Справа №167/1292/13-ц
Провадження №2/167/8/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 року
Рожищенський районний суд Волинської
області в складі:

головуючого -
судді Сіліча І.І.

при секретарі -
Міськів Л.О.

з участю позивача -
ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

відповідача -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рожище
справу за позовом ОСОБА_1, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
стороні позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні відповідача приватний
нотаріус ОСОБА_5 про визнання
недійсними договору дарування
земельної ділянки від 03.07.2009 року та
Державного акта на право власності на
земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні
позивача ОСОБА_4 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні
відповідача приватний нотаріус ОСОБА_5
про визнання недійсними договору
дарування земельної ділянки від 03.07.2009
року та Державного акта на право
власності на земельну ділянку.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що
житловий будинок з
господарсько-побутовими спорудами в
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
часткової власності йому, частка 70/100 та
відповідачу ОСОБА_3 - частка 30/100, на
підставі договору дарування від 03.07.2007
року. Разом з тим, 03.07.2009 року ОСОБА_4
подарував ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 0,85 га, з яких 0,25 га відведені для
обслуговування даного житлового
будинку з господарсько-побутовими
спорудами, 0,60 га призначена для ведення
особистого підсобного господарства.
Після чого, ОСОБА_3 на підставі договору
дарування виготовила Державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,25 га для будівництва та
обслуговування всього житлового
будинку з господарсько-побутовими
спорудами в АДРЕСА_1. Покликаючись на
те, що договір дарування земельної
ділянки вчинений внаслідок помилки
особою, яка у зв'язку з похилим віком не
усвідомлювала правової природи
договору дарування і відповідач
навмисне ввела в оману ОСОБА_4 щодо
дійсного змісту договору дарування
земельної ділянки та посилаючись на
норми ст.120 Земельного Кодексу та ст.377
ЦК України вважає, що до нього, як особи,
яка набула право власності на житловий
будинок, перейшло право користування
земельною ділянкою, на якій він
розміщений, тому просить визнати
недійсним договір дарування земельної
ділянки від 03.07.2009 року та державний акт
на право приватної власності на
земельну ділянку від 04.10.2010 року серії
ЯК № 295652, виданий на ім'я ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав повністю, з
підстав зазначених в позовній заяві,
просить задовольнити їх.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримав, суду пояснив, що
відповідачу ОСОБА_3, яка володіє на
праві власності часткою 30/100 житлового
будинку АДРЕСА_1, належить на праві
власності земельна ділянка площею 0,25
га, яка призначена для обслуговування
всього житлового будинку та земельна
ділянка, що призначена для ведення
особистого підсобного господарства, що
не відповідає вимогам чинного
законодавства, суперечить положенням
Земельного кодексу, Цивільного кодексу
України та порушує права та інтереси
позивача, оскільки у позивача, якому
належить 70/100 частки будинку, у тій
самій частці виникає й право власності
на земельну ділянку, необхідну для
обслуговування будинку. В результаті
укладеного договору дарування
земельної ділянки та подальшої видачі
державного акта прямо порушене право
позивача на отримання у власність
частини спірної земельної ділянки
пропорційно частці позивача у будинку.
Тому просить позов задовольнити,
визнати недійсним договір дарування
земельної ділянки від 03.07.2009 року та
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку від
04.10.2010 року серії ЯК № 295652, виданий на
ім'я ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнала. Суду пояснила, що земельна
ділянка, щодо якої виник спір, була
подарована їй батьком ОСОБА_4 і вона на
підставі договору дарування від 03.07.2009
року виготовила Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,25 га, яка призначена для будівництва
та обслуговування житлового будинку з
господарсько-побутовими спорудами та
знаходиться в с.Іванчиці, вул.Весела, 9
Рожищенського району. Тому просить в
позові відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні позивача ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явився. Суду
надана заява про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги не визнає з
тих підстав, що земельну ділянку площею
0,85 га в АДРЕСА_1, яка належала йому на
праві приватної власності, він 03.07.2009
року подарував своїй дочці ОСОБА_3 Під
час підписання договору дарування він
свої дії усвідомлював та міг керувати
ними.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні відповідача приватний
нотаріус ОСОБА_5 в судове засідання не
з'явилась, хоч належним чином була
повідомлена про дату, час та місце
розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

З пояснень сторін, договорів дарування
від 29.08.2008 року, 12.02.2009 року та 03.07.2009
року судом встановлено, що житловий
будинок з господарсько-побутовими
спорудами в АДРЕСА_1 належить на праві
спільної часткової власності позивачу
ОСОБА_1, частка 70/100 та відповідачу
ОСОБА_3 - частка 30/100 (а.с.5, 6, 7, 8).

Відповідно до договору дарування
посвідченого 03.07.2009 року приватним
нотаріусом Рожищенського районного
нотаріального округу Волинської
області ОСОБА_5, ОСОБА_4 подарував
земельну ділянку площею 0,85 га для
обслуговування житлового будинку з
посподарсько-побутовими спорудами та
ведення особистого селянського
господарства, що знаходиться в АДРЕСА_1
та належала йому на праві особистої
власності на підставі Державного акта
на право власності на земельну ділянку
серії IV-ВЛ №029666 виданого
Іванчицівською сільською радою
Рожищенського району 29.10.1996 року на
підставі рішення Іванчицівської
сільської ради від 01.04.1994 року та на
право постійного користування землею,
договір оренди землі за №072, своїй
дочці ОСОБА_3 (а.с.9).

Таким чином, з матеріалів справи судом
встановлено, що спір фактично виник між
ОСОБА_1 і ОСОБА_3, а також ОСОБА_4, який
заперечує щодо визнання недійсним
договору дарування земельної ділянки
від 03.07.2009 року, оскільки він являючись
власником спірної земельної ділянки,
свідомо подарував її своїй дочці
ОСОБА_3.

Суд має право виключно в порядку,
передбаченому ст.33 ЦПК України,
залучити до участі у справі ОСОБА_4.
Непред'явлення вимоги до останнього за
наявності підстав для визнання
недійсним договору дарування є
підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст.33 ЦПК України, суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справу іншу особу
як співвідповідача.

Суд проводить заміну первісного
відповідача або залучає
співвідповідача за наявності таких
умов у сукупност6: 1) є клопотання
позивача про заміну первісного
позивача або залучення
співвідповідача; 2) суд встановив, що
позов пред'явлено не до тієї особи, яка
має за ним відповідати, тобто
неналежного відповідача; 3) встановлено
належного відповідача, тобто особу, яка
порушила, не визнала або оспорила
права, свободи чи інтереси позивача і
повинна відповідати за пред'явленими
позовними вимогами. Якщо хоча б
однієї із цих умов не дотримано,
проводити заміну відповідача або
залучати іншого співвідповідача не
можна.

В даному випадку клопотання позивача
про залучення до участі в справі іншого
співвідповідача, а саме ОСОБА_4 не було.

Таким чином, позивач, не залучивши по
справі всіх співвідповідачів, не довів
суду обставини, на які він посилався, як
на підставу своїх вимог, тому його
вимоги не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні та задоволенню не
підлягають.

На підставі ст.ст.78, 126 Земельного
кодексу України, керуючись ст.ст.10, 60, 209,
212, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИ Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні
позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
стороні відповідача приватний
нотаріус ОСОБА_5 про визнання
недійсними договору дарування
земельної ділянки від 03.07.2009 року та
Державного акта на право власності на
земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Рожищенський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ: /підпис/
І.І.Сіліч

Оригіналу відповідає.

Суддя Рожищенського

районного суду
І.І.Сіліч