Білогірський районний суд
Хмельницької області
Тел.(факс) 038 41 2 1444
Справа № 669/31/14-ц
Провадження № 6/669/4/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року
смт.Білогір'я

Білогірський районний суд
Хмельницької області

в складі головуючого судді
Давидюка О.І.

при секретарі Дем’янюк Н.М.

з участю заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Білогірського
районного управління юстиції ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
смт.Білогір’я подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Білогірського
районного управління юстиції
Хмельницької області про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України,

В С Т А Н
О В И В :

Старший державний
виконавець відділу ДВС Білогірського
районного управління юстиції ОСОБА_3
звернувся до суду із поданням про
тимчасове обмеження громадянина
України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання аліментних
зобов'язань.

В обґрунтування вимог
старший державний виконавець Теребій
Р.В. вказує, що на виконанні у відділі
ДВС знаходиться виконавче провадження
№ 237 від 17 листопада 2011 року згідно
виконавчого листа Теофіпольського
районного суду Хмельницької області №
2-365 від 09 листопада 2011 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
аліментів на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 425 грн. щомісячно
до досягнення дитиною повноліття.
Посилаючись на ухилення боржника
добровільно погасити заборгованість,
яка станом на 01 грудня 2013 року складає
6111,09 грн., просить суд винести ухвалу,
якою тимчасово заборонити боржнику
ОСОБА_2 виїзд за межі України до
виконання аліментних зобов'язань.

В судовому засіданні
представник відділу державної
виконавчої служби – заступник
начальника відділу державної
виконавчої служби ОСОБА_1 вимоги,
викладені в поданні підтримав, просив
тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України.

Вислухавши представника
відділу державної виконавчої служби
Білогірського районного управління
юстиції ОСОБА_1, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що подання не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на
виконанні у відділі ДВС Білогірського
районного управління юстиції
знаходиться виконавчий лист
Теофіпольського районного суду
Хмельницької області № 2-365/11 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
аліментів на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 425 грн.
щомісячно, починаючи з 19 вересня 2011
року та до досягнення дитиною
повноліття.

З виконання вказаного
виконавчого листа постановою старшого
державного виконавця 17 листопада 2011
року відкрито виконавче провадження ВП
№ 29806718.

Відповідно до вимог ст. 377-1
ЦПК України, питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

В силу вимог ст. 33
Конституції України кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» громадянинові України може
бути тимчасово відмовлено у видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон у випадках, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно вимог п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець в
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Як слідує із роз’яснень
Верховного Суду України від 01 лютого 2013
року «Про судову практику щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України» поняття "ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням" варто розуміти як
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Отже, з погляду значення
словосполучення "ухилення від
виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1
ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
позначає з об'єктивної сторони такі
діяння (дії чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні нею
зазначених обов'язків. Особа, яка має
невиконані зобов’язання, не може
вважатися винною в ухиленні, поки не
буде доведено протилежне.

У відповідності до вимог ст.
11 ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненнями
фізичних чи юридичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що
подання не містить обґрунтування
обставин з посиланням на належні
докази та підтвердження необхідності
обмежити боржника у праві виїзду за
межі України. Відкриття виконавчого
провадження та наявність
заборгованості не можуть розглядатися
достатніми підставами для
застосування судом саме такого заходу,
як обмеження особи у праві виїзду за
межі України.

Із оглянутих матеріалів
виконавчого провадження № 29806718
вбачається, що боржник ОСОБА_2 вчасно
з’являється на виклики в органи ДВС,
згідно довідки-розрахунку від 27 грудня
2013 року боржником фактично сплачено
5108,91 грн. нарахованих аліментів, попри
вказану часткову сплату, станом на 01
грудня 2013 року існує заборгованість по
сплаті аліментів в сумі 6111,09 грн., в
своїх поясненнях, які містяться в
матеріалах виконавчого провадження,
боржник несвоєчасну сплату мотивує
відсутністю у нього доходів, не
заперечує проти обов’язку сплати
аліментів.

При цьому, сума
заборгованості ОСОБА_2 в розмірі 6111,09
грн. є неспіврозмірною обмеженню
вільно залишити територію України, яке
гарантується кожному ст. 33 Конституції
України.

Разом з тим, до матеріалів
подання не надано будь-яких належних
доказів на підтвердження можливості чи
бажання боржника ОСОБА_2 виїзду за межі
України з метою ухилення від виконання
рішення суду, в тому числі наявності у
нього закордонного паспорта, не
наведено попередніх випадків перетину
ним державного кордону та виїзд за межі
України, які б давали підстави вважати
його таким, що має бажання покинути
межі України з метою невиконання
судового рішення.

Також до подання не було
додано доказів проведення заходів,
передбачених ст. 74 «Про виконавче
провадження», зокрема, державним
виконавцем не було надано доказів
звернення до правоохоронних органів з
поданням (повідомленням) про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати аліментів.

Враховуючи вищенаведені
вимоги закону та встановленні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що у задоволенні подання слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження» та ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України», ст. ст. 209,
210, ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А
Л И В:

В задоволенні подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Білогірського районного управління
юстиції в Хмельницькій області про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України –
відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області через Білогірський районний
суд Хмельницької області протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя
О. І. Давидюк