Справа №333/5136/14-ц
Провадження №6/333/300/14
У Х В А Л А

Іменем України

02 липня 2014 року
м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя
у складі:

головуючого
–

судді Тучкова С.С.,

при секретарі

Шелесько Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м.Запоріжжя, подання
державного виконавця Комунарського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_1, погоджене з
начальником Комунарського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_2, про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Комунарського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду з
поданням, погодженим з начальником
Комунарського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції ОСОБА_2,
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України
без вилучення паспортного документу,
посилаючись на те, що на виконанні у
Комунарського ВДВС Запорізького
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження за
виконавчим листом №2-5054/2009, виданим
02.11.2009 року Ленінським районним судом
м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Запорізького
дитячого будинку-інтернату аліменти на
утримання неповнолітньої дитини –
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 701 гривня
щомісячно, але не менш, ніж 30%
прожиткового мінімуму відповідного
віку дитини, починаючи з 20.10.2009 року і до
повноліття дитини. 20.09.2011 року
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження за даним виконавчим
листом. Боржником виконавчий документ
не виконаний. Заборгованість за
аліментами станом на 23.02.2014 року
становить 36560,56 гривень. За даними
адресно-довідкового бюро реєстрація
боржника за адресою зазначеною в
виконавчому документі: м.Запоріжжя,
вул.Дослідна станція, 70А/1, відсутня. За
вказаною адресою ОСОБА_3 не проживає.
Місце роботи боржника не відоме.
Автомобілів чи сільськогосподарської
техніки, нерухомого майна у власності
ОСОБА_3 немає. Боржник рішення суду не
виконує та ухиляється від його
виконання, аліменти не сплачує, існує
імовірність того, що вона з метою
невиконання рішення суду може виїхати
на постійне місце проживання за межі
України, тому є необхідність тимчасово
обмежити її у праві виїзду за межі
України до моменту виконання нею
зобов’язань.

Державний виконавець у судове
засідання не з’явився, надав суду
заяву, в якій просив розглядати справу
без його участі.

Вивчивши матеріали подання, суд
приходить до наступних висновків.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження у разі
ухилення боржника від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням, має право звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника –
фізичної особи або керівника боржника
– юридичної особи за межі України –
до виконання зобов’язань за рішенням.

Статтею 377-1 Цивільного процесуального
кодексу України передбачено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає зазначене подання без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст.64 Конституції України
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Згідно ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлені
законом.

Статтею 2 «Протоколу № 4 до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї» та статтею 12 Міжнародного пакту
про громадянські та політичні права
передбачено, що кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
своєю власною. На здійснення цих прав
не може бути встановлено жодних
обмежень, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в’їзд в
Україну та визначення випадків
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України регулюється Законом
України «Про порядок виїзду з України
та в’їзду в Україну громадян України»
від 21.01.1994 року.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про порядок виїзду з України та
в’їзду в Україну громадян України»
громадянин України має право виїхати з
України, крім випадків, передбачених
зазначеним законом, та в’їхати в
Україну. На підставі ст.6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та
в’їзду в Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), – до виконання зобов’язань.

Тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України є винятковим
заходом обмеження особистої свободи
фізичної особи, який застосовується
лише при наявності достатніх підстав
вважати, що така особа ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
неї відповідним судовим рішенням та її
намір вибути за межі України з метою
невиконання цього рішення.

Як вбачається з подання державного
виконавця Комунарського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_1, погодженого з
начальником Комунарського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_2В, на виконанні
Комунарського ВДВС Запорізького
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження за
виконавчим листом №2-5054/2009, виданим
02.11.2009 року Ленінським районним судом
м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Запорізького
дитячого будинку-інтернату аліменти на
утримання неповнолітньої дитини –
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 701 гривня
щомісячно, але не менш, ніж 30%
прожиткового мінімуму відповідного
віку дитини, починаючи з 20.10.2009 року і до
повноліття дитини (а.с.4-6). 20.09.2011 року
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження за даним виконавчим листом
(а.с.7). Стягувачем є Запорізький дитячий
будинок-інтернат, який знаходиться за
адресою: м.Запоріжжя, вул.Донецька,
буд.18 (а.с.4-6).

Боржником зобов’язання за виконавчим
листом не виконано. Заборгованість за
аліментами станом на 23.02.2014 року
становить 36560,56 гривень (а.с.18).

За даними адресно-довідкового бюро
реєстрація боржника за адресою
зазначеною в виконавчому документі:
м.Запоріжжя, вул.Дослідна станція, 70А/1,
відсутня (а.с.19). Згідно акту, складеного
від 05.06.2014 року державним виконавцем
Коблицькою А.Є. та рапорту ДІМ
Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в
Запорізькій області, ОСОБА_3 за
вказаною адресою не проживає (а.с.20, 14).

Автомобілів чи сільськогосподарської
техніки, нерухомого майна, на яке може
бути звернуто стягнення, у власності
ОСОБА_3 немає. Відомості про доходи
боржника відсутні (а.с.8-10, 12).

Згідно до пункту 1 Указу Президента
України №261/2008 від 24.03.2008 року «Про
додаткові заходи щодо підвищення
ефективності виконання рішень судів»
визнано за необхідне вжиття додаткових
заходів, спрямованих на посилення
забезпечення захисту конституційних
прав людини щодо належного виконання
рішень судів. Відповідно до підпункту 2
пункту 2 зазначеного Указу повинен
врегульований порядок виїзду за кордон
осіб, які мають невиконані
зобов'язання, покладені на них рішенням
судів.

Таким чином, судом встановлено, що у
ОСОБА_3 як боржника є неврегульовані
зобов’язання, вона має можливість
виїзду за кордон, що в подальшому
ускладнить виконання рішення суду.

У зв’язку з зазначеним, суд вважає, що
подання державного виконавця
Комунарського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції ОСОБА_1,
погоджене з начальником Комунарського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_5, про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.33, 64 Конституції України, ст.377-1
ЦПК України, ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду та в’їзду
в Україну громадян України», суд –

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця
Комунарського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції ОСОБА_1,
погодженого з начальником
Комунарського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції ОСОБА_2,
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України
без вилучення паспортного документу –
задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина –
боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документу до
виконання ним своїх зобов’язань за
виконавчим листом №2-5054/2009, виданим
02.11.2009 року Ленінським районним судом
м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Запорізького
дитячого будинку-інтернату аліменти на
утримання неповнолітньої дитини –
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 701 гривня
щомісячно, але не менш, ніж 30%
прожиткового мінімуму відповідного
віку дитини, починаючи з 20.10.2009 року і до
повноліття дитини.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали суду надіслати до
Адміністрації Державної прикордонної
служби України (01601, м.Київ,
вул.Володимирська, 26) для виконання та
начальнику Комунарського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана до
Апеляційного суду Запорізької області
через Комунарський районний суд
м.Запоріжжя протягом п’яти днів з дня
її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя

С.С. Тучков