АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3160/14 Справа № 175/1147/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Михайловської С.Ю., Красвітної Т.П., при секретареві Глубоченку М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського райсуду Дніпропетровської області від 13 лютого 2014 року за позовом Дніпропетровського міжрайонного екологічного прокурора в інтересах держави в особі Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2 (третя особа: Державна інспекція сільськогосподарського господарства в Дніпропетровській області , Садове товариство "Геотехнік") про визнання недійсними державних актів на право власності на землю, повернення земельних ділянок,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпропетровського райсуду Дніпропетровської області від 13.02.2014р. задоволено позов Дніпропетровського міжрайонного екологічного прокурора, заявлений в інтересах держави в особі Кіровської селищної ради, визнано недійсними Державні акти про право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 на ім'я ОСОБА_2 та зобов'язано останнього повернути земельні ділянки у АДРЕСА_1 площею 0,1229га та по АДРЕСА_2 кожна площею 0,1228га. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його не відповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Рішенням Кіровської селищної ради від 9.04.2004р. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виділено земельні ділянки для житлового будівництва. Згідно плану вказані земельні ділянки розміщуються у смт.Кіровське Дніпропетровського району поза межами житлової забудови селища у прибережно-захисній смузі р.Дніпро (а.с.112). Актом Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області від 1.02.2013р. засвідчено результати перевірки дотримання вимог земельного законодавства та, зокрема, встановлено, що земельні ділянки за адресами АДРЕСА_3 знаходяться у прибережно-захисній смузі р.Дніпро та не використовуються жодною особою (а.с.13-15). Встановлено, що первинними власниками вказані земельні ділянки не використовувались взагалі, а після одержання державних актів про право приватної власності на землю відчужувались іншим особам. Відчуження земельних ділянок здійснювалось неодноразово і останнім власником усіх земельних ділянок є ОСОБА_2 Так, 1.10.2007р. начальником Дніпропетровського районного відділу земельних ресурсів на ім'я ОСОБА_2 видано Державні акти на право власності на земельні ділянки за НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 за адресами АДРЕСА_3 (а.с.19-23). Усі державні акти видані на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, укладених ОСОБА_2 одного дня -7.08.2007р. Зокрема, земельні ділянки по АДРЕСА_4 придбані ним у ОСОБА_8, якому вони належали на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 та серії НОМЕР_7 від 11.05.2006р. (а.с.26,28). Земельна ділянка по АДРЕСА_5 придбана ОСОБА_2 у ОСОБА_9, якому вона належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 від 11.05.2006р. (а.с.27). Земельна ділянка по АДРЕСА_6 придбана ОСОБА_2 у ОСОБА_10, якій вона належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_9 від 02.07.2007р. (а.с.29). Земельна ділянка по АДРЕСА_7 придбана ОСОБА_2 у ОСОБА_11, якому вона належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_10 від 11.05.2006р. (а.с.30).

За відомостями витягу з кримінального провадження 6.03.2013р. до ЄРДР надійшла заява Міжрайонного екологічного прокурора про виявлення за результатами перевірки у порядку нагляду внаслідок незаконної реєстрації службовими особами відділу земельних ресурсів правочинів факту незаконного вилучення з власності громади Кіровської селищної ради земельних ділянок по АДРЕСА_3 загальною площею 1,61га на землях водного фонду, що завдало шкоди громадським інтересам. Органом досудового розслідування є Лінійний відділ в річковому порту м.Дніпропетровськ (а.с.157).

Відповідно до положень ст.13 Конституції України, зокрема, земля, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу є об'єктами права власності українського народу і кожний громадянин має право користуватись природними об'єктами права власності народу. За положеннями ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується виключно відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч.4 ст.84 ВК України у приватну власність землі водного фонду не можуть бути передані, а за вимогами ч.4 ст.59 ЗК України, ч.2 ст.85 ВК України земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів із земельного фонду можуть передаватись громадянам та юридичним особам лише у тимчасове користування на умовах оренди.

За положеннями ч.1,2 ст.60 ЗК України, ч.2 ст.88 ВК України вздовж річок з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Для великих річок прибережні смуги встановлюються по їх берегах шириною 100 метрів. При цьому вимогами п.г ч.2 ст.61 ЗК України, п.4 ст.89 ВК України у прибережних захисних смугах уздовж річок забороняється будівництво будь-яких споруд.

