інстанції Медвідь Н.О.Провадження №
22-ц/780/1125/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

16 червня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі :

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Сушко Л.П.,

При секретарі - Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 10 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Прокуратури Святошинського району м.
Києва, Святошинського районного
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, Святошинського районного
суду м. Києва, Державної казначейської
служби України про відшкодування
шкоди, завданої незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури, суду, -

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о
в и л а:

Позивач звернувся в
Києво-Святошинський районний суд
Київської області до відповідачів з
даним позовом, посилаючись на те, що
11.06.2008 року слідчий прокуратури
Святошинського району м. Києва
Слободяник І.П. порушив проти нього
кримінальну справу № 58-1793 за ознаками
злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 358,
КК України та обрав запобіжний захід -
підписку про невиїзд. 17.06.2008 року справу
було перекваліфіковано на ст.ст. 27, ч. 1
366 КК України. Цього ж дня він пред'явив
йому обвинувачення.

27.06 2008 року прокурор Святошинського
району м. Києва Смітюх В.Є. затвердив
обвинувальний висновок і направив
справу до Святошинського районного
суду м. Києва.

14.07.2008 року, слідчий прокуратури
Святошинського району м. Києва порушив
відносно нього кримінальну справу за
ознаками злочинів, передбачених ст. ст.
27, ч. 1 366 КК України, та відносно нього
було обрано

запобіжний захід - підписку про
невиїзд, а 24.07.2008 року він пред'явив йому
обвинувачення у вчиненні пособництва у
службовому підробленні офіційного
документа.

Згодом, слідчий залучив до участі в
розслідуванні справи оперативників
Святошинського РУГУ МВС України в м.
Києві, які 01.08.2008 року приходили до
нього додому з погрозами забрати
квартиру та залякували його матір
похилого віку. Наступного дня у суботу,
вихідний день, вони, о четвертій годині
ранку примусово доправили його до
прокуратури Святошинського району м.
Києва, а слідчим прокуратури
Святошинського району м. Києва
Слободяник І.П. з залученням сусідів в
якості понятих, у нього дома було
проведено обшук, та проведено виїмку
біля двох десятків ліцензійних справ у
Державному комітеті з архітектури та
будівництва.

29.01.2009 року слідчий прокуратури
Святошинського району м. Києва
Слободяник І.П. порушив відносно нього
третю кримінальну справу за ознаками
злочинів, передбачених ст. ст. 27. ч. 1 366
КК України та об'єднав цю справу в
одному провадженні з кримінальною
справою № 58-1921. У закритті кримінальних
справ за відсутністю в його діях складу
злочину слідчий не обгрунтовано
відмовив.

14.02.2009 року заступник прокурора
Святошинського району м. Києва Нищенко
О. М. підписав обвинувальний висновок і
направив справу до суду. Суддя
Домарацька А. В. постановою від 16.03.2009
року припинила судовий розгляд справи,
та направила справу № 58-1793 для
об'єднання в одне провадження із
кримінальною справою № 58-1921, яка
поступила до Святошинського районного
суду м. Києва. У подальшому. усі три
кримінальні справи розглядалися
Святошинським районним судом м. Києва в
одному провадженні.

02.10.2009 року суддя Святошинського
районного суду м. Києва Сержанюк А. С.
постановив по справі обвинувальний
вирок. Ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 23.12.2009 року обвинувальний
вирок скасований, а справу направлено
на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції із збереженням запобіжного
заходу у вигляді підписки про невиїзд.

При новому розгляді справи, суддя
Святошинського районного суду м. Косик
Л.Г. постановила обвинувальний вирок,
який, ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 28.12.2011 року був скасований, а
справу направлено на додаткове
розслідування із збереженням
запобіжного заходу у вигляді підписки
про невиїзд.

Листом Святошинського РУГУ МВС
України в м. Києві від 09.08.2012 року йому
було повідомлено про порушення проти
нього прокуратурою Святошинського
району м. Києва кримінальної справи за
ознаками злочинів передбачених ч. 3, 4
ст. 358 КК України. Постанову про
порушення кримінальної справи за
ознаками злочинів передбачених ч. 3, 4
ст. 358 КК України, йому не вручали.

Згідно листа прокуратури
Святошинського району м. Києва від
13.02.2013 року, кримінальна справа № 58-1921,
порушена проти нього за ознаками
складу злочинів передбачених ч. 3 ст. 358,
ч. 4 ст. 358 КК України, була закрита 20
липня 2012 р. за відсутністю в його діях
складу злочину.

Постанову про закриття кримінальної
справи він отримав 26.02.2013 року, а
постанову про перекваліфікацію лише
29.08.2013 року.

За час перебування під слідством і
судом, він зазнав душевних страждань,
викликаних неодноразовими
обвинуваченнями у вчиненні злочинів,
допитами та очними ставками,
застосуванням незаконного приводу,
проведенням незаконного обшуку,
повторними судовими розглядами, а
також у зв'язку з позбавленням права на
справедливий суд, загрозою незаконного
обмеження волі, невизначеністю щодо
власного майбутнього, втратою відчуття
безпеки та правової захищеності,
загрозою соціального падіння.

Завдана моральна шкода полягає у
приниженні його честі і гідності, якого
він зазнав внаслідок виклику до
прокуратури його клієнтів та
партнерів, з якими він перебував у
дружніх відносинах, для пояснень з
приводу порушених проти нього
кримінальних справ, очних ставок,
допитів у суді.

Зазначає, що враховуючи те. що розмір
мінімальної заробітної плати на час
розгляду судом цієї позовної заяви
становить 1147 грн.. а тривалість його
перебування під слідством і судом
становить шістдесят три місяці, розмір
моральної шкоди не може бути меншим 72261
грн. Тому просив стягнути з Державної
казначейської служби України за
рахунок коштів Державного бюджету
України 578088 грн. моральної шкоди.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
10.12.2013 року ОСОБА_1 відмовлено в
задоволенні позову.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просив, рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги. Зазначив, що рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області є незаконним,
необґрунтованим, судом неправильно
встановлено обставини, які мають
значення для справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у
Києво-Святошинському районному суді
Київської області, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню, а
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
10.12.2013 року скасуванню і по справі
необхідно ухвалити нове рішення про
часткове задоволення позовних вимог
позивача з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 11.06.2008 року
слідчий прокуратури Святошинського
району м Києва Слободяник І.П. порушив
проти позивача кримінальну справу за
ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст.
358, ч. 3 ст. 358 КК України та обрав йому
запобіжний захід - підписку про
невиїзд. 17.06.2008 року справу було
перекваліфіковано на ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК
України.

29.01.2009 року Слободяник І.П. порушив
проти позивача кримінальну справу за
ознаками злочинів, передбачених ст. 27,
ч. 1 ст. 366 КК України та об'єднати цю
справу в одному провадженні з
кримінальною справою № 58-1921.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 16.03.2009 року було
припинено судовий розгляд та справу №
58-1793 направлено для об'єднання в одне
провадження із кримінальною справою №
58-1921, яка поступила до Святошинського
районного суду м. Києва.

У подальшому, усі три кримінальні
справи розглядалися Святошинським
районним судом м. Києва в одному
провадженні.

02.10.2009 року Святошинським районним
судом м. Києва по справі, відносно
ОСОБА_1 було постановлено
обвинувальний вирок, який, ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 23.12.2009
року скасовано, а справу направлено на
новий судовий розгляд в Святошинський
районний суд м. Києва.

При новому розгляді справи,
Світошинським районним судом м. Києва,
також було постановлено обвинувальний
вирок, який, ухвалою Апеляційного суду
м. Києва від 28.12.2011 року був скасований,
а справу направлено на додаткове
розслідування.

Кримінальна справа № 58-1921, порушена
проти позивача за ознаками складу
злочинів передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст.
358, КК України, закрита 20.07.2012 року за
відсутністю в його діях складу злочину.

У ст. 56 Конституції України
визначено, що кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Частиною 1 ст. 23 ЦК України
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із вимогами п. 2 ч. 2 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, який її завдав,
якщо шкоди завдано фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування запобіжного
заходу, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту або виправних робіт.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1176 ЦК
України шкода, завдана фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування запобіжного
заходу, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту чи виправних робіт,
відшкодовується державою у повному
обсязі незалежно від вини посадових і
службових осіб органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду.

За правилами ч. З ст. 23 ЦК України
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
розгляді даної цивільної справи, було
допущено неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи та
прийнято висновки, які суперечать
фактичним обставинам справи.

При таких обставинах,
Києво-Святошинський районний суд
Київської області ухвалюючи по справі
рішення, дійшов до помилкового
висновку про відмову ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог, в зв'язку з
чим, його апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню задоволенню, а
рішення суду першої інстанції -
скасуванню і по справі необхідно
ухвалити нове рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 лише
в частині стягнення заподіяної
моральної шкоди виходячи з розміру не
менше одного мінімального розміру
заробітної плати за кожен місяць
перебування під слідством чи судом,
тобто, за період з 11.06.2008 року по 29.08.2013
року, який складає шістдесят три місяці
і не повинен бути меншим 72261 грн..

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
10 грудня 2013 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення,
яким задовольнити частково позов
ОСОБА_1 до Прокуратури Святошинського
району м. Києва,
Святошинського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві,
Святошинського районного суду м. Києва,
Державної казначейської служби
України про відшкодування шкоди,
завданої незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури, суду.

Стягнути з Державної казначейської
служби України за рахунок коштів
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 72 261 грн. за заподіяну
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативну розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури, суду
моральну шкоду.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: