Ухвала

іменем україни

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Журавель В.І.,
Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Інфініті» про
розірвання договору, повернення
грошових коштів та стягнення
неустойки,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ТОВ «Інфініті» про розірвання
договору, повернення грошових коштів
та стягнення неустойки.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
червня 2012 року позов задоволено.
Розірвано договір про резервування від
23 липня 2008 року № 315-Ір, укладений між
ОСОБА_1 та ТОВ «Інфініті».

Стягнуто з ТОВ «Інфініті» на користь
ОСОБА_1 334 865 грн. та 33 486 грн 40 коп. пені.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 27 березня 2014 року зазначене
судове рішення скасовано. Ухвалено
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Судом установлено, що 23 липня 2008 року
між сторонами укладено договір про
резервування № 315-Ір, згідно з умовами
якого відповідач здійснює
резервування квартири загальною
площею 69,78 кв. м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 за позивачем, а
позивач взяла на себе зобов'язання
придбати 3 489 облігацій, емітентом яких
є відповідач.

На виконання умов договору
резервування позивач придбала за
договором купівлі-продажу цінних
паперів від 11 серпня 2008 року
№ Б-76/2008 цінні папери на суму 334 865 грн,
що підтверджується платіжним
дорученням від 11 серпня 2008 року № 2, за
яким у власність позивача був
переданий пакет іменних облігацій,
вартістю однієї облігації становить 191
грн 90 коп. та загальною вартістю 334 865
грн 50 коп., який позивач оплатила та
прийняла у свою власність.

Крім того, 23 липня 2008 року між позивачем
та відповідачем укладено договір №
315-Ір про резервування, за яким власник
пакета облігацій, який надає право на
отримання майнових прав на об'єкт
нерухомості, а також відповідач
здійснює резервування об'єкта
нерухомості за відповідачем як
власником облігацій. Сторони досягли
згоди щодо всіх істотних умов
вказаного правочину, в тому числі щодо
орієнтованого строку введення
вказаного об'єкта будівництва до
експлуатації.

За умовами п. 3.4 вказаного договору
запланована дата введення об'єкта
будівництва до експлуатації - жовтень
2009 року, яка може бути змінена за згодою
сторін, про що сторони укладають
додаткову угоду.

Вищезазначене підтверджується актом
приймання-передачі цінних паперів та
випискою про операції з цінними
паперами на рахунку у цінних паперах.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
вважав посилання позивача на істотне
порушення відповідачем своїх
договірних зобов'язань в частині
строку введення об'єкта будівництва до
експлуатації за договором, як на
підставу розірвання договору, таким, що
відповідає дійсним обставинам, і
вбачав підстави для розірвання
спірного договору, які передбачені ст.
651 ЦК України, враховуючи, що договірні
зобов'язання відповідачем належним
чином не виконуються. Крім того,
стягуючи з відповідача на користь
позивача грошові кошти в розмірі 334 865
грн та пеню в розмірі 33 486 грн 40 коп., суд
обґрунтовував свої висновки тим, що у
зв'язку з порушенням відповідачем
зобов'язань за договором резервування
порушено цивільне право позивача, у
результаті чого їй завдано збитків, які
підлягають відшкодуванню з підстав,
передбачених ст. ст. 22, 611 ЦК України.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та відмовляючи в
позові, посилався на таке.

Право вимоги на об'єкт нерухомості
виникає у позивача виключно за умови
повної оплати ціни пакета облігацій і
переходу до неї права власності на
пакет облігацій відповідно до умов
проспекту емісії облігацій, визначених
емітентом, та інформації про випуск
облігацій, та за умови укладення
сторонами договору міни зазначених
цінних паперів на майнові права на
об'єкт нерухомості. Сторонами фактично
було узгоджено факт призупинення
будівництва та погоджено графік
придбання позивачем пакета облігацій
залежно від поновлення будівництва
відповідно до додаткового договору від
07 вересня 2011 року.

Апеляційний суд вважав, що немає
підстав для розірвання договору про
резервування; витрати, понесені
позивачем на придбання облігацій, не є
збитками в розумінні вимог ст. ст. 22, 611,
651, 653 ЦК України, якими керувався суд
першої інстанції при ухваленні
рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права; наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 27 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Є.П. Євграфова

судді:
В.І. Журавель

О.І. Євтушенко