Справа № 567/1241/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Гуц Ф.Л.

секретар - Самолюк А.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача
адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Острог справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням,

встановив:

в Острозький районний суд з
позовом до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням
звернулась ОСОБА_1 мотивуючи тим, що на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом виданого 20.08.2013
року, Острозькою районною ДНК, їй
належить квартира АДРЕСА_1. Право
власності на квартиру зареєстровано в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

Зазначає, що в квартирі зареєстрована
ОСОБА_3, однак договору найму житлового
приміщення з нею ніхто не укладав.
Відповідачка за час свого проживання в
її квартирі жодного разу не сплачувала
комунальні послуги, не дивилася за
порядком в ній, а використовувала
квартиру, як місце для розпиття
алкогольних напоїв разом з своїми
друзями.

Зазначає, що з жовтня 2013 року, ОСОБА_3
залишила квартиру АДРЕСА_1 та змінила
місце проживання. Відповідачка не
проживає в квартирі більше одного року,
однак за неї та беручи її в розрахунок,
їй доводиться сплачувати комунальні
послуги та інші обов'язкові платежі.
Крім того, враховуючи її реєстрацію,
вона як власник квартири обмежена у
можливості вільно її використовувати.
З метою врегулювання ситуації в
позасудовому порядку, вона 29.09.2014 року,
звернулася до ОСОБА_3 з пропозицією
знятися з реєстрації квартири, однак
цього не було зроблено, що і змусило її
звернутись до суду за захистом своїх
законних прав та інтересів.

У судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні
вимоги з підстав викладених в позовній
заяві і просили суд визнати ОСОБА_3
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась хоча повідомлялась про час і
місце розгляду справи в установленому
законом порядку.

( а.с. 43)

Суд вислухавши позивача та її
представника, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
які підтвердили, що ОСОБА_3 не проживає
в квартирі АДРЕСА_1 більше одного року,
вивчивши матеріали справи вважає, що
позов підлягає задоволенню із
слідуючих підстав.

Із свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 12.08.2013 року вбачається,
що спадкоємцем зазначеного в заповіті
майна ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є -
ОСОБА_1

Спадщина складається з квартири
АДРЕСА_1.

Зазначене підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину за заповітом
виданим 20.08.2013 року, витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34898212
виданим 20.08.2013 року та витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності № 8240072 виданим 20.08.2013 року

( а.с. 7-9)

Відповідно до довідок № 3039,3038 від 29.09.2014
року, які видані Оженинською сільською
радою Острозького району в житловій
квартирі АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1,
зареєстрована ОСОБА_3 Договір найму
житлового приміщення між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 не укладався та у Оженинській
сільській раді Острозького району
Рівненської област не реєструвався.

( а.с.10,14)

Із висновку по розгляду повідомлення
громадянки ОСОБА_1 № 1002 від 29.08.2013 року,
який був винесений ДІМ Острозького МВ
УМВС України в Рівненській області
вбачається, що ОСОБА_3 за час свого
проживання в квартирі АДРЕСА_1 жодного
разу не сплачувала комунальні послуги,
не дивилася за порядком у квартирі,
використовувала квартиру як місце для
розпиття алкогольних напоїв разом з
своїми друзями.

( а.с.11)

З актів остеження на фактичне місце
проживання від 10.12.2013 року та 29.09.2014
року вбачається, що з початку жовтня
місяця 2013 року ОСОБА_3 залишила належну
позивачці квартиру та змінила місце
проживання. В квартирі АДРЕСА_1 - не
проживає.

(
а.с.12-13)

Ухвалою Острозького районного суду
Рівненської області від 09.08.2013 року,
зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Кунівська сільська рада Ізяславського
району Хмельницької області,
Оженинська сільська рада Острозького
району Рівненської області про
визнання заповіту недійсним, визнання
права власності на нерухоме майно у
порядку спадкування вважалась
неподаною і була повернута позивачу.

( а.с.44)

Відповідно до ст. 150 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності квартиру, користуються нею
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними та
власником житла або законом.

Відповідно до частини першої статті 383
ЦК України власник квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що
члени сім'ї власника квартири, які
проживають разом із ним у квартирі, що
йому належить користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
квартири, якщо при їх вселенні не було
іншої угоди про порядок користування
цим приміщенням.

Аналіз вищенаведених правових норм дає
підстави для висновку про те, що право
членів сім'ї власника квартири
користуватись цим жилим приміщенням
може виникнути та існувати лише за
наявності права власності на квартиру
в особи, членами сім'ї якого вони є; із
припиненням права власності особи
втрачається й право користування жилим
приміщенням у членів його сім'ї.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачці на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
належить квартира АДРЕСА_1.
Відповідачка не проживає в ній з жовтня
2013 року, переїхавши на інше постійне
місце проживання.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 слід
визнати такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_2 та яка належить на
праві приватної власності ОСОБА_1,
оскільки реєстрація відповідачки в
ній, порушує її права, як власника на
свій розсуд володіти, користуватись і
розпоряджатись належним їй майном.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України суд вважає, що з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені
нею документально підтверджені
судові витрати, а саме сплачений
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі ст.ст.383,391,405 ЦК України,
ст.150,156 ЖК України, ст. ст.10, 60,88, 212,218 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243
гривні 60 копійок судового збору .

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного судуГуц
Ф.Л.