У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - Перша ужгородська
державна нотаріальна контора, про
зміну черговості права на спадкування,
внесення змін до свідоцтва про право на
спадщину, позбавлення права власності
на частку будинку, визнання права
власності в порядку спадкування за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від
11 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 9 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що вона та ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та з яким вони
фактично проживали як подружжя з 1989
року, є власниками житлового будинку
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 23 серпня
2006 року. Відповідач ОСОБА_5, яка є
сестрою померлого ОСОБА_6, отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом як спадкоємиця другої черги.
Проте позивач вважала, що оскільки вона
проживала зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини, що стверджується
рішенням Ужгородського міськрайонного
суду, матеріально його підтримувала,
доглядала, надавала йому необхідну
допомогу, який через похилий вік та
тяжку хворобу був у безпорадному стані,
тому вважала що має право на
спадкування після смерті ОСОБА_6 його
майна як спадкоємиця за законом
четвертої черги.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 на
підставі норм ст. ст. 1259,1264, 1267, 1300, 1301 ЦК
України, уточнивши позовні вимоги,
просила суд надати їй як особі, яка є
спадкоємцем за законом четвертої
черги, право на спадкування 1/2 частки
будинку за вищевказаною адресою разом
зі спадкоємцем другої черги - ОСОБА_5;
внести зміни у свідоцтво про право на
спадщину, видане на ім'я ОСОБА_5;
позбавити відповідача права власності
на 1/4 частку будинку, отриману нею
згідно зі свідоцтвом про право на
спадщину в порядку спадкування за
ОСОБА_6 та визнати за нею право
власності в порядку спадкування на цю
1/4 частку будинку.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від
11 листопада 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 9 квітня 2014
року, у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
на підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що ОСОБА_4 не довела
суду сукупність тих юридичних фактів, з
якими ч. 2 ст. 1259 ЦК України пов'язує
виникнення у спадкоємця за законом
наступної черги за рішенням суду права
на спадкування разом зі спадкоємцями
тієї черги, яка має право на
спадкування.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від
11 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 9 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта