Провадження № 2/522/817/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14.01.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Приморського
районного суду м. Одеси цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської
ради про визнання права власності в
порядку набувальної давності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до
суду з позовом про визнання за нею
права власності в порядку набувальної
давності на квартиру АДРЕСА_2, вказуючи
на те, що вона та її родина
зареєстровані та мешкають за адресою:
АДРЕСА_1, яка знаходиться біля квартири
№ 15.

У вищевказаній квартирі на протязі
тривалого часу мешкав ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за пропозицією
якого з 1997 року позивачка із чоловіком
почали проживати разом з ним у АДРЕСА_1,
при цьому надавали йому допомогу у
придбанні продуктів харчування,
медикаментів та сплати за комунальні
послуги. За це ОСОБА_2 обіцяв переписати
вказану квартиру на позивачку, але
після його смерті свідоцтво на право
власності вказаної квартири не
знайшлось.

В судове засідання сторони не
з'явилися, позивачка в письмовій заяві
просила розглянути справу в її
відсутність, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та просила справу
розглянути заочно, представник
відповідача про причини неявки суд не
повідомив, про час, дату та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки
визнанні неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено,
що у разі неявки в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі
фіксування судового процесу
звукозаписувальним засобом не
здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів щодо взаємовідносин
сторін, а також маючи згоду позивача на
заочний розгляд справи, суд вважає
можливим заочно розглядати справу у
відсутності належно повідомленого
відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи,
наявні у справі докази, дійшов висновку
про можливість задоволення даного
позову, виходячи із нижче викладених
підстав.

Як випливає з матеріалів справи, ОСОБА_1
та її родина зареєстровані та мешкають
за адресою: АДРЕСА_1 (позивачка з 1989
року, згідно довідки № 1383 від 02.11.2013
року, виданої дільницею № 11 КП «ЖКС
«Порто-Франківський»).

У квартирі АДРЕСА_2, на протязі
тривалого часу мешкав ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (свідоцтво про
смерть серія НОМЕР_2), за пропозицією
якого, з 1997 року позивачка із чоловіком
почали проживати разом з ним у кв. №15,
при цьому надавали йому допомогу у
придбанні продуктів харчування,
медикаментів та сплати за комунальні
послуги. За це ОСОБА_2 обіцяв переписати
вказану квартиру на позивачку, але
після його смерті свідоцтво на право
власності вказаної квартири не
знайшлось.

Згідно договору-замовлення № 094129,
ОСОБА_1 оплати поховання ОСОБА_2

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

У ч. 2 ст. 328 ЦК України закріплено
презумпцію правомірності права
власності на певне майно. Право
власності на конкретне майно
вважається набутим правомірно, якщо
інше не буде встановлено в судовому
порядку або незаконність права
власності не випливатиме із закону.
Таким чином, власник не зобов'язаний у
кожному випадку доводити іншим особам
правомірність набуття права власності
на належне йому майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України,
особи, які добросовісно володіють і
продовжують відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
10-ти років, набувають право власності
на це майно за правилами набувальної
давності, якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Згідно ч.8 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України 2003 року, правила
ст.344 цього Кодексу про набувальну
давність поширюються також на випадки,
коли володіння майном почалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом.

За правилами ст. 344 ЦК України, позовна
давність поширюється на випадки
фактичного безтитульного володіння
майном.

Отже, судом встановлено, що у даному
випадку наявні повністю усі ознаки
володіння, визначені статтею 344 ЦК, які
є необхідними для набуття ОСОБА_1 права
власності на спірне майно за
набувальною давністю.

До того ж, фактичне володіння
вважається правомірним, якщо інше не
випливає із закону або не встановлене
рішенням суду (ст. 397 ЦК України).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
права власності за набувальною
давністю є законними та підлягають
задоволенню.

На підставі ст. ст. 3-4, 10-11, 15, 59-60, 114, 208-209,
212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради
про визнання права власності в порядку
набувальної давності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право
власності за набувальною давністю на
квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 30,90
кв.м..

Заява про перегляд заочного рішення,
може бути подана відповідачем до
Приморського районного суду м. Одеси,
протягом 10-ти днів, після отримання
копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення суду може бути оскаржено в
Апеляційний суд Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у випадку коли
сторони були відсутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
О.С.Турецький

14 січня 2014 року