Провадження № 2/645/440/14
08 січня 2014 року Фрунзенський
районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Шевченко Г.С.,
при секретарі - Рало Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа -
Фрунзенський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області, про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням та анулювання
У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа - Фрунзенський РВГУ ДМС України в
Харківській області, у якому просив
визнати відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням - квартирою, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, та анулювати їх
реєстрацію за вказаною адресою.
В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що він є власником вищевказаної
квартири. У спірній квартирі
зареєстровані його колишня дружина -
ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 Відповідачі
не проживають у вказаній квартирі з
липня 2010 року, не сплачують комунальні
платежі, квартирою не цікавляться.
Наявність реєстрації відповідачів у
квартирі порушує права позивача як
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
Представник третьої особи проти
задоволення позову не заперечувала.
Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, заперечень до суду не надали.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України на
підставі наявних у справі доказів, суд
вважає можливим ухвалити заочне
рішення, з урахуванням того, що
представник позивача не заперечує
проти такого вирішення справи.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи і надані докази, суд встановив
наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування,
укладеного 12.06.1999 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1, посвідченого державним
нотаріусом Першої Харківського району
державної нотаріальної контори. (а.с. 6).

Відповідно до довідки КП «Кулиничі -
комунсервіс» у вищевказаній квартирі
зареєстровано чотири особи: ОСОБА_1,
його син - ОСОБА_5, колишня дружина -
ОСОБА_2, донька колишньої дружини -
ОСОБА_3 (а.с. 12).

З липня 2010 року відповідачі не
проживають у квартирі АДРЕСА_1, що
підтверджується актом, складеним
депутатом Кулиничівської селищної
ради ОСОБА_6 та сусідами: ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, і рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
30 жовтня 2012 року (а.с. 11, 7).

Згідно рішення виконавчого комітету
Харківської міської ради від 12.06.2013
року № 390 «Про зміну та впорядкування
адрес об'єктам нерухомого майна на
території, що включена до меж міста
Харкова» адреса: АДРЕСА_1, була змінена
на адресу: АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК
України наймач або члени його сім'ї
можуть бути визнані судом такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням, зокрема за умови, що вони
не проживають в ньому без поважних
причин понад шість місяців.

Як встановлено у судовому засіданні
відповідачі зареєстровані, але не
проживають за адресою: АДРЕСА_1, що
суперечить Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місяця
проживання в Україні».

У зв'язку з цим, позовні вимоги щодо
визнання відповідачів такими, що
втратили право користування спірною
квартирою підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги щодо
анулювання реєстрації відповідачів є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають з огляду на наступне.

Згідно із абз. 2 ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місяця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі: судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Аналіз вказаного Закону дає підстави
вважати, що зняття з реєстрації місця
проживання проводиться відповідним
органом реєстрації на підставі рішення
суду, що набрало законної сили, а не
судом. Тому зняття з реєстрації місця
проживання відповідачів не належить до
компетенції суду.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 208, 209, 212 -
215, 218, 224 - 228 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК
України, Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місяця
проживання в Україні», суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - Фрунзенський
районний відділ Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області, про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням та анулювання
реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3
такими, що втратили право користування
квартирою, розташованою за адресою:
АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданною протягом
десяти днів з дня отримання його копії,
відповідно до вимог ст.229 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Фрунзенський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Г.С.
Шевченко