Провадження № 2/522/526/14
У Х В А Л А

про забезпечення позову

10.01.2014 року, суддя Приморського
районного суду м. Одеси, ОСОБА_1,
розглянувши клопотання позивача про
забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення боргу за договором
позики,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Приморського
районного суду м. Одеси з позовом про
стягнення з ОСОБА_3 боргу за договором
позики.

Разом із позовом, позивачка звернулася
до суду з письмовим клопотанням про
забезпечення вищевказаного позову
шляхом накладення арешту на нерухоме
майно, яке належить відповідачу,
посилаючись на те, що предметом спору є
грошові кошти у розмірі 1.598.000 грн., які
ОСОБА_3 повинен був повернути, згідно
розписки від 03.12.2007 року, 03.12.2012 року,
однак до тепер не повернув та
ухиляється від виконання грошових
зобов’язань.

Вивчивши матеріали справи та заяву про
забезпечення позову, суд вважає
останню обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до статей 151-153 Цивільного
процесуального кодексу (далі – ЦПК)
України, суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити передбачені
цим Кодексом заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.
Позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Так, з наданих сторонами документів
вбачається, що між сторонами виник
майновий спір, а відчуження майна, яке
належить відповідачеві, призведе до
неможливості реального виконання
рішення суду у випадку задоволення
позову.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України,
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Для належної реалізації завдань
цивільного судочинства слугує зокрема
те, що відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане або
оспорюване право особи буде захищене
та відновлене тільки після реального
виконання рішення суду, яким спір буде
вирішено по суті.

Враховуючи, що вжиття заходів
забезпечення позову являється правом
суду та не призведе впливу на стан
майна, а сприятиме реальному виконанню
рішення, суд вважає, що клопотання
позивача підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача про забезпечення
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики -
задовольнити.

Вжити заходів по забезпеченню позову
шляхом накладення арешту на нежитлові
приміщення офісу загальною площею 367,1
кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса,
вул. Фонтанська дорога, 49 та нежитлове
приміщення (перукарня) загальною
площею 88,6 кв.м., розташоване за адресою:
Волинська область, м. Ковель, вул.
Незалежності, 57/70, що належать ОСОБА_3.

Копію ухвали для виконання направити
до реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області (65036, м. Одеса, вул.. Старицького,
10-а).

Повідомити, що особи, винні у порушенні
заходів забезпечення позову несуть
відповідальність, встановлену законом.

Ухвала суду підлягає негайному
виконанню у порядку, встановленому для
виконання судових рішень.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано до Апеляційного суду
Одеської області через Приморський
районний суд м. Одеси протягом п’яти
днів з дня її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Суддя:

О.С.Турецький

10.01.2014