Справа № 738/1672/14-ц
№ провадження 2/738/289/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
м. Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської
областi в складі:

головуючого - суддi Волошиної
Н.В.

з участю секретаря Костюка І.А.

позивача
ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

pозглянувши у вiдкpитому судовому
засiданнi в залі суду м. Мена
Чернігівської області цивільну спpаву
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дитини,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на її користь на утримання
дитини. Свій позов мотивує тим, що з
відповідачем по даній справі
перебувала в зареєстрованому шлюбі,
від якого мають малолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться
на її утриманні. Рішенням Менського
районного суду Чернігівської області
від 04 березня 2014 року шлюб між нею та
відповідачем розірвано. Відповідач
проживає окремо, матеріальної та
грошової допомоги на утримання дитини
не надає, а тому просить стягнути з
нього аліменти на утримання
малолітнього сина в розмірі 1/3 частини
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків від прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з дня подачі заяви і до
повноліття дитини.

В судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково, не
заперечував проти стягнення з нього
аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в
розмірі 1/4 частки заробітку (доходу),
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, при цьому
пояснив, що постійно купує для дитини
необхідні речі.

Заслухавши пояснення сторін та
дослiдивши матерiали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 20 травня ІНФОРМАЦІЯ_1, який
розірвано рішенням Менського
районного суду Чернігівської області
від 04 березня 2014 року (а.с.4).

Від шлюбу мають малолітнього сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Як вбачається з довідки Макошинської
селищної ради Менського району
Чернігівської області №553 від 10 червня
2014 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає
разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, по АДРЕСА_1 (а.с.5).

На час розгляду справи
домовленості між батьками з приводу
участі відповідача в утриманні дитини
не досягнуто, а отже аліменти
підлягають стягненню в судовому
порядку відповідно до ст. 181 Сімейного
Кодексу України, в силу якої батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про
захист прав дитини, суд повинен
докласти всіх можливих зусиль для того,
щоб забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну
відповідальність за виховання та
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

Відповідно до закону батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей
незалежно від того, перебувають вони в
шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Обов'язок батьків утримувати своїх
дітей є безумовним і не залежить від
того, чи є батьки працездатними й чи є в
них кошти, достатні для надання
утримання, зазначене лише враховується
судом при визначенні розміру
стягуваних аліментів.

Розмір призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов'язання
щодо утримання.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я
та матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають істотне значення, при цьому,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

На підставі викладеного та враховуючи,
що обов'язок утримувати батьками своїх
неповнолітніх дітей є безумовним,
матеріальний та сімейний стан платника
аліментів, відсутність у нього інших
утриманців, те, що він працює та
отримує заробітну плату, при цьому
визнає позов про стягнення з нього
аліментів у розмірі 1/4 частки його
доходу, а тому суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову ОСОБА_2 та стягнення на її
користь аліментів на утримання дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини заробітку (доходу), але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму
доходів громадян для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи
з 11 червня 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий
збір підлягає стягненню з відповідача
на користь держави.

Кеpуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 57-60, 88, 212- 215,
367 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
малолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму
доходів громадян для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи
з 11 червня 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
243,60 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
пiдлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
Н.В. Волошина