Справа № 495/1870/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 червня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі головуючого - одноособово
судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Білгород -
Дністровському справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
виконавчий комітет
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області, орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області про виділ частки із
майна, що є у спільній сумісній
власності, подружжя та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
права особистої власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, треті особи - виконавчий
комітет Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області, орган
опіки та піклування виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області про
виділ частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вказуючи, що вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем у період з 27.10.2005 року по
19.11.2008 року. За цей період сторонами
було набуто сумісне майно, а саме :
житловий будинок АДРЕСА_2, однак,
поділити це майно мирним шляхом
сторони не можуть.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_1 про визнання права
особистої власності, вказуючи, що він
перебував у зареєстрованому шлюбі із
ОСОБА_1 у період з 27.10.2005 року по 19.11.2008
року. У цей період, однак, за його
особисті кошти, ним був придбаний
житловий будинок АДРЕСА_2, який він
просить визнати його особистою
власністю.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась,
адвокат в її інтересах у судовому
засіданні позовні уточнені вимоги
первісного позову підтримав у повному
обсязі, просив його задовольнити. У
задоволенні зустрічного позову просив
суд відмовити з наступних підстав.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі у період з 27.10.2005
року по 19.11.2008 року, від цього шлюбу
мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За
період сумісного проживання ними
сторонами по справі було набуто
сумісне майно - житловий будинок
АДРЕСА_2, який, як такий, що придбаний у
період шлюбу, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, і який
позивачка ОСОБА_1 просить поділити між
нею та ОСОБА_2, та згідно висновку
експертизи у матеріалах справи,
виділити їй та визнати за нею право
власності на частину будинку по ІІ
варіанту розділу домоволодіння як
першому співвласнику. Вказує, що цей
будинок був приданий за сумісні кошти,
а також звертає увагу на той факт, що її
батьки надавали кошти на придбання
цього будинку. Щодо вимог зустрічного
позову ОСОБА_2, то представник
позивачки пояснив, що просить
відмовити у задоволенні цього позову,
оскільки ОСОБА_2 не доведено, що
вищевказаний будинок був придбаний за
його особисті кошти. На підставі
вищевикладеного просив первісний
позов задовольнити, визнати житловий
будинок АДРЕСА_2 об'єктом права
спільної сумісної власності, здійснити
розділ спірного домоволодіння
виділити та визнати за ОСОБА_1 право
власності на частину домоволодіння,
яка вказана у другому варіанті
експертизи по розділу будинку як
першому співвласнику, іншу частину
будинку, згідно другого варіанту
експертизи, як другому співвласнику,
просила виділити ОСОБА_2, а також
стягнути з ОСОБА_2 573, 50 гривень - суму, на
яку частка ОСОБА_1 є меншою ідеальної
долі розділу домоволодіння.

Адвокат в інтересах ОСОБА_2 у судовому
засіданні просив у задоволенні
первісного позову відмовити у повному
обсязі, вимоги зустрічного позову
задовольнити, мотивуючи це наступним.
Дійсно, сторонами у період шлюбу був
придбаний житловий будинок АДРЕСА_2.
Однак, не приймаючи до уваги те, що він
був придбаний у період шлюбу, цей
будинок є особистою власністю ОСОБА_2 з
огляду на наступне. У день, коли був
придбаний цей будинок, а саме, 20.01.2006
року, ОСОБА_2 продав квартиру, яка
належала йому особисто та одразу
здійснив покупку спірного будинку на
кошти, які він отримав від продажу
своєї квартири, що підтверджується
матеріалами справи та показами
свідків. На підставі цього просив суд
відмовити у задоволенні первісного
позову, вимоги зустрічного позову
підтримав у повному обсязі та просив
його задовольнити.

ОСОБА_2 у судовому засіданні повністю
підтримав доводи свого адвоката,
просив суд задовольнити зустрічний
позов, у задоволенні первісного позову
просив суд відмовити та звернув увагу
суду на те, що все, що пояснює
представник ОСОБА_1 не відповідає
дійсності.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області у судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлялись
неодноразово, надали на адресу суду
заяву, згідно якої вказують, що з
позовними вимогами ОСОБА_1 згодні у
повному обсязі, просять винести
рішення за умови врахування інтересів
та не порушення прав малолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник третьої особи -
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області у судовому засіданні
вирішення вимог первісного та
зустрічного позову залишив на розсуд
суду, просив винести законне та
обґрунтоване рішення, об'єктивно
дослідивши усі матеріали справи. Також
пояснив, що ознайомившись з висновком
експертизи, у разі задоволення судом
вимог первісного позову, тобто поділу
спірного житлового будинку, він не
заперечує щодо узгодження проведення
необхідних обладнань, тобто сторони
мають звернутися до виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області для
утримання необхідних узгоджень для
проведення цих переобладнань.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4
пояснила, що вона є мамою ОСОБА_1, також
пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, коли
перебували у шлюбі, вирішили придбати
житловий будинок. Попросили її та
батька ОСОБА_1 допомогти їм, оскільки
кошти вони збирали, однак, коштів на
придбання будинку у них не вистачало.
Знайшли будинок, який вона також разом
з ними оглядала перед тим, як вони його
купили. Вона та її чоловік, батько
ОСОБА_1 дали їм спочатку 1200,00 доларів
США на придбання спірного будинку а
потім ще дали 5000,00 доларів на
здійснення ремонту у цьому будинку.
Потім ОСОБА_2 став випивати, отримав
травму на будівництві, ОСОБА_1
доглядала його, однак ОСОБА_2 ставився
до неї з неповагою, тому вона вирішила
розійтися з ним. Також пояснила, що на
даний час її дочці ОСОБА_1 не має де
жити, вона знімає квартиру та проживає
там з дитиною - сином ОСОБА_3. Що
стосується саме оформлення придбання
цього будинку, їй нічого не відомо,
оскільки вона не була присутньою при
оформленні договору, їй відомо, що
оформили цей будинок на ОСОБА_2,
оскільки він був її чоловіком та
головою родини. Також пояснила, що вона
разом із своїм чоловіком завжди
допомагали своїй дочці та її чоловіку -
дали грошей на придбання будинку, на
проведення ремонту цьому будинку, де
зробили опалення, поміняли вікна,
купили меблі, особисто приймали участь
у здійсненні ремонту, а також
допомагали оплачувати контрактне
навчання ОСОБА_1

