печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.
,

при секретарі - Кондратенко
Т. М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк" про визнання
недійсним кредитного договору

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання недійсним кредитного
договору та договору застави . Свої
вимоги обгрунтовує тим, що 16.10.2007р.
уклав кредитний договір № 77.1/АА-00084.07.2 з
АТ "Родовід банк", відповідно до якого
отримав грошові кошти в розмірі 43548,8
доларів США. Вважає договір про
надання споживчого кредиту такими, що
не відповідають чинному законодавству,
оскільки, кредит надавався в іноземній
валюті для розрахунків з резидентами
на території України, зміна обставин в
результаті знецінення української
гривні, значного зменшення вартості
заставленого майна є істотною
обставиною, якщо б міг це передбачити,
то б не укладв договір , спірний договір
містить несправедливі умови , з якими
банк його не ознайомлював.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив
визнати недійсним кредитний договір та
договір застави.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, посилаючись на те, що на
момент укладення договори не існувало
заборони на укладення договорів в
іноземній валюті. Банк здійснює свою
діяльність на підставі банківської
ліцензії НБУ №27 від 7.10.1991р. та дозволу
НБУ № 27-4, виданого 11.10.2004р. Укладаючи
договір позивач був ознайомлений з
умовами надання кредиту, що
підтверджується повідомленням про
умови кредитування, підписаним ним.
Виходячи з цього, позивач був
ознайомлений з умовами кредитного
договору та свідомо обрав надання
кредиту саме в іноземній валюті.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові матеріали справи, приходить
до наступного .

16.10.2007р. між ОСОБА_1 та АТ "Родовід банк"
укладено кредитний договір
№77.1/АА-00084.07.2 . Відповідно до укладеного
договору банк зобов'язувався надати
позивачу кредит в розмірі 43548,8 доларів
США., а позивач зобов'язувався
повернути та сплатити відсотки за
користування кредитом в розмірі 12,5% з
остаточним терміном погашення кредиту
не пізніше 16.10.2014р.

Відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором виконав, надав
позивачу кредитні кошти в іноземній
валюті. На момент укладення кредитного
договору не існувало заборони , яка б
перешкоджала позивачу отримати
грошові кошти в іноземній валюті.

Під час укладання кредитного договору,
сторони чітко розуміли, що курсові
коливання гривні можуть настати, але
позивач обрав валютою кредитування
саме долари США та взяв на себе
зобов'язання повернути кредит в
іноземній валюті. Тому твердження
позивача щодо невідповідності умов
кредитного договору законодавству
України є цілком безпідставними та
такими, що не відповідають чинному
законодавстві України.

З умовами договору про надання
споживчого кредиту позивач
ознайомлений, що підтверджується,
підписаним ним 16.10.2007р. повідомленням
про умови кредитування, копія якого
міститься в матеріалах справи.

До того ж в матеріалах справи міститься
копія кредитної заявки від 4.09.2007р., в
якій позивач просить надати кредит в
розмірі 43548,8 доларів США на купівлю
автомобіля.

В забезпечення кредитного договору
16.10.2007р. був укладений договір застави
транспортного засобу .

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит,
сплатити відсотки та інші платежі
передбачені кредитним договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність" кошти -
це гроші у національній або іноземній
валюті чи їх еквівалент.

Відповідно до п. 1.5 Положення про
порядок видачі Національним банком
України індивідуальних ліцензій на
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу,
використання іноземної валюти як
засобу платежу без ліцензії
дозволяється, якщо ініціатором або
отримувачем за валютною операцією є
уповноважений банк.

Відповідно до ст. 5 Декрету КМУ "Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю" передбачено, що
Національний банк України видає
індивідуальні та генеральні ліцензії
на здійснення валютних операцій, які
підпадають під режим ліцензування
згідно з цим Декретом.

ПАТ "Родовід Банк" здійснює свою
діяльність підставі банківської
ліценції НБУ №27 від 7.10.1991р. та дозволу
НБУ № 27-4, виданого 11.10.2004р.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Частина 2 ст. 192, ч. 2 ст. 524, ч. 3 ст. 533 ЦК
України передбачає, що у випадках,
порядку та на умовах, встановлених
законом, допускається використання
іноземної валюти при виконанні
зобов'язань.

Спеціальне банківське законодавство у
сфері банківської діяльності не
містить приписів, які б забороняли
банкам надавати кредити в іноземній
валюті або регламентували умови
кредитування в іноземній валюті.

Зокрема ст.47 Закону України «Про банки
і банківську діяльність» містить
перелік банківських операцій, які
дозволяють здійснювати банкам, в тому
числі на підставі банківської
ліцензії. До них також належать
кредитні операції, зокрема, розміщення
залучених коштів (гроші у національній
або іноземній валюті чи їх еквівалент)
від свого імені, на власних умовах та на
власний ризик.

Крім того, відповідно до п.10 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають з кредитних
відносин» щодо вимог підпункту «в»
пункту 4 статті 5 цього Декрету, який
передбачає наявність індивідуальної
ліцензії Національного банку України
на здійснення операцій щодо надання та
одержання резидентами кредитів у
іноземній валюті, якщо терміни і суми
таких кредитів перевищують
встановлені законодавством межі, то,
оскільки на цей час законодавством
України не встановлено термінів і сум
кредитів у іноземній валюті як
критеріїв їх віднесення до сфери дії
режиму індивідуального ліцензування,
ця норма не може застосовуватись
судами.

Відповідно до ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені частинами першою-третьою,
п'ятою та шостою статті 203 цього
Кодексу. Оскільки обставин, визначених
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦК України при
розгляді даної справи судом не
встановлено, то і відсутні підстави для
визнання угоди недійсною з цих підстав.

Таким чином, при підписанні кредитного
договору, всі передбачені чинним
законодавством вимоги для укладення
договорів були дотримані,а тому не
вбачається підстав стверджувати про
невідповідність їх умов вимогам
законодавства, на що позивач
посилається у своїй позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з наведеного, з врахуванням
положення ст.215 ЦК України відсутні
підстави для визнання кредитного
договору , договоіру застави
недійсними, оскільки договір укладений
відповідно до норм чинного
законодавства, позивач добровільно
погодився на його укладення,
підписавши кредитний договір, договір
застави, сторони прийшли згоди
стосовно всіх умов.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 317, 319, 368, 369,
533,625,1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 203, 208, 209,
212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
про визнання недійсним кредитного
договору відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Печерський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя
Остапчук Т.В.