УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О., суддів:
Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Наумчука М.І.,Остапчука Д.О.,розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, акціонерного
товариства закритого типу «Торговий
дім Астрон», третя особа - товариство з
обмеженою відповідальністю
«Східноукраїнська транспортна
компанія», про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення
апеляційного суду Луганської області
від 21 листопада 2012 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2009 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7
звернулись до суду із зазначеним та
посилаючись на те, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 21 квітня 2002 року за участю
автомобіля «Mersedes - 320» під керуванням
ОСОБА_7 в якому як пасажир знаходився
ОСОБА_6, та автомобіля «Mersedes - 230», яким
керував ОСОБА_8, їм завдана моральна та
матеріальна шкода. Враховуючи, що
ОСОБА_8 керував автомобілем, який
належить на праві власності АТЗТ
«Торговий дім Астрон», з яким він
перебував у трудових відносинах,
позивачі, уточнивши позовні вимоги,
просили суд стягнути з обох
відповідачів у солідарному порядку на
користь ОСОБА_9 у відшкодування
майнової шкоди, завданої пошкодженням
автомобіля - 126 000 674,58 грн та на користь
ОСОБА_9 і ОСОБА_7 у відшкодування
моральної шкоди - по 2,5 млн. грн кожному.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 14 липня 2011 року
позовні вимоги ОСОБА_9 та ОСОБА_7
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8
і АТЗТ «Торговий дім Астрон» в рівних
частинах на користь ОСОБА_6 у
відшкодування майнової шкоди 126 674 грн 58
коп. та з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди
по 250 000 грн кожному.

Рішенням Апеляційного суду Луганської
області від 02 листопада 2011 року рішення
Ленінського районного суду м.
Луганська від 14 липня 2011 року
скасовано. Відмовлено ОСОБА_6 в
задоволенні позову до ОСОБА_8,
АТЗТ «Торговий дім Астрон» про
відшкодування майнової шкоди. Стягнуто
з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 у
відшкодування моральної шкоди 80 000 грн
і на користь ОСОБА_7 - 50 000 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 вересня 2012
року рішення апеляційного суду
Луганської області від 02 листопада 2011
року скасовано в частині відшкодування
моральної шкоди, справу передано на
новий розгляд до апеляційного суду
Луганської області, в частині
відшкодування майнової шкоди залишено
без змін.

Останнім рішенням Апеляційного суду
Луганської області від 21 листопада 2012
року рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошової суми у
відшкодування моральної шкоди
скасовано та постановлено нове рішення
в цій частині, яким стягнуто з ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_6 80 000 грн, а на користь
ОСОБА_7 50 000 грн у відшкодування
моральної шкоди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 грудня 2012 року
відмовлено ОСОБА_8 у відкритті
касаційного провадження у даній
справі.

Постановою Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 06
листопада 2013 року заяву ОСОБА_8
задоволено. Ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 грудня 2012 року скасовано,
справу передано на новий касаційний
розгляд.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
із ухваленням нового рішення, яким у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
матеріалами справи підтверджено вину
ОСОБА_8, який перебував у трудових
відносинах із АТЗТ «Торговий дім
Астрон».

Змінюючи рішення суду першої інстанції
в частині відшкодування ОСОБА_8
моральної шкоди та ухвалюючи нове
рішення в цій частині, апеляційний суд
виходив із того, що під час скоєння
дорожньо-транспортної пригоди
відповідач керував службовим
автомобілем у вихідний день,
використовуючи його у особистих
інтересах, а тому повинен нести
відповідальність за завдану з його
вини моральну шкоду.

Судами встановлено, що 21 квітня 2002 року
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобілів «МERSEDES S 320» д.н.з.
НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 з
пасажиром ОСОБА_6 та «МERSEDES CLK - 230» д.н.з.
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 з
пасажиром ОСОБА_10

В результаті зіткнення позивачам
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були завдані тілесні
ушкодження середньої тяжкості, що
підтверджується висновками експертів
№ 180 від 22 травня 2002 року та № 93 від 19
червня 2002 року.

Із свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу «МERSEDES CLK - 230»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, копія
якого знаходиться в матеріалах справи,
вбачається, що його власником є АТЗТ
Торговий дім «Астрон».

Постановою СУ УМВС України в
Луганській області від 30 січня 2007 року
було притягнуто ОСОБА_8 у якості
обвинуваченого по кримінальній справі
і пред'явлено йому обвинувачення у
вчиненому злочині, передбаченому ч. 1
ст. 286 КК України.

15 березня 2007 року слідчим Слов'янського
РВ ГУМВС України в Донецькій області
винесено постанову про закриття
кримінального переслідування,
відносно ОСОБА_8 за ст. 286 КК України за
відсутністю складу злочину у
відповідності до п. 2 ст. 6, ст. 130 КПК
України.

