіка
ОСОБА_3

Крім того, відповідачка ОСОБА_2 без
її згоди та відому, утаївши від
Бучанської міської ради Київської
області ту обставину, що будинок
АДРЕСА_1 належить їм в рівних частках,
на підставі рішення № 450 XXV сесії 5
скликання Бучанської міської ради
Київської області від 25.10.2007 року
приватизувала всю земельну ділянку пл.
1027 кв. м. біля даного будинку лише на
своє ім»я та отримала Державний акт про
право власності на земельну ділянку, а
ОСОБА_3, 25.05.2010 року отримав Державні
акти на землю біля даного будинку в
зв»язку з оформленням договору
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,0642 га. та на 0,0538 га.

Вище вказані Державні акти на землю
на ім»я ОСОБА_2 та ОСОБА_3, договори
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки від 30.12.2008 року та рішення
Бучанської міської ради Київської
області про передачу ОСОБА_2 земельної
ділянки у особисту власність, ОСОБА_1
вважає, що повинні бути визнані
недійсними та скасовані, так як вона не
давала своєї згоди на приватизації
всієї земельної ділянки на ім»я ОСОБА_2,
адже вона між ними навіть не була
розділена.

Вона також не давала дозволу на
продаж відповідачкою ОСОБА_2 належної
їй частини спірного будинку, який також
не був розділений між ними і до того ж
вона мала переважне право на придбання
у ОСОБА_2 належної їй частини будинку в
разі продажу нею своєї частки. Сама ж
ОСОБА_2 не вправі була розпоряджатися
її частиною будинку та земельною
ділянкою, яка була закріплена біля
спірного будинку для його
обслуговування.

ОСОБА_1 також вказує на те, що
оскільки договір купівлі-продажу
будинку та земельної ділянки, рішення
про приватизацію земельної ділянки
біля будинку лише на ім»я ОСОБА_2 були
прийняті з порушенням закону, а саме
направлені на порушення її
конституційного права власності на
будинок та з порушенням ст. ст. 317, 318, 319,
358 ЦК України, то вони повинні бути
визнанні недійсними і з цих же підстав
повинні бути визнані недійсними і
Державні акти на землю на ім»я ОСОБА_2
та ОСОБА_3

Вона вважає, хоча відповідачі уклали
між собою договір купівлі-продажу
будинку та земельної ділянки біля
нього за відплатними договорами, але
ОСОБА_3, як чоловік ОСОБА_2 знав, що
ОСОБА_2 не мала права відчужувати як
будинок, так і земельну ділянку і вона
ніколи не давала ОСОБА_2 таких
повноважень, то він повинен бути
визнаний недобросовісним набувачем
будинку та земельної ділянки.

В зв»язку із даними уточненнями,
ОСОБА_1 просила визнати недійсним та
скасувати рішення 20 сесії 5 скликання
Бучанської міської ради Київської
області від 25.10.2007 року № 450-20-V в частині
передачі ОСОБА_2 у особисту власність
земельної ділянки площею 1027 кв.м. біля
будинку, визнати недійсним та
скасувати договори купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки
площею 0,1000 га. біля спірного будинку
між ОСОБА_2, та ОСОБА_3, які були укладені
30.12.2008 року та зареєстровані у
приватного нотаріуса Ірпінського
місього нотаріального округу
Київської області з реєстровими
номерами №4617 та №4615, визнати
недійсними та скасувати Державні акти
на право приватної власності на
земельні ділянки виданих на ім»я
ОСОБА_2 на земельну ділянку біля
будинку АДРЕСА_1, площею 0,1000 га. та на
земельну ділянку площею 0,0027 га., видані
13.03.2008 року на ім»я ОСОБА_3, на земельні
ділянки площею 0,0358 га. та 0,0642 га. біля
вказаного будинку, які були видані
25.05.2010 року, розділити будинок АДРЕСА_1
по другому варіанту висновку судової
будівельної-технічної експертизи,
стягнути з ОСОБА_2 на її користь 3 064 грн.
компенсації за перевищення її частки в
праві власності на будинок, визначити
порядок користування земельною
ділянкою біля будинку по другому
варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи,
зобов'язати відповідачів - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не чинити їй перешкод в
користуванні будинком АДРЕСА_1 та
прилеглою до будинку земельною
ділянкою та звільнити виділену їй
частину будинку від майна, стягнути з
відповідачів судові витрати.

В подальшому, при розгляді справи
ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги та
просила перевести на неї права та
обов'язки покупця ? частини спірного
будинку в порядку передбаченому ч. 4 ст.
362 ЦК України, тому за таких обставин у
неї відпала необхідність ставити
питання про розподіл будинку та
земельної ділянки, так як вона
являється власницею ? частини будинку,
а інша ? частина будинку повинна
перейти до неї в порядку передбаченому
ст. 362 ЦК України. Разом з будинком, до
неї повинна перейти і земельна ділянка
біля будинку, яка закріплена біля
будинку для його обслуговування.

В доповненій позовній заяві, яку
ОСОБА_1 подала до суду під час розгляду
справи, просила визнати недійсним та
скасувати рішення 20 сесії 5 скликання
Бучанської міської ради Київської
області від 25.10.2007 року № 450-20-V в
частині передачі ОСОБА_2 у особисту
власність земельної ділянки площею 1027
га. біля будинку АДРЕСА_1, визнати
недійсним та скасувати договори
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 та
земельної ділянки площею 0,1000 га. біля
вказаного будинку укладених між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 30.12.2008 року, зареєстрованих
приватним нотаріусом Ірпінського
міького нотаріального округу
Київської області № 4617, № 4615, перевести
на неї права та обов'язки покупця ?
частини будинку АДРЕСА_1 із стягненням
з неї на користь ОСОБА_2 грошової
компенсації за ? частину будинку в
розмірі 60 012,50 грн., визнати недійсними
та скасувати Державні акти на право
приватної власності на земельні
ділянки площею 0,1000 га., 0,0027 га. видані на
ім»я ОСОБА_2 13.03.2008 року, на ім»я ОСОБА_3
на земельну ділянку площею 0,0358 га. біля
даного будинку та площею 0,0642 га., які
були видані 25.05.2010 року, зобов'язати
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
чинити їй перешкод в користуванні
будинком АДРЕСА_1 та прилеглою до
даного будинку земельною ділянкою,
звільнити даний будинок від належного
їм майна, визнати недійсним та
скасувати договір купівлі продажу
земельної ділянки площею 0,0642 га. біля
спірного будинку, укладений 28.05.2010 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який
зареєстрований приватним нотаріусом
Ірпінського міського нотаріального
округу Київської області за № 750,
стягнути з відповідачів на її користь
судові витрати та витрати за надання
правової допомоги.

Заочним рішенням Ірпінського
міського суду Київської області від
17.01.2014 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
оскаржили його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила,
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 17.01.2014 року в
частині відмови в задоволенні її
позовних вимог скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення про їх
задоволення. ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
апеляційних скаргах просили, рішення
суду першої інстанції скасувати,
ухвалити по справі нове рішення про
відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних
вимог. Зазначили, що заочне рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 17.01.2014 року є незаконним,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість заочного рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню, а в
задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_2,
ОСОБА_3 необхідно відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Статтею 61 ЦПК України передбачено, що
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі не
підлягають доказуванню; обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 30.06.2004 року у
справі № 2-631/2004 за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, виконавчого комітету
Бучанської селищної ради Київської
області, третя особа: Ірпінська
державна нотаріальна контора
Київської області про визнання
недійсним заповіту, свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
встановлення факту прийняття спадщини,
факту належності грошового вкладу та
розподіл спадкового майна позов
задоволено, визнано недійсним заповіт,
складений ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2,
посвідчений 06.08.1999 року в виконавчому
комітеті Бучанської селищної ради
Київської області, визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, видане Ірпінською державною
нотаріальною конторою Київської
області 21.02.2001 року на ім»я ОСОБА_2
після смерті ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено факт
належності ОСОБА_8, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1, грошового вкладу НОМЕР_1 в
Ірпінському відділенні Ощадного банку
України № 7853/016 в смт. Буча, Київської
області, відкритого на ім»я ОСОБА_9,
встановлено факт прийняття ОСОБА_1
спадщини в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, розділено спадкове майно,
визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину будинку АДРЕСА_1 та визнано
право власності на 1/2 частину грошового
вкладу НОМЕР_1, відкритого на ім»я
ОСОБА_9 в Ірпінському відділенні
Ощадбанку № 7853/016 в смт. Буча, Київської
області, визнано за ОСОБА_1 право
власності на вказане майно в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_8, визнано за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1
та визнано право власності на 1/2
частину грошового вкладу
НОМЕР_1,відкритого на ім."я ОСОБА_9 в
Ірпінському відділенні Ощадбанку №
7853/016 в смт. Буча, Київської області,
визнано за нею право власності на
вказане майно в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_8 Дане
рішення набрало законної сили, а тому
обставини, встановлені вказаним
рішенням відповідно до ст. 61 ЦПК
України доказуванню не підлягають.

Також встановлено, що згідно
Інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно № 29954859,
виданої Комунальним підприємством
«Бучанське бюро технічної
інвентаризації» власником будинку
АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
21.02.2001 року, виданого Ірпінською
державною нотаріальною конторою
Київської області.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що рішенням Бучанської
міської ради Київської області від
25.12.2007 року № 450-20-V «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання державних актів, що
посвідчують право власності громадян
на земельні ділянки» затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання державних актів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки та передано
безкоштовно у власність ОСОБА_2
земельну ділянку площею 0,1 га., для
обслуговування житлового будинку та
земельну ділянку площею 0,0027 га., для
ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_1.

Згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянки серії ЯД
№ 768512, виданого13.03.2008 року ОСОБА_2 на
підставі рішення 20 сесії 5 скликання
Бучанської міської ради Київської
області від 25.10.2007 року № 430-20-V є
власником земельної ділянки площею 0,1000
га. по АДРЕСА_1, цільове призначення
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянки серії ЯД
№ 768511, виданого13.03.2008 року, ОСОБА_2 на
підставі рішення 20 сесії 5 скликання
Бучанської міської ради Київської
області від 25.10.2007 року № 430-20 є
власником земельної ділянки площею 0,0027
га.по АДРЕСА_1, цільове призначення
земельної ділянки - ведення особистого
селянського господарства.

Відповідно до Договору
купівлі-продажу житлового будинку від
30.12.2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Ірпінського міського
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_5, зареєстрованого в
реєстрі за № 4614, ОСОБА_2 продала ОСОБА_3
житловий будинок АДРЕСА_1.

Згідно п. 2 даного договору, вказаний
житловий будинок належить продавцю на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого
Ірпінською державною нотаріальною
конторою Київської області 21.02.2001 року,
за реєстром № 3-1356, зареєстрованого в
Ірпінському бюро технічної
інвентаризації Київської області
22.02.2001 року.

Згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 21.02.2001 року,
виданого державним нотаріусом
Ірпінської державної нотаріальної
контори Запісочною О.А.,
зареєстрованого в реєстрі за № 3-1356 на
підставі заповіту, посвідченого в
Бучанській селищній Раді народних
депутатів 06 .08.1999 року по реєстру № 398
спадкоємцем зазначеного в заповіті
майна громадянки ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2, спадкове майно,
на яке видано свідоцтво складається з
житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 30.12.2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Ірпінського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі
за № 4617 ОСОБА_2 продала ОСОБА_3 земельну
ділянку площею 0,1000 га, кадастровий
номер :01:021:0036, розташовану за
адресою АДРЕСА_1, цільове призначення
земельної ділянки: будівництво та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
вказана земельна ділянка належить
продавцю на підставі державного акту
серії ЯД № 768512 на право власності на
земельну ділянку, виданого Бучанською
міською радою Київської області 13.03.2008
року на підставі рішення 20 сесії 5
скликання Бучанської міської ради
Київської області від 25.10.2007 року №
450-20-V.

Встановлено, що згідно Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 074909 від 25.05.2010 року ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки № 4617 від 30.12.2008 року є
власником земельної ділянки площею 0,0358
га. за адресою: АДРЕСА_1, цільове
призначення земельної ділянки - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд. Згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 074910 від 25.05.2010 року ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки № 4617 від 30.12.2008 року є власником
земельної ділянки площею 0,0642 га. за
адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення
земельної ділянки - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

В судовому засіданні також
встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
28.05.2010 року, посвідченого приватним
нотаріусом Ірпінського міського
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_6, зареєстровано в
реєстрі за № 750, ОСОБА_3 продав ОСОБА_4
земельну ділянку площею 0,0642 га., за
адресою: АДРЕСА_1. Згідно п. 1.3 даного
договору, земельна ділянка належить
продавцю на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 074910, виданого на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки, посвідченого 30.12.2008 року
приватним нотаріусом Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_5 за реєстром №
4617.

Наведені обставини підтверджуються
поясненнями позивачки ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_11, матеріалами
справи.

