Справа № 235/1381/14-ц
Провадження 2/235/794/14
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:
головуючого-судді
учасники цивільного процесу:
позивач ОСОБА_1,
представник відповідача не
розглянувши у відкритому судовому
засiданнi в місті Красноармійську
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» про визнання правочину
недійсним та застосування реституції, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
визнання недійсним договору № 707650 від
31 жовтня 2013 року, укладеного між ним і
відповідачем та стягнення з
відповідача грошових коштів в розмірі
позовних вимог зазначив, що 31 жовтня 2013
року між ним та ТОВ «Авто Просто» було
укладено договір №707650, предметом якого
є надання учаснику фінансових послуг з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів в групах,
спрямованих на придбання автомобіля,
за рахунок об'єднання грошових коштів
учасників через систему АвтоТак.
Договір укладено шляхом підписання
сторонами договору та Додатку №1,
Додатку №2, які є його невід'ємною
частиною. 31 жовтня 2013 року між
позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «АТ СЕРВІС»
було укладено договір доручення №707650,
предметом якого є надання учаснику
фінансових послуг з адміністрування
фінансових активів послуги по сплаті
на користь відповідача ТОВ «Авто
Просто» винагороди у розмірі 5889,60грн.
Відповідно до Додатку №1 до договору
метою його укладання було отримання
автомобіля Шевроле круз вартістю
163600грн. 00коп. Від відповідача позивач
розраховував отримати автомобіль
протягом місяця з моменту підписання
угоди, про що також запевнила довірена
особа відповідача. Перед укладанням
оскаржуваної угоди позивач
ознайомлювався із її змістом, проте
мало що зрозумів з неї. Так, згідно із
Додатком №1 до вказаного договору
відповідач мав надати послуги
позивачу, предметом якої є придбання
автомобіля Шевроле круз, вартістю
163600грн. 00 коп., через систему придбання
у групах АвтоТак. Проте, ані в самому
договорі, ані в додатках до нього не
вказані підприємство, з яким
відповідач уклав договір на постачання
автомобіля, виробник, імпортер та/або
дистриб'ютор, а також інші основні
характеристики автомобіля та кінцевий
термін дії самого договору. Позивач
вважає, що вказаний договір був
укладений під впливом обману та із
застосуванням нечесної
підприємницької практики, зокрема, він
отримав не чітку, неправдиву
інформацію стосовно оспорюваного
договору, дії відповідача є
забороненими та підпадають під дію
ст.ст.18,19 Закону України «Про захист
прав споживачів», оскільки Законом
забороняється нечесна підприємницька
практика, яка виключає будь-яку
діяльність, що вводить в оману
споживача. Він зазначає, що при умові
належного роз'яснення йому усіх умов та
наслідків даної угоди, позивач не
погодився б на її укладання. Вважає, що
умови договору №707650 від 30.10.2013 року є
несправедливими та непрозорими,
оскільки всупереч принципу
добросовісності цивільних відносин
створюють істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
позивача. По-перше: у вказаному
договорі не встановлено строку, після
якого договір припиняє свою дію, не
міститься строків та (або) термінів
отримання учасником автомобіля.
По-друге, умовами спірного договору
встановлюється обов'язок позивача
(споживача) виконати всі зобов'язання,
навіть якщо продавець, виробник) не
виконає своїх. При цьому порушується п.3
ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав
споживачів», відповідно до якого
несправедливими є, зокрема, умови
договору про встановлення жорстких
обов'язків споживача, тоді як надання
послуги обумовлене лише власним
розсудом виконавця. Крім того, у
спірному договорі взагалі не зазначена
відповідальність відповідача у
випадку порушення або не виконання
умов договору. По-третє,
несправедливими є умови договору про
визначення ціни товару на момент його
поставки споживачеві або надання
продавцю (виконавцю, виробнику)
можливості збільшувати ціну без
надання споживачеві права розірвати
договір у разі збільшення ціни
порівняно з тією, що була погоджена на
момент укладення договору. Позивач
просить суд визнати недійсними з
моменту укладання договір №707650 від 31
жовтня 2013 року з усіма додатками,
укладеними між ОСОБА_1 та Товариством з
обмеженою відповідальністю «АВТО
ПРОСТО», стягнути з відповідача на його
00 коп., а також судовий збір.
У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, обґрунтовуючи свою
позицію обставинами викладеними у
позові, просив позов задовольнити.
У судове засідання представник
відповідача не з'явився, надав
пояснення по справі, зазначив, що
оспорюваний договір укладено у
відповідності до вимог законодавства
України, Ліцензійних умов надання
таких послуг та на підставі Ліцензії на
надання послуг з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах; позовні вимоги не
ґрунтуються на фактичних обставинах
справи та спростовуються наданими
письмовими доказами; позивач
посилається на вимоги законодавства,
що у даному випадку застосуванню не
підлягають; діяльність відповідача
ліцензована та здійснюється з
дотриманням усіх нормативно-правових
актів; умови договору викладено у
відповідності до ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах; договір
на даний час не розірвано, тобто він є
діючим та підстави для повернення або
стягнення коштів відсутні, як і
будь-які порушення прав позивача, а
тому позовні вимоги вважає
безпідставними та просить суд
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі, справу
розглянути за відсутністю
представника ТОВ «АВТО ПРОСТО».
Суд вважає, що в справі є достатньо
матеріалів про права i взаємовідносини
сторін i немає необхідності
вислуховувати особисті пояснення осіб,
які не з'явилися до суду.
Судом встановлено, що 31 жовтня 2013 року
між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Авто
Просто» було укладено договір №707650,
предметом якого є надання учаснику
фінансових послуг з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів в групах, спрямованих на
придбання автомобіля, за рахунок
об'єднання грошових коштів учасників
через систему АвтоТак. Договір
укладено шляхом підписання сторонами
договору та Додатку №1, Додатку №2, які
є його невід'ємною частиною /а.с.17,18,19-23/.
Відповідно до Додатку №1 до договору
метою його укладання було отримання
автомобіля Chevrolet Cruze вартістю 163600грн.
31 жовтня 2013 року між позивачем ОСОБА_1
та ТОВ «АТ СЕРВІС» було укладено
договір доручення №707650, предметом
якого є надання учаснику фінансових
послуг з адміністрування фінансових
активів на користь відповідача ТОВ
«Авто Просто» винагороди у розмірі
5889,60грн. /а.с.16/.
Дослідивши у їх сукупності надані
докази, суд вважає, що позовні вимоги
позивача задоволенню не підлягають з
Згідно частини першої статті 11
Цивільного процесуального кодексу
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.
Відповідно до положень, закріплених у
ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про
захист прав споживачів", забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
Таким чином, Законом України "Про
захист прав споживачів" закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.
У той самий час предметом оспорюваного
договору, укладеного в рамках
функціонування системи придбання
автомобілів у групах "АвтоТак", є
надання учаснику програми
адміністративних послуг, у тому числі
фінансового характеру, з метою
придбання ним автомобіля. Передбачені
договором умови дозволяють учаснику
сплачувати ціну автомобіля невеликими
щомісячними внесками.
Отже, за системою придбання
автомобілів у групах "АвтоТак" кожний з
учасників, який належним чином виконує
зобов'язання за договором, отримує
автомобіль через механізм,
передбачений в договорі, оскільки
система функціонує таким чином, що
кількість учасників групи, яким
надається право на отримання
автомобіля, відповідає кількості
автомобілів, яку можна придбати за
рахунок Чистого Фонду групи,
створеного за рахунок щомісячних
внесків учасників групи.
Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України
"Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг" під поняттям
"фінансова послуга" розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
Законом України від 2 червня 2011 року N
3462-IV "Про внесення змін до деяких
законів України щодо регулювання
ринків фінансових послуг" (Закон N 3462-VI)
(введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено
зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг" та доповнено
п. 111, відповідно до якого до фінансових
послуг віднесено послуги з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.
На підставі цього Закону Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (як уповноважений державний
орган) (далі - Нацкомфінпослуг),
затвердила Ліцензійні умови
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
(розпорядження від 9 жовтня 2012 року N 1676
"Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах"
(Розпорядження N 1676)) (далі - Ліцензійні
Ліцензійні умови (Розпорядження N 1676)
закріпили визначення, сутність,
правовий статус учасників (і вимоги до
них) такого виду фінансових
правовідносин, як придбання товарів у
З аналізу Ліцензійних умов
(Розпорядження N 1676) слід зробити
висновок про те, що діяльність таких
груп направлена на легітимне
використання фінансової схеми із
залученням грошових коштів споживачів
для придбання певного виду товарів
Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов
(Розпорядження N 1676) адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групі - це фінансова послуга,
що надається ліцензіатом і передбачає
залучення грошових коштів учасників
групи, об'єднання цих коштів з метою
придбання та розподілу товарів між
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України
обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.
Під час укладення позивач ОСОБА_1
отримав примірник договору та додатки
до нього, які містять опис послуг ТОВ
Відповідно до ст.19 оспорюваного
договору підписання цього договору та
додатків до нього є підтвердженням
факту ознайомлення, розуміння
сторонами її умов та згоди сторін з
усіма визначеннями, умовами та змістом
Угоди й додатків до неї.
Статтею 12 договору №707650 від 31.10.2013 року
передбачено механізм розірвання
договору та повернення коштів, яким
позивач не скористався.
Згідно п.12.1.5 договору учаснику групи
надавалось 14 днів для детального
ознайомлення з угодою та прийняти її чи
відмовитись від участі в групі. При
цьому в разі розірвання договору
протягом 14 днів з дати його підписання
учаснику повертається сума всіх
коштів, сплачена за договором
адміністрування. Для цього необхідно
письмово повідомити центральний офіс
АвтоПросто про відмову від договору.
Однак позивач ОСОБА_1 із заявою про
відмову від договору у 14-денний термін
не звертався, що свідчить про його
розуміння та згоду з усіма умовами
Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що позивач самостійно,
свідомо, без нав'язування з боку
відповідача обрав фінансову послугу,
що надається за договором і зазначений
факт засвідчив своїм підписом, в свою
чергу відповідач за укладеним
договором надає позивачу ОСОБА_1
фінансову послугу з адміністрування
фінансових активів для придбання
автомобілів учасниками через систему
придбання у групах АвтоТак. У зв'язку з
цим, суд вважає, що позивачем не
доведено підстав для звернення з цим
позовом до суду і відсутні правові
підстави для задоволення позову у
На пiдставi ст.ст. 215, 230 ЦК України,
ст.ст.18, 19 Закону України "Про захист
прав споживачів", Законом України "Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг", керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 174, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
визнання правочину недійсним та
застосування реституції відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.О. Коваленко