АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/4278/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Гібалюк Т. Я. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року м.
Дніпропетровськ

колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровськоі
області в складі

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Товариства
з додатковою відповідальністю
«Глобинський маслозавод» на рішення
Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 06 червня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства
з додатковою відповідальністю
«Глобинський маслозавод», Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Брокбізнес», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Глобинський м'ясокомбінат», третя
особа ОСОБА_4, про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися з позовом, який уточнили в
ході розгляду справи, до Товариства з
додатковою відповідальністю
«Глобинський маслозавод», Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Брокбізнес», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Глобинський м'ясокомбінат», третя
особа ОСОБА_4, про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
страхового відшкодування(а.с.2-6, 57-59).

Позивачі зазначали, що 04.11.2009 року
ОСОБА_4, який керував автомобілем МАЗ -
державний номер НОМЕР_1, що
належав Товариству з обмеженою
відповідальністю «Глобинський
м'ясокомбінат», рухаючись по вул.Леніна
в смт.Семенівка допустив зіткнення з
велосипедистом ОСОБА_5. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5
отримав тяжкі тілесні ушкодження, від
яких помер на місці пригоди.

26.10.2011 року Семенівським районним
судом Полтавської області винесена
постанова про закриття кримінальної
справи внаслідок амністії відносно
ОСОБА_4, обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК
України.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно дружина
та син загиблого ОСОБА_5 визнані по
справі потерпілими.

На час скоєння ДТП ОСОБА_4 знаходився
у трудових відносинах з ВАТ
«Глобинський маслозавод», яке до
теперішнього часу ніякої матеріальної
або моральної шкоди не відшкодувало.

Посилаючись на викладені обставини
та вказуючи на те, що внаслідок
загибелі ОСОБА_5 їм завдана матеріальна
та моральна шкода, що ОСОБА_2 перебувала
на утриманні померлого, позивачі з
урахуванням уточнень просили:

стягнути з ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» на користь ОСОБА_2 у
зв'язку із втратою годувальника Ѕ
частину заробітку чоловіка за період з
04 листопада 2009 року по 04 липня 2011 року в
сумі 17851,60 грн. та щомісячно стягувати з
04 липня 2011 року довічно по 892,58 грн.;
стягнути з ПрАТ «Страхова компанія
«Брокбізнес» на користь ОСОБА_2В в
межах обов'язкового ліміту
відповідальності страховика
матеріальну шкоду в розмірі 5545,00 грн. та
моральну шкоду в розмірі 2550,00 грн.

стягнути з ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» на користь ОСОБА_2
моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн. та
витрати на правову допомогу 2500 грн.;
стягнути з ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» на користь ОСОБА_3
моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн.

Рішенням Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 06 червня 2013 року позов
задоволено частково(а.с.126-130).

Стягнуто з Товариства з додатковою
відповідальністю «Глобинський
маслозавод» на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 200000 гривень.

Стягнуто з Товариства з додатковою
відповідальністю «Глобинський
маслозавод» на користь ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 50000 гривень.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
Брокбізнес» на користь ОСОБА_2 моральну
шкоду - 1275 гривень, матеріальну шкоду -
5545 гривень.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
Брокбізнес» на користь ОСОБА_3 моральну
шкоду - 1275 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3
просять рішення суду частково
скасувати відносно відмови в зменшенні
суми стягнутих коштів моральної шкоди
з Товариства з додатковою
відповідальністю «Глобинський
маслозавод» на користь ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, винести рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Товариства з
додатковою відповідальністю
«Глобинський маслозавод», які були
викладені в уточненій позовній заяві
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин щодо завданої моральної
шкоди, неналежну оцінку доказів,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права(а.с.139-144).

В апеляційній скарзі Товариство з
додатковою відповідальністю
«Глобинський маслозавод» просить
рішення суду змінити в частині
стягнення на користь ОСОБА_2 моральної
шкоди з 200 000,00 грн. до 50 000,00 грн., в
частині стягнення моральної шкоди на
користь ОСОБА_3 відмовити, посилаючись
на неправомірність стягнення
визначеної судом на користь позивачів
моральної шкоди та на порушення норм
матеріального права(а.с.147-148).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів скарг та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційні скарги підлягають
відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

За положеннями ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, що створює підвищену
небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберіганням або
утриманням якого створює підвищену
небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до положень ст.1172 ЦК
України, юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових ( службових) обов'язків.

