Провадження №2/498/121/14
Справа №498/298/14-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівский районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Пономаренко В.Д., при секретарі Гонтаренко О.В., з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 і ОСОБА_5 про стягнення майнової і моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у лютому 2014 року звернувся до суду із зазначеним позовом, який уточнив 16 квітня 2014 року і у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 10761 гривень і з ОСОБА_6 10000 гривень.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 9.11.2001 року в результаті розподілу майна СВК «Гребениківське» було виділене майно майновій групі у складі 22 осіб на суму 48947 грн., в якому його частка була в розмірі 4429 грн.. Щоб правильно розділити майно, група з 22 осіб розділилася на підгрупи і позивач повинен був взяти майно разом з ОСОБА_2 і його мамою, майно яких складає 4766 грн.. Для позивача, ОСОБА_2 і його мами було виділене майно уповноваженою особою ОСОБА_6, який вступив у змову з ОСОБА_2 і той отримав майна на 991 грн. більше, а позивач недобрав майна на 761 грн..

Майна або грошей ОСОБА_2 позивачу не віддавав і 3.11.2004 року позивач звернувся з позовною заявою до Великомихайлівського райсуду, 23.3.2006 року позивач отримав першу судову повістку-повідомлення, але суд не відбувся бо суддя заявив, що позовну заяву треба писати повторно замість прийнятої і зареєстрованої 3.11.2004 року.

Надалі відповідачі підробили протокол зборів про передачу ОСОБА_2 складу запчастин за інв. номером 1057 на суму 1850 грн., який ще 02.09.2002 року по заяві і акту приймання-передачі переданий ОСОБА_6 і одержаний позивачем.

Ще однією підробкою відповідачів було те, що будівлю столярки за інв. номером 1058 на суму 3435 грн. ОСОБА_6 за заявою від 23.02.2004 року виділив ОСОБА_2, який нею користувався і здавав в оренду, а через декілька років ця ж столярка опинилась у ТОВ «Айсберг». Відповідачі провернули спекуляцію з будівлею столярки і положили «лапу» на майновий пай позивача «Склад запчастин».

Через такі підробки неможливо з 2002 року виготовити паспорт права власності на будівлю «Склад запчастин» у Великомихайлівському БТІ.

Обман, підробка, кримінальні вчинки відповідачів щодо розподілу майна пайового фонду СВК «Гребениківське» продовжувались більше 10 років і йому прийшлось їздити по судах, давати письмові і усні відповіді на підроблені «бумаги» відповідачів все це мало наслідком для позивача та його дружини нервових потрясінь, хвороб, матеріальних витрат.

У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала повністю і уточнила, що з ОСОБА_2 належить стягнути 761 грн. як вартість недоданого позивачу майна, та 10000 грн. як моральна шкода, оскільки позивач звертався до правоохоронних органів щодо підробки документів і є постанова про відмову в порушенні кримінальної справи.

Відповідач ОСОБА_2 і його представник позов не визнали і пояснили, що у 2009-2013 роках між сторонами у судах різних інстанцій розглядалися позови ОСОБА_2 і позивача до ОСОБА_6 про визнання права власності на будівлю складу запчастин і останнім судовим рішенням це право було визнане за позивачем. Вважають, що будь-яких протиправних дій ОСОБА_2 не вчиняв і тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не зявився 10 і 16 квітня та 28 травня 2014 року, про час і місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином.

Судом досліджені наступні документи, які надані позивачем у не засвідчених світлокопіях.

Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД № 870053 виданого Гребениківською сільською радою (без дати і підпису голови сільради), позивач має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Гребеники» (Одеська обл., В-Михайлівський р-н, с. Гребеники) в розмірі 4429 гривень відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 9 листопада 2001 року.

У актах приймання-передачі майна без зазначення дати вказано, що товариство з обмеженою відповідальністю «Гребеники» в особі директора ОСОБА_7 відповідно до рішення загальних зборів співвласників майна від 9.11.2001 року, протокол № 2, передає, а уповноважена особа ОСОБА_6, який діє на підставі доручення від 14.03.2001 року приймає майно, що виділене в результаті розподілу майна СВК «Гребениківське» майновій групі у складі 22 осіб. У складі переданого майна вказано, зокрема, зернопогрузчик ЗПС-100 за інв. номером 3062 вартістю 963 грн., бак-резервуар 3 куб.м за інв. номером 3267 вартістю 855 грн., будівля складу запчастин за інв. номером 1057 вартістю 1850 грн., будівля столярки за інв. номером 1058 вартістю 3435 грн..

У заяві без дати до ОСОБА_6, як уповноваженої особи майна, що виділене в результаті розподілу майна СВК «Гребениківське» майновій групі у складі 22 осіб, позивач просить виділити обєкт «Будівля складу запчастин за інв. номером 1057 вартістю 1850 грн..

В акті приймання-передачі майна без дати вказано, що майнова група у складі 22 осіб в особі уповноваженої особи ОСОБА_6 передає, а співвласник майна ОСОБА_4 приймає зазначену вище будівлю. Підпис ОСОБА_6 в акті засвідчений 10.09.2002 року секретарем Гребениківської сільради Великомихайлівського району Одеської області ОСОБА_8.

У заяві без дати до ОСОБА_6, як уповноваженої особи майна, що виділене в результаті розподілу майна СВК «Гребениківське» майновій групі у складі 22 осіб, позивач просить виділити обєкти зернопогрузчик ЗПС-100 за інв. номером 3062 вартістю 963 грн. і бак-резервуар 3 куб.м за інв. номером 3267 вартістю 855 грн..

В актах приймання-передачі майна без дати вказано, що майнова група у складі 22 осіб в особі уповноваженої особи ОСОБА_6 передає, а співвласник майна ОСОБА_4 приймає зазначене вище майно. Підписи ОСОБА_6 в актах засвідчені 11.03.2003 року секретарем Гребениківської сільради Великомихайлівського району Одеської області ОСОБА_8.

Постановою Великомихайлівського РВ ГУМВС України в Одеській області від 17.07.2010 року відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_6 у звязку із закінченням строків давності. Зазначено, що в ході перевірки встановлено зазначені вище факти передачі майна групі осіб за актом між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та передачі ОСОБА_6 у 2002 році майна позивачу згідно описаних вище заяв позивача та актів приймання-передачі, власноручний підпис на яких ОСОБА_6 підтвердила секретар Гребениківської сільради ОСОБА_9. Вказано також, що у 2005 році ОСОБА_6 був складений протокол зборів членів майнової групи від 11.02.2005 року, в якому будівля складу запчастин під інвентарним номером 1057 вартістю 1850 гривень відійшла ОСОБА_2, а не ОСОБА_4. Надалі ОСОБА_2 надав зазначений протокол і використав його для оформлення права власності на цю будівлю. Автор постанови вважає, що в діях ОСОБА_6 формально вбачаються ознаки злочину за ст. 358 ч. 1 КК України, але з часу вчинених дій пройшли строки давності.

Позивачем також надані копії 17 повісток за 2011-2013 роки Великомихайлівського районного суду про його виклик як позивача у справах № 2-43/11 і № 2-58/13 та повістка апеляційного суду Одеської області на 23.02.2012 року у справі ТОВ «Айсберг» № 22ц/1590/555/2012. Найменування відповідачів у цих повістках не зазначені.

Положеннями частини 1 статті 1166 і частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що майнова і моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пункт 1 частини 2 статті 22 цього Кодексу визначає майнову шкоду, зокрема, як збитки, що полягають у втратах, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно частини 2 статті 23 цього Кодексу, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Визначаючи наявність або відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з приписів частини 3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 статті 60 цього Кодексу визначено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Виходячи з принципу диспозитивності, встановленого статтею 11 цього Кодексу, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оцінюючи надані сторонами докази суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивач не вказує у своїй заяві, а його представник не навів у судовому засіданні конкретних фактів дій відповідачів із зазначенням обставин щодо місця, часу та способу їх вчинення, форми вини, у чому полягала неправомірність таких дій, вимоги яких нормативних актів при цьому порушили відповідачі, які настали шкідливі наслідки цих дій для позивача та якими належними доказами це підтверджено.

Крім того, надані позивачем документи не підтверджують будь-яких винних дій або бездіяльності відповідачів, які призвели до заподіяння позивачу майнової або моральної шкоди.

Звернення громадян з позовом до суду і участь у розгляді справи є правомірними діями, оскільки згідно частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних, прав свобод чи інтересів.

Суд також вважає, що зазначена позивачем постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, згідно приписів частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, не звільняє його від доказування та не є підтвердженням вчинення неправомірних або злочинних дій відповідачів. У цій постанові не зазначено в чому полягало підроблення протоколу зборів членів майнової групи від 11.02.2005 року і які дії для цього вони вчинили, а також в якій частині зазначені у протоколі відомості є завідомо неправдивими. У постанові відсутнє формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 358 КК України, а висновок щодо наявності складу цього злочину в діях ОСОБА_6 є не категоричним, а вірогідним мовою оригіналу «формально может усматриваться признаки преступления по ст. 358 ч. 1 УК Украины».

Керуючись статями 22, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, статтями 209, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 у позові до ОСОБА_2 і ОСОБА_5 про стягнення майнової і моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.Д.Пономаренко