У х в а л а

іменем україни

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мостової Г.І., суддів:
Кузнєцова В.О., Остапчука
Д.О.,-розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
права власності в порядку спадкування
на житлову квартиру та грошові вклади,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 07 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду від 30 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, в якому
просила визнати за нею в порядку
спадкування за законом, право
власності на квартиру АДРЕСА_1 та право
власності на грошові вклади у філії
Олександрійського відділення № 3070 ВАТ
«Державний ощадний банк»
Кіровоградської області, на суму 2 508
грн 46 коп., які належали спадкодавцю
ОСОБА_7 на праві власності.

В обґрунтування вимог позивач
посилалася на те, що вона є двоюрідною
тіткою спадкодавця ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 і після смерті якої
відкрилася спадщина на квартиру
АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_7 на праві
власності відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
першою Олександрійською державною
нотаріальною конторою 22 серпня 2006 року
і зареєстрованому у Олександрійському
МБТІ Кіровоградської області 23 серпня
2006 року та на грошові вклади у філії
Олександрійського відділення № 3070 ВАТ
«Державний ощадний банк»
Кіровоградської області, на суму 2 508
грн 46 коп., які належали спадкодавцю -
ОСОБА_7 на праві власності відповідно
до свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого першою
Олександрійською державною
нотаріальною конторою 18 лютого 2006 року.
Позивач у визначений законом строк
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини та
видачу свідоцтва про право на спадкове
майно, однак отримала відмову
нотаріуса у видачі свідоцтва, оскільки
після смерті спадкодавця, у м. Астана
Республіки Казахстан, заведена
спадкова справа відповідно до якої
спадкоємцями ОСОБА_7 є її утриманка
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка є спадкоємцем
третьої черги. Однак, оскільки дані
особи заяви про прийняття спадщини до
Олександрійської нотаріальної контори
не подавали, позивач вважала себе
єдиним спадкоємцем померлої.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 07 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 30 січня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання права власності в
порядку спадкування на житлову
квартиру та грошові вклади відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування оскаржуваних
рішень, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
рішення суду ухваленні з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, підстав для їх зміни або
скасування не встановлено.

Суди попередніх інстанцій,
встановивши, що спадщину прийнято
відповідачами у м. Астана Республіки
Казахстан, які є спадкоємцями
попередніх черг, за місцем реєстрації
спадкодавця ОСОБА_7, у відповідності до
положень ст. ст. 70, 71, 72 Закону України
«Про міжнародне приватне право», ст. ст.
1218, 1258, 1259 ЦК України, дійшли
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 07
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду від 30 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. МостоваСудді:
В.О. Кузнєцов Д.О. Остапчук