Допитана в якості свідка ОСОБА_6
пояснила, що вона є мамою ОСОБА_2 Раніше,
коли він не був одружений з ОСОБА_1 вона
разом з чоловіком придбала своєму сину
квартиру по вул.. Островського, у м.
Білгород- Дністровському, яка була
оформлена на ОСОБА_2 Потім, після того
як ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, вони
вирішили придбати будинок. Знайшли
будинок, який сподобався і ОСОБА_2 і
ОСОБА_1, його ціна була 12 000,00 доларів
США. Цей будинок ОСОБА_1 оглядала лише
один раз, і , як пояснила свідок ОСОБА_6,
у разі, якщо б ОСОБА_1 цей будинок не
сподобався, вони б шукали інший
будинок. Оскільки вільних коштів ні
кого не було, ОСОБА_2 продав свою
квартиру по вул.. Островського, та на ці
кошти купив спірний будинок. Ці
обидві договори були оформлені в один
день у одного і того ж нотаріуса -
ОСОБА_7 Свою квартиру ОСОБА_2 продав за
10 000,00 доларів США, і тут же ним був
придбаний спірний будинок за 12 000,00
доларів США. При оформленні цього
договору була присутня і ОСОБА_1, яка
надавала ОСОБА_2 свою згоду на
придбання будинку. Також, як пояснила
свідок, оскільки різниця між продажем
квартири та будинку склала 2 000,00
доларів, одну тисячу доларів США дала
родина ОСОБА_1, і одну тисячу доларів
США дали батьки ОСОБА_2 Потім, як також
пояснила свідок, вона ще давали їм
кошти у розмірі 1400, 00 гривень на ремонт
котла у будинку, потім ще надавала
грошові кошти. Що стосується грошових
коштів, які ОСОБА_1 отримала у зв'язку з
народженням дитини, то ці кошти йшли
виключно на дитину.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8
пояснила, що вона продавала будинок
АДРЕСА_2. Будинок прийшов оглянути
ОСОБА_2 та його мама. Після того, як
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дали завдаток у
розмірі 200,00 доларів за цей будинок,
ОСОБА_1 попросили її пустити їх туди
жити. Цей завдаток вони передали їй у
приміщенні ЗОШ №3, про що вона написала
розписку, яку потім, при укладенні
договору, вона повернула. Також
пояснила, що ОСОБА_2 продавав свою
квартиру, для того, щоб придбати цей
будинок, тому договори продажу його
квартири та покупки спірного будинку
були проведені в один день у одного й
того ж нотаріуса. При оформленні цих
договорів дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_1 вона
не бачила. Як їй відомо, ОСОБА_2 продав
свою квартиру за 10 000,00 доларів США, а її
будинок купував за 12 000,00 доларів США, і
цю різницю у 2000,00 доларів дали батьки
ОСОБА_2 - 1000,00 доларів дала мати ОСОБА_2
та 1000,00 доларів США дала мати ОСОБА_1.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11
пояснила, що вона вирішила купити
квартиру по АДРЕСА_1, яку продавав
ОСОБА_2 Після того, як вона та ОСОБА_2
досягли згоди, вирішити оформлювати
продаж цієї квартири, яку ОСОБА_2
продавав за 10 000,00 доларів США. Свідок
ОСОБА_11 передала ОСОБА_2 кошти у розмірі
200,00 доларів США в якості завдатку за
квартиру, він написав їй розписку про
отримання цих коштів. Як їй відомо,
ОСОБА_2 хотів купити будинок, тому йому
були потрібні кошти, і у той день, коли
він продавав квартиру, він купляв
будинок.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12
пояснила, що вона разом із своєї
падчеркою ОСОБА_8 продавала будинок
АДРЕСА_2. Цей будинок приходили
оглянути ОСОБА_2 та його мама. ОСОБА_2
сказав, що він продає свою квартиру, та
просив почекати, не продавати цей
будинок поки він не продасть свою
квартиру. Оскільки ОСОБА_2 продавав
свою квартиру і одразу купляв будинок,
ці дві угоди були оформлені в один день
у одного і того ж нотаріуса. У цей же
день ми з падчеркою отримали всю суму
за будинок - 12000,00 доларів США. При
укладенні договору були присутні мама
та батько ОСОБА_2, його дружину при
укладенні цих договорів свідок не
бачила.

Ретельно дослідивши матеріали справи,
вислухавши адвоката в інтересах
ОСОБА_1, адвоката в інтересах ОСОБА_2,
ОСОБА_2, представника третьої особи -
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області, свідків, суд
приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 27
жовтня 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб, що підтверджується
Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від
21.11.2005 року (т. 1 а.с. 7). Від цього шлюбу
сторони мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 8).

Шлюб між сторонами розірвано 19
листопада 2008 року (свідоцтво про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 9.11.2008
року).

У період перебування сторін у
зареєстрованому шлюбі, а саме 20.01.2006
року, ОСОБА_2 був придбаний житловий
будинок, що не оспорювалось сторонами у
судовому засіданні.

Так, 20 січня 2006 року між ОСОБА_12, ОСОБА_8
та ОСОБА_2 був укладений договір
купівлі-продажу серії ВСО № 158163,
посвідчений приватним нотаріусом
Білгород-Дністровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 за № 145,
згідно якого ОСОБА_12, ОСОБА_8 продали, а
ОСОБА_2 купив житловий будинок АДРЕСА_2
за 24 948,00 гривень, які продавці одержали
від покупця повністю до підписання
цього договору. (т. 2 а.с. 234).

Також, 20 січня 2006 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_11 був укладений договір
купівлі-продажу квартири серії ВСО №
158160, посвідчений приватним нотаріусом
Білгород-Дністровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 за № 129,
згідно якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_11
купила квартиру АДРЕСА_1 за 29 628, 00
гривень, які продавець отримав від
покупця повністю до підписання цього
договору. (т.2 а.с. 225).

Приватним нотаріусом
Білгород-Дністровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, надані
суду завірених копії усіх документів,
які були підставою для посвідчення
договорів купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2, які
містяться у матеріалах справи т. 2.
а.с.224-251.

Згідно копій цих документів
вбачається, що згідно заяви ОСОБА_1(т.2
а.с. 243) вона надає згоду своєму
чоловікові ОСОБА_2 на купівлю за ціну та
на умовах за своїм розсудом житлового
будинку, який знаходиться у АДРЕСА_2.

Жодних заяв щодо згоди на продаж
квартири АДРЕСА_1, наданої ОСОБА_1,
матеріали справи не містять.

Згідно Витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, виданого
КП «Білгород-Дністровське БТІ» 10.02.2006
року, ОСОБА_2 є власником житлового
будинку АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 30).

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо і самостійного заробітку (доходу).
Тобто, з аналізу цієї норми
вбачається, що майно, яке належить
подружжю на праві спільної сумісної
власності має бути придбане за рахунок
заробітку або доходу. Оскільки
безоплатна приватизація земельної
ділянки за своїм правовим змістом не
може вважатись придбанням майна за
рахунок заробітку (доходу) подружжя, то
і майно набуте шляхом безоплатної
приватизації не може вважатись
спільним майном подружжя.

Згідно статті 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно», право власності на
нерухоме майно підлягає державній
реєстрації.

Згідно п. 2 ч. 2 статті 331 ЦК України, якщо
договором або законом передбачено
прийняття до експлуатації нерухомого
майна, право власності виникає з
моменту його прийняття до
експлуатації.

Згідно п. 3 ч. 2 статті 331 ЦК України Якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до п. 23 та п. 24 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 21
грудня 2007 року №11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», що вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання, при цьому до складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб.

Згідно ч. 3 статті 368 ЦК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України,
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка, є майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але за кошти, які належали їй,
йому особисто.

Відповідно до ч.3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, тому позивач повинна
довести, що зазначене в позовній заяві
майно є спільним сумісним майном
подружжя.

У відповідності до статті 63 СК України,
чоловік та жінка мають рівні права на
володіння, користування та
розпорядження майном, належним їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно ч. 1 статті 70 СК України, в разі
розподілу майна, яке є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна чоловіка та дружини є
рівними, якщо інше на встановлено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно ч.ч. 1,2,3 статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи пояснення
сторін, надані сторонами докази,
пояснення свідків, суд приходить до
наступних висновків.

Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали житловий
будинок, який знаходиться у АДРЕСА_2.
При нотаріальному посвідченні цього
договору у нотаріуса ОСОБА_1 надала
своєму чоловікові ОСОБА_2 нотаріально
посвідчену згоду на придбання будинку
за ціну та на умовах за своїм розсудом,
тобто діяла як особа, яка має право на
придбане своїм чоловіком майно.

Цей договір був зареєстрований у КП
«Білгород-Дністровське БТІ», що
підтверджується Витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданого КП
«Білгород-Дністровське БТІ» 10.02.2006
року. Тобто, у відповідності до
положень ст.. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно», та положень ст.. 331 ЦК
України, право власності у ОСОБА_2 на
спірний будинок виникло 10.02.2006 року - у
період шлюбу.

Суд приймає до уваги покази свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_6, які у судовому
засіданні пояснили, що вони, кожна
окремо, надавали грошові кошти на
придбання спірного будинку, так ОСОБА_4
дала 1200,00 доларів США, і ОСОБА_6 дала 1000,00
доларів США. Жодних зауважень щодо цих
показів свідків сторонами висловлено
не було.

Адвокат в інтересах позивачки ОСОБА_1
пояснював, що ОСОБА_1 мала особисті
заощадження у сумі 5000,00 доларів, однак,
суду не надано жодних доказів на
підтвердження того, що ці кошти були
витрачені на придбання спірного
будинку.

Сам по собі факт продажу квартири, яка
належала особисто ОСОБА_2 і придбання
одразу ж спірного будинку, навіть у
одного й того ж самого нотаріуса в один
і той же день не може слугувати доказом
того, що спірний будинок було придбано
виключно за грошові кошти ОСОБА_2

Як вказано в Ухвалі Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 06 лютого 2013 року, вирішуючи
спір про поділ спільного майна
подружжя, суди повинні звертати увагу
на те, що виникнення режиму спільної
сумісної власності подружжя на все
придбане за час шлюбу майно,
презюмується, доки інший з подружжя не
доведе іншого, тобто діє презумпція
спільного майна подружжя.

ОСОБА_2 не надано суду достатніх,
належних і допустимих доказів
існування обставин, на які він
посилається як на підставу своїх
позовних вимог.

Згідно статті 10,11 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених позовних
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

Кожна сторона повинна довести
ті обставин, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 6
цього Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Згідно статті 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Таким чином, приймаючи до уваги той
факт, що спірний будинок було придбано
сторонами у період шлюбу, право
власності на цей будинок будо
зареєстровано за ОСОБА_2 10.02.2006 року,
тобто виникло у одного із подружжя у
період шлюбу, належних та допустимих
доказів на підтвердження того, що
спірний будинок було придбано за кошти,
які належали особисто ОСОБА_2 суду не
надано, враховуючи той факт, що ОСОБА_1
не має іншого житла, змушена винаймати
квартиру, де і проживає разом із
неповнолітнім ОСОБА_3, з метою захисту
інтересів малолітньої дитини, суд
вважає позовні вимоги первісного
позову доведеними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі, задовольнивши їх; у
задоволенні вимог зустрічного позову
суд вважає за необхідне відмовити.

На підставі вищевикладеного та
керуючись Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно», Постаново Пленуму
Верховного суду України від 21 грудня 2007
року №11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст..ст. 57, 60,
63, 70 СК України, 331, 368 ЦК України, 1, 10, 11, 60,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи - виконавчий комітет
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області, орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області про виділ частки із
майна, що є у спільній сумісній
власності подружжя - задовольнити.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_2 -
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Виділити ОСОБА_1 ? частину будинку
АДРЕСА_2, згідно висновку експертизи №
28/03 від 15.12.2008 року по ІІ варіанту
розділу домоволодіння як першому
співвласнику :

- літ. «А» житловий будинок у
складі приміщень :

1-1 коридор площею 4,7 кв.м.;

1-2 кухні площею 8,6 кв.м;

1-3 житлова площею 10,5 кв.м.;

- літ. «а1» - тамбур у складі
приміщення :

1 тамбур площею 4, 3 кв.м.;

- літ. «а2» навіс площею 3,78 кв.м.;

- літ. «Б» літня кухня площею 27,97
кв.м.;

- літ. «І» баня площею 5,90 кв.м.;

- літ. «і» навіс площею 2, 60 кв.м.;

- літ. «К» сараю площею 8,10 кв.м.;

- каналізації №10.

Виділити ОСОБА_2 ? частину будинку
АДРЕСА_2, згідно висновку експертизи №
28/03 від 15.12.2008 року по ІІ варіанту
розділу домоволодіння як другому
співвласнику :

- літ. «А» житловий будинок у
складі приміщень :

1-4 житлова площею 16,9 кв.м;

1-5 кухні площею 8,5 кв.м.;

- літ. «б» - підвал площею 14, 85 /5,23
кв.м;

- літ. «Є» сарай площею 11,10 кв.м.;

- літ. «Л» вбиральня;

- літ. «М» душ.

Цистерна №1, забор №2, забор №3, ворота
№4, хвіртка №5, відмостка №6, цистерна
№8, водопровод №9 - у загальному
користуванні.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину будинку АДРЕСА_2, згідно
висновку експертизи № 28/03 від 15.12.2008
року по ІІ варіанту розділу
домоволодіння як першому співвласнику
:

- літ. «А» житловий будинок у
складі приміщень :

1-1 коридор площею 4,7 кв.м.;

1-2 кухні площею 8,6 кв.м;

1-3 житлова площею 10,5 кв.м.;

- літ. «а1» - тамбур у складі
приміщення :

1 тамбур площею 4, 3 кв.м.;

- літ. «а2» навіс площею 3,78 кв.м.;

- літ. «Б» літня кухня площею 27,97
кв.м.;

- літ. «І» баня площею 5,90 кв.м.;

- літ. «і» навіс площею 2, 60 кв.м.;

- літ. «К» сараю площею 8,10 кв.м.;

- каналізації №10.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який
проживає за адресою : АДРЕСА_3, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка
проживає за адресою : АДРЕСА_4, 573, 50
гривень, суму, на яку частка ОСОБА_1,
згідно висновку експертизи № 28/03 від
15.12.2008 року, менше ідеальної долі
розділу домоволодіння.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права
особистої власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

СУДДЯ :