АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/855/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/163/14
Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О.
Доповідач Панченко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 20 листопада 2013
року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Полтава - Сад», за
участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог: ДП «Центр ДЗК при
Держкомземі України» в особі
Полтавської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК», про визнання недійсним
договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом, який в
подальшому змінила та обгрунтувала
тим, що 15.01.2010 року між нею та ТОВ
«Полтава-Сад» був укладений договір
оренди землі, який зареєстрований у
Полтавському реєстраційному кущовому
офісі Полтавської регіональної філії
ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України»
09.09.2010 року за № 21. Вказувала, що
при укладанні даного договору не
були додержані всі його істотні умови,
які передбачені ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про
оренду землі», а саме: в п. 9 даного
договору відсутні способи внесення
орендної плати в натуральній формі,
зокрема відсутній перелік, кількість,
або частка продукції, одержуваної із
земельної ділянки, якісні показники
продукції, місце, умови, порядок і
строки поставки, а також, у
відробітковій формі: відсутні види,
обсяги, строки і місце надання послуг,
види, обсяги, строки і місце виконання
робіт. В п. 26 даного договору не
встановлені обмеження (обтяження) та
інші права на земельну ділянку третіх
осіб. В договорі оренди землі не
визначені умови передачі у заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки. Підпис
орендодавця в розділі «підписи сторін»
стоїть взагалі не її. З урахуванням
викладеного, просила визнати недійсним
договір оренди землі від 15.01.2010 року та
стягнути з ТОВ «Полтава-Сад» на її
користь судові витрати.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 20 листопада 2013
року в задоволенні вказаного позову
відмовлено, у зв'язку з пропуском
позивачкою строку позовної давності
звернення до суду з позовом без
поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове про задоволення позову, оскільки
вважає, що строк позовної давності для
подачі позовної заяви до суду нею не
пропущений.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга не
підлягає до задоволення, за наступних
підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.01.2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Полтава -
Сад» було укладено договір оренди
землі строком на 5 років зі сплатою
орендарем орендної плати грошима в
розмірі: 3% від грошової оцінки
земельної ділянки.

Відповідно до умов вказаного договору
оренди землі позивачка, яка є власником
земельної ділянки на підставі
державного акту на право власності на
землю серії ЯА № 909617 зареєстрованого
за № 90 від 19.12.2006 року, передала
відповідачу в оренду земельну ділянку
сільськогосподарського призначення,
яка знаходиться на території
Заворсклянської сільської ради
Полтавського району та області строком
на п'ять років для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

09.09.2010 року даний договір оренди землі
був зареєстрований у Полтавському
реєстраційному кущовому офісі
Полтавської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК при Держкомзему України» за
№ 21.

Відповідно до положень ст. 627 ЦК
України, сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

За змістом ст. 15 Закону України «Про
оренду землі», істотними умовами
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(кадастровий номер, місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної
ділянки, яка передається в оренду;
умови збереження стану об'єкта оренди;
умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю; умови повернення
земельної ділянки орендодавцеві;
існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Згідно ч. 2 ст. 15 вказаного Закону,
відсутність у договорі оренди однієї з
істотних умов, передбаченої цією
статтею, а також порушення вимог статей
4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації
договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Як вбачається зі змісту договору
оренди, в ньому відсутні всі істотні
умови договору, що є підставою для
визнання його недійсним, відповідно до
частини 2 ст. 15 Закону України «Про
оренду землі».

Тому, суд першої інстанції вірно
встановив відсутність у спірному
договорі оренди умов, що стосуються
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, але відмовив у
задоволенні позову з підстав пропуску
позивачем без поважних причин строку
позовної давності звернення до суду з
даною вимогою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого порушеного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України
встановлена загальна позовна давність
тривалістю в три роки.

Частиною 1 статті 253 ЦК України
визначено, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якого пов'язано його
початок.

Спірний договір оренди землі
підписаний сторонами 15.01.2010 року, тому
місцевий суд прийшов до вірного
висновку, що ОСОБА_1 подала дану позовну
заяву поза межами строку позовної
давності, а саме: 27.02.2013 року.

Колегія суддів не приймає до уваги
твердження апелянта про те, що перебіг
позовної давності починається з
моменту державної реєстрації
правочину, оскільки суперечить ч. 1 ст.
261 ЦК України, згідно якої перебіг
позовної давності починається від дня
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Так, підписуючи 15.01.2010 року договір
оренди землі ОСОБА_1 була ознайомлена
зі всіма його умовами та не була
позбавлена права протягом трьох років
звернутися до суду з вказаною позовною
заявою.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Поважних причин пропуску строку
позовної давності позивач не навела та
клопотання про його поновлення не
заявляла.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів приходить до висновку,
що при вирішенні спору по суті місцевим
судом були вірно враховані та
застосовані норми матеріального права,
а також правильно встановлені фактичні
обставини по справі та їм дано належну
правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 20 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/ О.О.
Панченко

Судді: /підпис/ О.І. Обідіна
/підпис/ О.В. Прядкіна

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області
_____________ О.О. Панченко