Справа № 263/523/14-ц
Провадження №2/263/898/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 червня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Маріуполя Донецької області у
складі: головуючої судді Помогайбо В.О.,
при секретарі Грачової О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, суд -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року позивачка звернулась до
суду з позовною заявою про стягнення з
відповідача аліментів. В обґрунтування
позивних вимог зазначила, що вона з 2009
року мешкала з відповідачем у
цивільному шлюбу, від якого вони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з нею та
знаходиться на її утриманні. В той час
як відповідач мешкає окремо, при цьому
вказує, що в неї з відповідачем була
домовленість про надання матеріальної
допомоги, проте її відповідач
виплачував не регулярно та розмір якої
зменшувався, тому на даний час їх син
знаходиться на поновному її утриманні.
В той час, як відповідач має постійних
заробіток та додатковий дохід,
аліменти на утримання інших дітей він
не сплачує. На підставі викладеного
позивачка просить стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання сина у розмірі 1/4 частини
доходів відповідача щомісячно,
починаючи з дня пред'явлення позову до
суду та до досягнення дитиною
повноліття.

У судове засідання позивачка не
з'явилась, надала письмову заяву про
розгляд справи у її відсутності, про
підтримку позовних вимог, з проханням
про їх задоволення в повному обсязі.

Відповідач повідомлявся про час і
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився з невідомих суду
причин, проте останнім на адресу суду
був спрямований лист, відповідно до
змісту якого він зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, та вважає
неправомірним розгляд даної справи у м.
Маріуполі. Крім того відповідачем до
листа надано копії квитанцій від 02.08.2013
року, 03.08.2013 року, 04.09.2013 року, 07.10.2013 року,
06.11.2013 року, 22.01.2014 року, 19.04.2014 року, про
перерахування ним на рахунок ОСОБА_1
грошових коштів.

Враховуючи те, що у справі достатньо
матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони є
батьками неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва
про народження останнього, та який
мешкає разом з позивачкою, та стороною
відповідача цей факт не оспорюється.

Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна
особа має право в порядку,
установленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Так відповідно до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Одним із способів утримання згідно ч. 3
ст. 181 СК України є стягнення аліментів
за рішенням суду.

Стаття 182 Сімейного кодексу України
передбачає те, що при визначенні
розміру аліментів, суд враховує стан
здоров'я і матеріальне становище
платника аліментів, наявність у нього
інших дітей, непрацездатність
чоловіка, дружини, дочки, сина й інші
обставини, що мають істотне значення.

Також відповідно до ч.1 ст.191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову, тому судом не беруться до уваги
надані відповідачем копії квитанцій
від 22.01.2014 року, 19.04.2014 року про
перерахування грошових коштів на
рахунок позивачки, також і з тих причин,
що останні не можуть достовірно
розцінюватись судом як такі, що були
перераховані в якості аліментів на
утримання сина сторін.

Що стосується посилань відповідача про
неправомірність розгляду даного
позову у м. Маріуполі, а не за місцем
його реєстрації у м. Миколаєві, то слід
зауважити, що згідно до ч.1 ст.110 ЦПК
України позови про стягнення
аліментів, можуть пред'являтися також
за зареєстрованим місцем проживання чи
перебування позивача.

Тому з урахуванням обставин справи, суд
вважає можливим стягнути з відповідача
аліменти на користь позивачки на
утримання їх сина у розмірі 1/4 частини
доходів відповідача щомісячно
починаючи з 21.01.2014 року та до досягнення
неповнолітнім повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір на користь держави в суму
243 грн. 60 коп.

На підставі ст.ст. 181, 182, 191 СК
України, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 110, 130, 197
ч.2, 213, 224-226, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:
НОМЕР_1, уродженця м. Миколаєва
Миколаївської області, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_2, на
утримання неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини
доходів відповідача щомісячно,
починаючи з 21.01.2014 року та до повноліття
дитини, але не менш 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід
держави у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Рішення в частині стягнення
аліментів підлягає негайному
виконанню.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Донецького апеляційного
суду в м. Маріуполі через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом 10
днів після його проголошення, а особою,
яка не була присутня в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення - протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:
В.О.
Помогайбо