В п.5 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 6 "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року, з
послідуючими змінами, роз'яснено, що
при розгляді справ про відшкодування
шкоди суди повинні мати на увазі, що
відповідальність юридичної особи
настає у випадках, коли особа, з вини
якої заподіяна шкода, знаходиться з
даною організацією в трудових
відносинах, і шкода, заподіяна нею у
зв'язку з виконанням
трудових(службових) обов'язків,
незалежно від того, постійним,
сезонним, тимчасовим за трудовим
договором чи на інших умовах вона була
працівником цієї організації.

Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

По справі встановлено, що 04 листопада
2009 року водій ОСОБА_4, який керував
автомобілем МАЗ - державний
номер НОМЕР_1, що належав Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Глобинський м'ясокомбінат», рухаючись
по вул.Леніна в смт.Семенівка допустив
зіткнення з велосипедистом ОСОБА_5,
який від отриманих в результаті
дорожньо-транспортної пригоди тяжких
тілесних ушкоджень помер на місці
пригоди.

Постановою Семенівського районного
суду Полтавської області від 26 жовтня
2011 року кримінальна справа відносно
ОСОБА_4, обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК
України закрита внаслідок Закону об
амністії, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно
дружина та син померлого, визнані
потерпілими у кримінальній
справі(а.с.7).

Згідно Статуту Товариства з
додатковою відповідальністю
«Глобинський маслозавод», яке створено
внаслідок перетворення Публічного
акціонерного товариства «Глобинський
маслозавод» та відповідно з Відкритого
акціонерного товариства «Глобинський
маслозавод», останнє є юридичною
особою, 25 липня 2012 року зареєстроване в
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України,
ідентифікаційний номер 00446799(а.с. 24а-44).

Судом встановлено, що на момент
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4
працював на підприємстві водієм,
виконував свої трудові обов'язки на
автомобілі МАЗ 543 державний номер
НОМЕР_1, який ТДВ «Глобинський
маслозавод» орендувало у ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат»(а.с.56). Факт
перебування ОСОБА_4 у трудових
відносинах з ТДВ «Глобинський
маслозавод», представник останнього не
заперечував.

За положеннями ч.1 ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених ч.2 цієї статті.

Встановивши, що потерпілим ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у зв'язку зі смертю чоловіка та
батька завдані моральні страждання,
останні пережили тяжку психологічну
травму, зазнали душевних страждань у
зв'язку із втратою рідної людини, суд
прийшов до правильного висновку про
стягнення моральної шкоди з ТДВ
«Глобинський маслозавод», з яким винна
особа у спричиненні шкоди ОСОБА_4
перебував у трудових відносинах.

Що стосується вимог ОСОБА_2 про
стягнення з ТДВ «Глобинський
маслозавод» щомісячних сум як
довічного утримання, то суд прийшов до
правильного висновку про відмову в
задоволенні таких вимог, оскільки
ОСОБА_2 не надала доказів в
підтвердження доводів про те, що частка
заробітку померлого, що припадала на
неї була основним і постійним джерелом
її існування. Доводи апеляційної
скарги ОСОБА_2 таких висновків суду не
спростовують.

Посилання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
апеляційній скарзі на
необгрунтованість висновків суду щодо
зменшення розміру моральної шкоди та
посилання Товариства з додатковою
відповідальністю «Глобинський
маслозавод» в апеляційній скарзі про
визначення судом значного розміру
моральної шкоди, не можуть бути взяті
до уваги, оскільки розмір моральної
шкоди суд визначив з урахуванням
конкретних обставин, наслідків
дорожньо-транспортної пригоди та у
відповідності до вимог діючого
законодавства, у тому числі вимог ст.23
ЦК Ураїни, яка регулює правовідносини
щодо відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції відповідає обставинам
справи та діючому законодавсту, що
регулює зазначені правовідносини,
доказам у справі суд дав оцінку
відповідно до вимог ст.212 ЦПК України,
підстав для скасування судового
рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
Товариства з додатковою
відповідальністю «Глобинський
маслозавод» відхилити.

Рішення Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 06 червня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-