За правилами ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

В ст. 317 ЦК України вказано, що
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Статтею 362 ЦК України передбачено, що у
разі продажу частки у праві спільної
часткової власності, співвласник має
переважне право перед іншими особами
на її купівлю за ціною, оголошеною для
продажу, та на інших рівних умовах, крім
випадку продажу з публічних торгів.
Продавець частки у праві спільної
часткової власності зобов'язаний
письмово повідомити інших
співвласників про намір продати свою
частку, вказавши ціну та інші умови, на
яких він її продає. Якщо інші
співвласники відмовилися від
здійснення переважного права купівлі
чи не здійснять цього права щодо
нерухомого майна протягом одного
місяця, а щодо рухомого майна - протягом
десяти днів від дня отримання ними
повідомлення, продавець має право
продати свою частку іншій особі. Якщо
бажання придбати частку у праві
спільної часткової власності виявили
кілька співвласників, продавець має
право вибору покупця. У разі продажу
частки у праві спільної часткової
власності з порушенням переважного
права купівлі співвласник може
пред'явити до суду позов про
переведення на нього прав та обов'язків
покупця. Одночасно позивач
зобов'язаний внести на депозитний
рахунок суду грошову суму, яку за
договором повинен сплатити покупець.
До таких вимог застосовується позовна
давність в один рік. Передача
співвласником свого переважного права
купівлі частки у праві спільної
часткової власності іншій особі не
допускається.

Згідно ст. 393 ЦК України правовий акт
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується. Власник майна, права
якого порушені внаслідок видання
правового акта органом державної
влади, органом влади Автономної
Республіки Крим або органом місцевого
самоврядування, має право вимагати
відновлення того становища, яке
існувало до видання цього акта. У разі
неможливості відновлення попереднього
становища власник має право на
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 30.06.2004 року у
справі № 2-631/2004 за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, виконавчого комітету
Бучанської селищної ради Київської
області, третя особа: Ірпінська
державна нотаріальна контора
Київської області про визнання
недійсним заповіту, свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
встановлення факту прийняття спадщини,
факту належності грошового вкладу та
розподіл спадкового майна, яке набрало
законної сили, визнано недійсним
заповіт, складений ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_2, посвідчений 06.08.1999 року в
виконавчому комітеті Бучанської
селищної ради Київської області,
визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом, видане
Ірпінською державною нотаріальною
конторою Київської області 21.02.2001 року
на ім»я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_8,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено факт
належності ОСОБА_8, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1, грошового вкладу НОМЕР_1 в
Ірпінському відділенні Ощадного банку
України № 7853/016 в смт. Буча, Київської
області, відкритого на ім"я ОСОБА_9,
встановлено факт прийняття ОСОБА_1
спадщини в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, розділено спадкове майно,
визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину будинку АДРЕСА_1 та визнано
право власності на 1/2 частину грошового
вкладу НОМЕР_1, відкритого на ім»я
ОСОБА_9 в Ірпінському відділенні
Ощадбанку № 7853/016 в смт. Буча,
Київської області, визнано за нею право
власності на вказане майно в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_8, визнано за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1
та визнано право власності на 1/2
частину грошового вкладу НОМЕР_1,
відкритого на ім»я ОСОБА_9 в
Ірпінському відділенні Ощадбанку №
7853/016 в смт. Буча, Київської області,
визнано за нею право власності на
вказане майно в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_8

Таким чином, на підставі даного
рішення, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано
право власності по 1/2 частині за кожною
на будинок АДРЕСА_1.

У зв'язку із цим, колегія суддів
погоджується з думкою суду першої
інстанції про те, що відповідачка
ОСОБА_2 не мала передбачених законом
підстав для оформлення на своє ім»я
права власності на цілий будинок
АДРЕСА_1 та в подальшому відчужувати
даний будинок ОСОБА_3 згідно договору
купівлі-продажу житлового будинку від
30.12.2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Ірпінського міського
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_5, зареєстрованого в
реєстрі за № 4614.

За таких обставин, Ірпінський міський
суд Київської області прийшов до
правильного висновку про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
вище вказаного житлового будинку від
30.12.2008 року, який укладений між ОСОБА_2
та ОСОБА_3, посвідчений приватним
нотаріусом Ірпінського міського
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_5, зареєстрований в
реєстрі за № 4614.

Так як ОСОБА_2 не мала передбачених
законом підстав для оформлення на своє
ім»я права власності на цілий будинок
АДРЕСА_1, то вона також не мала права на
приватизацію всієї земельної ділянки
біля даного будинку, яка не була
розділена між нею та ОСОБА_1, а тому,
висновок Ірпінського міського суду
Київської області про те, що підлягає
визнанню незаконним та скасуванню
рішення Бучанської міської ради
Київської області від 25.10.2007 року №
450-20-V «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання державних актів, що
посвідчують право власності громадян
на земельні ділянки» в частині
передачі ОСОБА_2 у власність земельної
ділянки площею 0,1027 га. біля будинку
АДРЕСА_1, тобто всієї земельної ділянки,
закріпленої за спірним будинком є
правильним.

Оскільки, Ірпінський міський суд
Київської області визнав незаконним та
скасував рішення Бучанської міської
ради Київської області від 25.10.2007 року
№ 450-20-V, на підставі якого ОСОБА_2 були
отримані Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№ 768512 від 13.03.2008 року на земельну
ділянку площею 0,1000 га. по АДРЕСА_1 та
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯД № 768511 від
13.03.2008 року на земельну ділянку площею
0,0027 га. по АДРЕСА_1, тому колегія суддів
погоджується з думкою суду першої
інстанції про те, що зазначені державні
акти також слід визнати недійсними та
скасувати їх.

З наведених вище підстав, колегія
суддів підтримує думку Ірпінського
міського суду про визнання недійсним
та скасування Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 074909 від 25.05.2010 року, виданого на ім»я
ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0358
га. по АДРЕСА_1 та Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 074910 від 25.05.2010 року, виданого на ім»я
ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0641
га. по АДРЕСА_1.

Так як відповідачкою ОСОБА_2 чиняться
перешкоди позивачу у володінні та
користуванні спадковим майном, тому,
висновок суду першої інстанції про
зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_1 в користуванні належною їй
частиною спірного будинку та земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 також є правильним.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для визнання
незаконним та скасування в цій частині
заочного рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 17.01.2014 року і
ухвалення нового рішення по справі про
відмову в задоволенні цих позовних
вимог позивача, так як висновки суду
першої інстанції в цій частині про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в
цій частині є законні та обґрунтовані.

Колегія суддів не погоджується з
висновками Ірпінського міського суду
Київської області про відмову ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог про
переведення на неї прав та обов'язків
покупця на ? частину будинку АДРЕСА_1 із
стягненням на користь ОСОБА_2 грошової
компенсації за ? частину спірного
будинку в розмірі 62 012, 50 грн., так як
ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 362
ЦК України при продажі частки у праві
спільної часткової власності, як
співвласник має переважне право перед
іншими особами на її купівлю за ціною,
оголошеною для продажу, та на інших
рівних умовах.

Вона виконала необхідні для цього
умови, які передбачені законом, внесла
на депозитний рахунок суду, що
підтверджується доказами по справі,
грошову суму, в розмірі вартості ?
частині будинку, такі вимоги, ОСОБА_1
заявила з дотриманням річного строку,
так як про укладений відповідачами
спірний договір купівлі-продажу
будинку вона дізналася лише в
листопаді 2010 року і свої вимоги про
переведення на неї прав покупця
заявила 01.08.2011 року, з дотримання вимог
ст. 261 ЦК України.

Також, є неправильним висновок суду
першої інстанції про відмову ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог про
визнання та скасування договору
купівлі-продажу земельної ділянки пл.
0,0642 га. біля будинку АДРЕСА_1,
укладеного 28.05.2010 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 так як він зроблений судом з
порушенням норм матеріального права,
без врахуванням доказів, які є в
матеріалах справи та вимог закону,
оскільки, вказаний договір порушує
права позивача, як особи, яка має право
на земельну ділянку біля спірного
будинку з врахуванням її ? частини та ?
частини в порядку виконання вимог ст.
ст. 4, 362 ЦК України.

Аналізуючи вище викладене, колегія
судді приходить до висновку про те,
апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3
підлягають відхиленню, а вимоги ОСОБА_1,
які викладені в апеляційній скарзі
підлягають частковому задоволенню
лише в частині відмови Ірпінським
міським судом Київської області в
задоволенні позовних вимог про
переведення на неї прав та обов'язків
покупця на ? частину будинку АДРЕСА_1 та
визнані недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
28.10.2010 року, площею 0,0642 га. біля
вказаного будинку, укладеного між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в решті, рішення суду
першої інстанції є законним, тому його
необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити.

Заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 17 січня 2014
року в частині відмови ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог про
переведення прав та обов'язків покупця
на ? частину будинку АДРЕСА_1 та
визнанні недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
площею 0,0642 га. біля будинку АДРЕСА_1,
укладеного 28 жовтня 2010 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_4 скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення
про їх задоволення.

Перевести на ОСОБА_1 права та
обов'язки покупця на ? частину будинку
АДРЕСА_1 з стягненням з неї на користь
ОСОБА_2 грошової компенсації за ?
частину будинку в розмірі 62012, 50 грн.

Визнати недійсним та скасувати
договір купівлі-продажу земельної д
ілянки площею 0,0642 га. біля будинку
АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 28 травня 2010 року, зареєстрованим
приватним нотаріусом Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області, реєстровий номер
№750.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: