Справа № 736/1911/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року
м. Корюківка

Корюківський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючої судді Синько О.О.,

при секретарі Крапивній Г.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань суду
у м. Корюківка цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Корюківської міської
ради Чернігівської області, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача -
Корюківська районна державна
нотаріальна контора Чернігівської
області, про визнання права власності
на спадкове нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до Корюківської міської ради
Чернігівської області, третя особа, що
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -
Корюківська районна державна
нотаріальна контора Чернігівської
області, про визнання права власності
на спадкове нерухоме майно,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.06.1975
року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_3
Чоловік позивачки і його мати
проживали в житловому будинку, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 26
березня 1962 року виконкомом
Корюківської міської ради матері
чоловіка позивачки, як голові
колгоспного двору, було видано
свідоцтво про право особистої
власності на домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1. В Чернігівському міжміському
бюро технічної інвентаризації було
зареєстровано право власності за
колгоспним двором, головою якого є
ОСОБА_4, на вищезгадане домоволодіння.
ІНФОРМАЦІЯ_3 мати чоловіка позивачки -
ОСОБА_4 померла. На майно померлої
відкрилася спадщина, яка складається в
тому числі і з вищезгаданого житлового
будинку з надвірними будівлями. Мати
чоловіка позички 24 червня 1998 року
склала заповіт на користь свого сина
(чоловіка позивачки) ОСОБА_3 Після
смерті матері ОСОБА_3 прийняв спадщину,
бо на момент смерті матері проживав і
був зареєстрований разом з нею у
вказаному домоволодінні. Але за життя
чоловік не оформив спадщину після
смерті своєї матері, свідоцтво про
право на спадщину за заповітом не
отримав. ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловік позивачки
помер. На майно померлого відкрилася
спадщина. Для отримання свідоцтва про
право на спадщину за законом на
спадковий житловий будинок з
надвірними будівлями, позивачка
звернулась до Корюківської районної
державної нотаріальної контори
Чернігівської області, але нотаріус
відмовила їй у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
нерухоме майно, оскільки спадковий
житловий будинок з надвірними
будівлями є колгоспним двором, тому
може виникнути спір з цього питання між
членами колгоспного двору. Нотаріус
винесла постанову про відмову у
вчиненні нотаріальних дій, тому
позивачка змушена звернулась до суду і
просить визнати її власником
спадкового житлового будинку та
господарських будівель (сарай, погріб),
розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач належним чином оповіщена про
час та місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явилась, направила до
суду свого представника.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі, проти задоволення позову не
заперечує.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі, у вирішенні спору покладається
на думку суду.

Судом по справі встановлено, що чоловік
позивачки ОСОБА_3 народився
ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1, виданим повторно Корюківським
відділом РАЦС Чернігівської області 29
вересня 1984 року. Його матір'ю є ОСОБА_4.
Відомості про батька вказані зі слів
матері.

26 березня 1962 року ОСОБА_4, як голові
колгоспного двору, відділом
комунального господарства виконавчого
комітету Корюківської міської ради
депутатів трудящих видано свідоцтво №
658 про право особистої власності на
домоволодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

В Чернігівському міжміському бюро
технічної інвентаризації було
зареєстровано право особистої
власності за колгоспним двором,
головою якого є ОСОБА_4, на вищезгадане
домоволодіння, про що здійснено запис у
реєстраційну книгу № 6 під № 1141 та
реєстраційний напис від 30.03.1962 року на
звороті свідоцтва про право особистої
власності на домоволодіння.

Згідно інвентаризаційної справи № 1475
на домоволодіння АДРЕСА_1, виготовленої
Чернігівським міжміським бюро
технічної інвентаризації 08.04.1970 року, у
домоволодінні мається житловий
будинок - А-1, сарай - Б та погріб - б.

Згідно довідки виконавчого комітету
Корюківської міської ради
Чернігівської області від 02.12.2013 року №
8826, будинку АДРЕСА_1 в зв'язку з
упорядкуванням адресного
господарства.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 року
№ 20 «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Розмір частки
члена двору визначається виходячи з
рівності часток усіх його членів.

Згідно довідки виконавчого комітету
Корюківської міської ради № 8825 від
02.12.2013 року, домової книги для прописки
громадян, проживаючих у будинку
АДРЕСА_1, станом на 15 квітня 1991 року у
домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1
проживали ОСОБА_4 та її син ОСОБА_3,
тобто вони були членами колгоспного
двору, який проіснував до 15 квітня 1991
року, коли набрав чинності Закон
України „Про власність", а відтак мали
право власності на майно, яке належало
колгоспному двору, по ? кожний, а саме
житловий будинок та господарські
будівлі (сарай, погріб), що розташовані
за вказаною адресою.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, виданим відділом РАЦС
Корюківської райдержадміністрації
Чернігівської області ІНФОРМАЦІЯ_3.
Після ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка
складається, в т.ч. з ? частини
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно заповіту, посвідченого
державним нотаріусом Корюківської
районної державної нотаріальної
контори Чернігівської області ОСОБА_5
та зареєстрованого в реєстрі за № 1641,
ОСОБА_4 заповіла все своє майно, крім
автомобіля марки «ВАЗ-2102», своєму сину
ОСОБА_3

Ст.5 ЦК України визначає, що до
правовідносин застосовується те
законодавство, яке діяло на час їх
виникнення.

Згідно з положеннями ст.549 ЦК України 1963
року (в редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин)
спадкоємець вважається таким, що
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном або якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

За даними Корюківської районної
державної нотаріальної контори
Чернігівської області (лист № 118/01-16 від
11.12.2013 року) спадкова справа до майна
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, не
заводилась.

ОСОБА_3 фактично вступив в управління
та володіння спадковим майном, так як
був зареєстрований і постійно проживав
у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, в
тому числі і після смерті матері, що
підтверджується даними домової книги
для прописки громадян, проживаючих у
будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_3, видане
відділом ДРАЦС реєстраційної служби
Корюківського районного управління
юстиції Чернігівської області 06
березня 2013 року, актовий запис за № 36).
Після нього відкрилась спадщина, яка
складається, зокрема і з домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_1.

11 квітня 2013 року була заведена спадкова
справа № 54367130 до майна померлого.

Позивачка, як його дружина та
спадкоємець першої черги за законом,
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини.

Однак, 21 листопада 2013 року завідувачем
Корюківської державної нотаріальної
контори Чернігівської області
винесено постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії за № 1066/02-31,
якою відмовлено позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок з
надвірними будівлями, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, з тих підстав, що
спірний житловий будинок з надвірними
будівлями належить до колгоспного
двору, членами якого були ОСОБА_4 та її
син ОСОБА_3 Останній прийняв спадщину
після смерті матері, не оформив своїх
спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_4,
але правовстановлювальний документ, в
якому були б визначені частки
житлового будинку з надвірними
будівлями, належні особисто ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, відсутній.

Тому позивачка звернулась до суду і
просить визнати її власником
спадкового житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до листа виконавчого
комітету Корюківської міської ради від
11.12.2013 року № 908/03-16 міська рада не має
підстав заперечувати проти визнання
ОСОБА_2 власником спадкового майна.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268, 1269 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, або подав заяву до
нотаріальної контори, вважається
таким, що прийняв спадщину.

З'ясувавши повно і всебічно обставини
справи, перевіривши їх доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
враховуючи те, що відповідач не
заперечує проти задоволення позову,
суд дійшов висновку про задоволення
позовних вимог у повному обсязі,
оскільки чоловік позивачки, як член
колгоспного двору, мав право власності
на ? спірного житлового будинку з
надвірними будівлями, а також набув за
життя право власності на ? вказаного
домоволодіння у порядку спадкування
після своєї матері, оскільки фактично
вступив в управління та володіння
спадковим майном, а позивач в свою
чергу, як спадкоємець першої черги за
законом, прийняла після чоловіка
спадщину, до складу якої входило спірне
домоволодіння.

У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути 612,08 грн.
судових витрат, понесених позивачем на
сплату судового збору, згідно
квитанції № к17/3/17 від 03.12.2013 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст.549
ЦК України 1963 року, ст.ст.328, 392, 1218, 1261, 1268,
1269 ЦК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 року
«Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності», ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 294
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Корюківської міської
ради Чернігівської області, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача -
Корюківська районна державна
нотаріальна контора Чернігівської
області, про визнання права власності
на спадкове нерухоме майно -
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженкою с. Бобрик Ніжинського
району Чернігівської області, право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями (сарай, погріб),
які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з Корюківської міської ради
Чернігівської області на користь
ОСОБА_2 612 (шістсот дванадцять) грн. 08
коп. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернігівської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подання апеляційної скарги до
Корюківського районного суду
Чернігівської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Корюківського районного суду

Чернігівської області

О.О.Синько