Справа № 267/1919/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
м.
Макіївки

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області у складі:

головуючого - судді Коцюбинської
Ю.Д.

при секретарі -
Мирошниченко О.Л.

за участю
позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Макіївці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Макіївської міської ради Донецької
області, ОСОБА_2 про визнання права
власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В
И В :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом про визнання за нею
право власності на домоволодіння у
вигляді жилого будинку та
господарських будівель, розташованих
за адресою: АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивач доводи
позову уточнила та суду пояснила, що на
підставі рішення Виконавчого комітету
Пролетарської селищної ради народних
депутатів № 56 від 20 серпня 1980 року їй
надано земельну ділянку, розташовану
за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва
будинку. 30.11.1980 року вона отримала
проект забудови земельної ділянки та
свідоцтво на забудову. В 1985 році
будівництво було завершено. 23.09.2004 року
нею отримано технічний паспорт на
жилий будинок та господарські будівлі.
12.01.2005 року рішенням Виконавчого
комітету селищної ради Гірницького
району м. Макіївки затверджено акт
державної технічної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом одноповерхового жилого
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 дозволено подальшу
експлуатацію домоволодіння. Своє право
власності на жилий будинок та
господарські будівлі вона не
зареєструвала в КП «БТІ М. Макіївки».
При приватизації зазначеної земельної
ділянки, їй стало відомо, що будинок,
який раніше знаходився за адресою:
АДРЕСА_1 та був зруйнований у 1980 році,
зареєстрований за її двоюрідною
сестрою ОСОБА_2, а тому у видачі
Державного акту на землю їй було
відмовлено. На теперішній час вона не
може скористатись своїм правом
власності на домоволодіння та просила
визнати за нею право власності на жилий
будинок, загальною площею 98, 90 кв. м.,
жилою - 56, 20 кв. м., та службові споруди, у
вигляді літньої кухні, під літерою
«Б-1», сараю, під літерою «В-1»,
вбиральні, під літерою «Г-1», гаражу, під
літерою «Д-1», сараїв, під літерами «Е-1»,
«Ж-1», гаражу, під літерою «З-1», сараїв,
під літерами «И-1», «Л-1», колодязя, під
літерою «К», душу, під літерою «М-1»,
огорожі за № № 1,2,3, водогону, під
літерою І, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1

Представник відповідача - Макіївської
міської ради Донецької області, у
судове засідання не з'явився, згідно
листа просив справу розглянути у його
відсутність, покладався на рішення
суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
також не з'явилась, згідно заяви, позов
визнала та просила справу розглянути у
її відсутність.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, перевіривши матеріали справи
та дослідивши надані ОСОБА_1 докази,
прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно статті 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оскаржується чи не визнається
іншою особою, а також у випадку втрати
їм документу, який підтверджує його
право власності.

В силу ч. 1 та ч. 3 ст. 375 ЦК України,
власник земельної ділянки має право
зводити на ній будівлі та споруди,
створювати закриті водойми,
здійснювати перебудову, а також
дозволяти будівництво на своїй ділянці
іншим особам. Власник земельної
ділянки набуває право власності на
зведені ним будівлі, споруди та інше
нерухоме майно. Право власника на
забудову здійснюється ним за умови
додержання архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норма
і правил, а також за умови використання
земельної ділянки за її цільовим
призначенням.

Так, відповідно до статті 376 ЦК
України, житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки, суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що на підставі
рішення виконавчого комітету
Пролетарської селищної ради народних
депутатів № 56 від 20 серпня 1980 року
ОСОБА_1 надана земельна ділянка площею
600 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 6), що
підтверджується і свідоцтвом на
забудову садиби в сільських населених
пунктах від 20 серпня 1980 року. (а. с. 10)

23 вересня 2004 року ОСОБА_1 отримала на
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 технічний паспорт.

Рішенням виконавчого комітету
Пролетарської селищної ради народних
депутатів № 5/1 від 12 січня 2005 року,
затверджено акт державної технічної
комісії про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом
одноповерхового жилого будинку,
загальною площею 98,90 кв. м. жилою - 56, 20
кв. м., розташований за адресою:
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 дозволено подальшу його
експлуатацію, КП «БТІ м. Макіївки»
дозволено внести до плану земельної
ділянки службові будівлі: літню кухню,
під літерою «Б-1», сарай, під літерою
«В-1», «Е-1», «Ж-1», гараж, під літерою «З-1»
колодязь, під літерою «К», підвал, під
літерою «б», водогін та огорожу.

Із відповіді КУ «Макіївський міський
архів» Макіївської міської ради
вбачається, що згідно архівних даних,
станом на 31.12.2012 року, право власності
на нерухоме майно, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 а саме на
одноповерховий дерев'яний житловий
будинок, площею 24, 2 кв. м., було
зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі
договору дарування від 17.11.1976 року.
Згідно інвентаризаційних даних про
обстеження земельної ділянки від 20.08.1980
р., старий жилий будинок був
зруйнований, але юридичні документи не
були погашені. Земельна ділянка за
адресою: АДРЕСА_1 виділена ОСОБА_1, на
якої вона збудувала жилий будинок,
загальною площею 98,90 кв. м., жилою - 56, 20
кв. м. (а. с. 9)

За таких обставин, враховуючи, що право
власності згідно ст. 328 ЦК України
виникає на підставах, що не заборонені
законом, суд вважає доказаним і
підлягаючим визнанню за позивачкою її
права власності на жилий будинок,
загальною площею 98, 9 кв. м., жилою - 56, 2
кв. м., та службові споруди, у вигляді
літньої кухні, під літерою «Б-1», сараю,
під літерою «В-1», вбиральні, під
літерою «Г-1», гаражу, під літерою «Д-1»,
сараїв, під літерами «Е-1», «Ж-1», гаражу,
під літерою «З-1», сараїв, під літерами
«И-1», «Л-1», колодязя, під літерою «К»,
душу, під літерою «М-1», огорожі за № №
1,2,3, водогону, під літерою І,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України ст. ст. 375, 376,
392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Макіївської
міської ради Донецької області, ОСОБА_2
про визнання права власності на
нерухоме майно задовольнити.

Визнати право власності за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на жилий будинок,
загальною площею 98, 90 кв. м., жилою - 56, 20
кв. м., та службові споруди, у вигляді
літньої кухні, під літерою «Б-1», сараю,
під літерою «В-1», вбиральні, під
літерою «Г-1», гаражу, під літерою «Д-1»,
сараїв, під літерами «Е-1», «Ж-1», гаражу,
під літерою «З-1», сараїв, під літерами
«И-1», «Л-1», колодязя, під літерою «К»,
душу, під літерою «М-1», огорожі за № №
1,2,3 і водогону, під літерою І,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Донецької
області через Гірницький районний суд
м. Макіївки Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