Враховуючи встановлені обставини, які свідчать про те, що земельні ділянки, належні ОСОБА_2 на підставі оспорюваних державних актів про право власності, розміщені у прибережній захисній смузі уздовж ріки Дніпро, суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог ст.ст.216,228 ЦК України ухвалив рішення про визнання недійсними вказаних державних актів та про зобов'язання ОСОБА_2 повернути земельні ділянки смт. Кіровське Дніпропетровського району.

Твердження ОСОБА_2В в апеляційній скарзі про неправильність судового рішення безпідставні та суперечать встановленим обставинам та наведеним вимогам діючого законодавства. Заявляючи позов про визнання недійсними виданих ОСОБА_2 у 2007 році п'яти державних актів, прокурор посилався на те, що відомо йому стало про них у грудні 2012 року. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на пропуск прокурором строку звернення до суду не можуть бути прийняті до уваги, оскільки доказів, які б свідчили про те, що прокурору було відомо про вказані акти раніше, ні матеріали справи, ні апеляційна скарга не містять. Той факт, що з 2006 року прокурором вносився протест на рішення селищної ради про надання земельних ділянок у прибережній смузі р.Дніпро первинним особам, не свідчить про своєчасну обізнаність прокурора про перехід права власності на вказані земельні ділянки до ОСОБА_2, як останнього власника. Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що органи прокуратури займали стабільну позицію з даного питання та звертались до суду з відповідними позовами по мірі виявлення фактів, пов'язаних з правом власності на вказані п'ять земельних ділянок. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на недоведеність факту порушення земельного та водного законодавства у зв'язку відсутністю проекту землеустрою земельної ділянки водного фонду, на яких розміщені п'ять спірних земельних ділянок, не можуть бути прийняті до уваги. Діючим законодавством, а саме, вимогами ч.1,2 ст.60 ЗК України, ч.4 ст.84, ч.2 ст.88 ВК України передбачено, як взагалі заборону на передачу у приватну власність земель водного фонду, так і з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності - відповідні прибережні смуги для великих річок шириною 100 метрів. Судом встановлено, що спірні земельні ділянки розміщуються саме у прибережній смузі р.Дніпро. Доказів тому, що земельні ділянки розміщені поза передбаченою законом шириною прибережної смуги ріки, апеляційна скарга не містить, а сама по собі відсутність проекту землеустрою не свідчить про законність передачі частини цієї смуги у приватну власність для житлової забудови. Відсутність проекту не спростовує фактичного існування прибережної смуги р.Дніпро. Крім того, по факту незаконного вилучення спірних земельних ділянок земель водного фонду відкрито кримінальне провадження, яке здійснює саме лінійний відділ в річковому порту м.Дніпропетровськ. З плану та довідки Кіровської селищної ради вбачається, що спірні земельні ділянки знаходяться поза межами житлової забудови населеного пункту, який взагалі немає АДРЕСА_3(а.с.112). Оскільки передача у приватну власність земель водного фонду не допускається, посилання на добросовісність набуття ОСОБА_2 права приватної власності на спірні земельні ділянки є безпідставними. Вчинення правочину, який порушує публічний порядок та є нікчемним, не породжує юридичних наслідків у будь-якої особи. Відповідно до вимог ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Саме одним з таких доказів є і акт Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області від 1.02.2013р. Інспекція є компетентним державним органом, який наділений функціями оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель. У зв'язку з цим безпідставним є посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на недопустимість вказаного акту у якості доказу по справі. Також безпідставними є і посилання апеляційної скарги відносно іншого доказі по справі, а саме, наданим ПАТ "Дніпрогаз" відомостям про те, що по земельним ділянкам по АДРЕСА_3 прокладено підземний газопровід середнього тиску (а.с.39-45). Не можуть бути прийняті до уваги і доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі щодо преюдиції, встановленої постановою Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 2.08.2013р. Оскільки вказаною постановою суду рішення Кіровської селищної ради від 12.12.2006р. визнано нечинним у зв'язку з виходом селищною радою за межі повноважень при скасуванні свого попереднього рішення, преюдиції для вирішення справи за даним предметом позову вона немає.

Таким чином висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються, а тому скасуванню рішення суду не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпропетровського райсуду Дніпропетровської області від 13 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді :