Справа № 461/1252/14
Головуючий у 1 інстанції: Пітецька Н.О.
Провадження № 22-ц/783/3590/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі: головуючого-судді: Берези
В.І., суддів - Бойко С.М., Гірник Т.А.,
за участю секретаря судового
засідання: Іванової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Галицького районного суду
м.Львова від 1 квітня 2014 року у справі за
позовом Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа:
Львівське комунальне підприємство
«Айсберг» про приведення нежитлових
приміщень до попереднього стану,-

встановила:

оскаржуваним рішенням позов
задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_2 -
співвласників нежитлових приміщень,
загальною площею 85,8 кв.м, та підвальних
приміщеннь (під літ.Х, IX) на АДРЕСА_1
привести до попереднього стану, а саме:
відновити дверні прорізи, демонтувати
самовільно влаштовані камін, пічку та
сходи в підвальні приміщення. Вирішено
питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач -
ОСОБА_2, просить таке скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Обгрунтовує апеляційну скаргу тим, що
рішення не відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
фактичним обставинам справи. Зазначає,
що дверні прорізи не містять ознак
самовільного перепланування, так як не
замуровані цеглою, а тимчасове
закриття дверних прорізів
гіпсокартоном самостійно вирішується
виключно власником. Крім того,
влаштований камін не використовується
для приготування продуктів харчування,
а влаштований як декоративний елемент
інтер`єру грузинської кухні.
Експлуатаційні сходи до підвальних
приміщень були встановлені у зв`язку з
виникненням потреби в проведенні
ремонтних робіт водопостачання та
каналізаційних систем, так як іншого
доступу до підвальних приміщень не
існує. При їх демонтажу буде відсутній
доступ до підвалу.

В судове засідання з`явився апелянт
ОСОБА_2, представник відповідача -
ОСОБА_4, представник позивача - Пітецька
Н.О., третья особа не забезпечила явку
уповноваженого представника, хоча була
належним чином повідомлена про час та
місце судового розгляду справи.

Перевіривши у межах доводів
апеляційної скарги та пред`явлених
позовних вимог законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції, заслухавши пояснення
апелянта, представника відповідача в
підтримання вимог апеляційної скарги,
представника позивача, який заперечив
проти апеляційної скарги, колегія
суддів приходить наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов`язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним та
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
законодавства, вирішив справу згідно з
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що нежитлові приміщення
по АДРЕСА_1 належать на праві приватної
спільної часткової власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 (а.с.4).

Судом першої інстанції надано оцінку
акту огляду приміщення від 26.07.2013 року,
на підставі якого встановлено, що дане
приміщення використовується під
пекарню, дозвільні документи на
ведення даного виду діяльності
відсутні, до того ж, не було надано
проектну документацію та документи на
переобладнання приміщення (а.с.5).

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення №22 від
26.07.2013 року, складеного ЛМКП «Айсберг»,
ОСОБА_3 здійснила самовільне
переобладнання нежитлового приміщення
першого поверху у будинку АДРЕСА_1
(а.с.6).

Також встановлено, що 15.08.2013 року
адміністративною комісією
Шевченківської районної адміністрації
Львівської МР винесено постанову №27/4
про накладення на ОСОБА_3
адміністративного стягнення за ст.150
КУпАП у вигляді штрафу (а.с. 7).

В матеріалах справи наявні докази того,
що ЛМКП «Айсберг» письмово попереджала
та зобов`язувала відповідачів про
приведення до попереднього стану
спірне нежитлове приміщення (а.с.8), на
що звернуто увагу судом першої
інстанції.

Крім того, відповідно до витягу із
протоколу №34 від 27.08.2013 року засідання
міжвідомчої комісії Галицького району
м.Львова, вирішено зобов'язати ОСОБА_3 -
власника нежитлових приміщень
заг.пл.85,8 кв.м на АДРЕСА_1 привести
зазначені нежитлові приміщення заг. пл.
85,8 кв.м та підвальні приміщення (під
літ. X, IX) на АДРЕСА_1 до попереднього
стану: відновити дверні прорізи,
демонтувати самовільно влаштовані
камін, пічку та сходи в підвальні
приміщення під літ. X, IX (а.с. 10).

Судом встановлено, що розпорядженням
голови Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
№387 від 05.09.2013 року зобов'язано
відповідача ОСОБА_3 - власника
нежитлових приміщень заг.пл.85,8 кв.м на
АДРЕСА_1 привести зазначені нежитлові
приміщення заг. пл. 85,8 кв.м та підвальні
приміщення (під літ. X, IX) на АДРЕСА_1 до
попереднього стану: відновити дверні
прорізи, демонтувати самовільно
влаштовані камін, пічку та сходи в
підвальні приміщення під літ. X, IX (а.с.
11).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з доведеності
факту самовільного переобладнання
нежитлового приміщення та невиконання
вищезазначеного розпорядження голови
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради, а відтак,
дійшов висновку про зобов`язання
відповідачів - співвласників
нежитлових приміщень, привести
нежитлове приміщення до попереднього
стану.

З висновком суду першої інстанції
погоджується і колегія суддів.

При вирішенні даної справи судом
правильно застосовано норму ч.5 ст.319 ЦК
України щодо меж здійснення права
власності.

Визначаючи, чи були порушені права
позивача, дотримані межі здійснення
права власності, судом взято до уваги
наявність підзаконного
нормативно-правового акта, який
регулює спірні правовідносини, а саме
Правила утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства від 17.05.2005 року
(далі-Правила).

Згідно з пп. 1.4.1 Правил, переобладнання
і перепланування жилих будинків, жилих
і нежилих у жилих будинках приміщень
дозволяється робити після одержання
дозволу виконавчого комітету місцевої
Ради народних депутатів відповідно до
законодавства.

На підставі наявних в матеріалах
справи доказів встановлено, що у
відповідачів відсутній дозвіл на
переобладнання нежилого приміщення
першого поверху в будинку АДРЕСА_1 в
заклад громадського харчування,
встановлення печі для випічки
хлібобулочних виробів, під'єднану до
газових балонів в приміщенні під літ.
4-2.

До того ж, судом звернуто увагу на лист
Міністерства будівництва, архітектури
та житлового-комунального
господарства України від 11.09.2006 р. №5/6 -
2198, яким визначено умови проведення
робіт з перепланування - у
відповідності до проекту, розробленого
з дотриманням вимог чинних ДБН.

Згідно із п. 1.4.6 даних Правил, власник,
наймач (орендар) житлового будинку,
жилого чи нежилого у житловому будинку
приміщення, що припустив самовільне
переобладнання або перепланування, що
призводить до порушення
конструктивних елементів або засобів
протипожежного захисту, зобов'язаний
за свій рахунок привести це приміщення
до попереднього стану.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дав правильну оцінку наявним
в матеріалах справи доказам, прийшов до
вірного висновку про зобов'язання
відповідачів привести до попереднього
стану спірних нежитлових приміщень.

Відтак, колегія суддів приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308 , ст. ст.
314, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду
м.Львова від 1 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Береза В.І.

Судді:
Бойко С.М.

Гірник Т.А.