УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Червинської М.Є.,
Лесько А.О., Черненко
В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, третя
особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення
на предмет застави за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від 10
квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що відповідно до
умові кредитного договору від 23
вересня 2008 року ОСОБА_5 отримав кредит у
розмірі 30 тис. дол. США зі сплатою 17% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 17 вересня 2013 року. У
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором з ОСОБА_5 було
укладено договір застави рухомого
майна від 23 вересня 2008 року, згідно
якого останній надав банку в заставу
автомобіль марки «MERSEDES-BENZ», модель 612D,
рік випуску 2000, тип ТЗ, автобус В
пасажирський, № кузова/шасі: НОМЕР_3,
реєстраційний номер: НОМЕР_2.
Позичальник належним чином не виконує
умови договору внаслідок чого станом
на 6 листопада 2013 року виникла
заборгованість за кредитом в розмірі 111
107,74 дол. США. Посилаючись на те, що
всупереч умов договору застави
позичальник продав заставний
автомобіль відповідачу, який було
зареєстровано за новий реєстраційним
номером НОМЕР_1. З метою погашення
заборгованості за кредитним договором
за рахунок заставного майна, позивач
просив суд вилучити у відповідача і
звернути стягнення за кредитним
договором на вищевказаний автомобіль.

Рішенням Рожнятівського районного
суду Івано-Франківської області від
7 лютого 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 10
квітня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про задоволення позову.
Вилучено у ОСОБА_4 та передано ПАТ КБ
«ПриватБанк» предмет застави
автомобіль марки «MERSEDES-BENZ», модель 612D,
рік випуску 2000, тип ТЗ, автобус D
пасажирський, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_4 на праві власності. У
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором укладеним між АТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 від 23 вересня
2008 року в сумі 111 104,74 дол. США , що
складає 888 060 грн. 19 коп. звернуто
стягнення на предмет застави -
автомобіль марки «MERSEDES-BENZ», модель 612D,
рік випуску 2000, тип ТЗ, автобус D
пасажирський, № кузова/шасі: НОМЕР_4,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить на праві власності ОСОБА_4,
шляхом продажу вказаного автомобіля
ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від
імені власника договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, зі зняттям
зазначеного автомобіля з обліку в
органах ДАІ України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судового рішення в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про
заставу» застава зберігає силу, якщо за
однією з підстав, зазначених в законі,
майно або майнові права, що складають
предмет застави, переходять у
власність іншої особи. Аналогічне
положення містить ч. 3 ст. 9 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
відповідно до якої зареєстроване
обтяження зберігає силу для нового
власника (покупця) рухомого майна, що є
предметом обтяження.

Апеляційний суд, задовольняючи позов,
на підставі доказів, наданих сторонами
й належним чином оцінених судом (ст. 212
ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що зареєстроване
обтяження зберегло силу для нового
власника (покупця) автомобіля, що є
предметом цього обтяження, та
вилучивши автомобіль (предмет застави)
у відповідача звернув на нього
стягнення.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення суду, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування апеляційний судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 10
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.Є. Червинська

А.О. Лесько

В.А. Черненко