Постановою Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 18 лютого 2008 року, залишеною без змін
ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 13 травня 2008 року та ухвалою
Верховного Суду України від 26 травня 2009
року, представниці потерпілого ОСОБА_6 -
ОСОБА_11 відмовлено у відновленні
строку для подачі скарги потерпілого
ОСОБА_6 на постанову слідчого
Слов'янського РВ ГУМВС України в
Донецькій області від 15 березня 2007
року. Скаргу потерпілого ОСОБА_6 на
постанову слідчого Слов'янського РВ
ГУМВС України в Донецькій області від 15
березня 2007 року залишено без розгляду у
зв'язку із пропуском строку її подачі.
Кримінальну справу за ознаками
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК
України, порушену 26 квітня 2002 року за
фактом ДТП, яке мало місце 21 квітня 2002
року близько 22 години 35 хвилин на 673 км +
400 м автодороги Київ - Довжанське
Слов'янського району Донецької
області, закрито у зв'язку із
закінченням строків давності
притягнення до кримінальної
відповідальності.

Крім того, в даній постанові зазначено,
що особа, яка здійснила злочин в ході
досудового слідства не встановлена.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що рішенням Апеляційного суду
Донецької області від 27 січня 2012 року
встановлено наявність вини ОСОБА_8 у
скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 02 березня 2012
року відмовлено у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_8, приватного
акціонерного товариства «Торговий дом
Астрон» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, товариства з
обмеженою відповідальністю
«Східноукраїнська транспортна
компанія», закритого акціонерного
товариства «Луганський енергетичний
альянс» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ПрАТ «Торговий дім
Астрон» на рішення Апеляційного суду
Донецької області від 27 січня 2012 року з
підстав, передбачених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України
відповідальність за моральну шкоду,
завдану фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю покладається на особу,
яка її завдала, за загальним правилом
за наявності її вини.

Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає:
по-перше, відповідальну за моральну
шкоду особу, а саме, особу, яка її
завдала; та по-друге, загальні умови
відшкодування моральної шкоди - і серед
інших, - наявність вини заподіювача,
крім випадків, встановлених ч. 2 цієї
статті.

У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені
спеціальні випадки відшкодування
моральної шкоди, коли на відміну від
загальних правил, моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
особи, яка її завдала, серед яких - і
випадок відшкодування моральної шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Таким чином, ч. 2 ст. 1167 ЦК України
передбачає підстави відшкодування
моральної шкоди незалежно від вини
заподіювача, проте не змінює
відповідальну за відшкодування
моральної шкоди особу, якою за змістом
ст. 1167 ЦК України залишається особа, яка
безпосередньо завдала моральну шкоду,
а саме - винний водій.

За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
власником (володільцем) цього джерела.

У разі завдання шкоди внаслідок
взаємодії джерел підвищеної небезпеки
їх власникам (володільцям) питання про
відшкодування шкоди вирішується за
принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

У випадках завдання шкоди внаслідок
взаємодії джерел підвищеної небезпеки
іншим особам застосовується положення
ч. 2 ст. 1188 ЦК України.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Аналіз положень ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК
України свідчить про встановлення в
цивільному праві України змішаної
системи деліктів, до якої входить:
по-перше, правило генерального делікту,
відповідно до якого будь-яка шкода (в
т.ч. моральна), завдана потерпілому
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала;
по-друге, правило спеціальних деліктів,
яке передбачає особливості
відшкодування шкоди, завданої у певних
спеціально обумовлених у
законодавстві випадках (спеціальними
суб'єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Суди у порушення статей 212-214 ЦПК
України на зазначені вимоги закону
уваги не звернули, не встановили чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Крім того, як вбачається з постанови
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 06
листопада 2013 року вирішуючи позов
ОСОБА_6 (пасажира транспортного засобу)
суд не врахував, що відповідно до
положень ч. 2 ст. 1188 ЦК України іншим
особам (які не є власниками
(володільцями) джерел підвищеної
небезпеки, від взаємодії яких завдана
шкода, наприклад пасажир транспортного
засобу) шкода відшкодовується
власниками (володільцями) джерел
підвищеної небезпеки, які спільно
завдали шкоду, незалежно від їх вини.

При новому розгляді судам необхідно
врахувати правову позицію викладену у
постанові Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 06
листопада 2013 року та при вирішенні
питання про стягнення моральної шкоди
врахувати зазначені обставини справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд
не обмежений доводами касаційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде виявлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Допущені судами неправильне
застосування норм матеріального та
порушення норм процесуального права
унеможливили встановлення фактичних
обставин справи, що мають значення для
правильного її вирішення, рішення
судів першої та апеляційної інстанції
в частині стягнення моральної шкоди на
підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підлягають скасуванню з передачею
справи в зазначеній частині на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити
частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Луганська від 14 липня 2011 року та
рішення Апеляційного суду Луганської
області від 21 листопада 2012 року в
частині стягнення з ОСОБА_8 моральної
шкоди скасувати, а справу в цій частині
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук