У х в а л а

23 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

Дербенцевої
Т.П., Парінової І.К.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 листопада 2012
року в справі за позовом ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» (далі - ТОВ «ЛАЗ») про
скасування наказів та стягнення оплати
за вимушений простій,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним
вище позовом, посилаючись на те, що вона
працювала на підприємстві відповідача
на посаді відділу технічної
документації управління головного
конструктора з 1 квітня 2007 року по 11
листопада 2009 року та була звільнена за
п. 1 ст. 40 КЗпП України. За час роботи
директором підприємства видано
декілька наказів, які суперечать
чинному законодавству. Прокурором
Сихівського району м. Львова в
інтересах профспілкового і трудового
колективу ТОВ «ЛАЗ» було подано позов
про скасування оспорюваних наказів та
рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 3 квітня 2009 року позов
задоволено. Ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 17 травня 2010 року
позов прокурора залишено без розгляду,
оскільки прокурор не був уповноважений
звертатись одночасно з однією позовною
вимогою в інтересах різних юридичних
осіб та в інтересах фізичних осіб. У
вересні 2009 року нею поданий
відповідний позов, у задоволенні якого
рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 17 серпня 2010 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 30 листопада 2010
року, відмовлено. Отримавши відмову у
відкритті касаційного провадження,
вона звернулася з зазначеним позовом,
оскільки вирішила особисто оскаржити
накази директора ТОВ «ЛАЗ». Уточнюючи
позовні вимоги, просила скасувати
накази та стягнути на її користь 14 332
грн 57 коп. оплати за вимушений простій
та період з 12 грудня 2008 року по
10 листопада 2009 року.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львові від 2 липня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 16 жовтня 2012 року, у задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 листопада 2012
року відмовлено ОСОБА_3 у відкритті
касаційного провадження на рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 2 липня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 16 жовтня 2012 року.

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду касаційної інстанції із заявою
про перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 листопада 2012 року
з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України,
заява про перегляд судових рішень
подається протягом трьох місяців з дня
ухвалення судового рішення, щодо якого
подано заяву про перегляд, або з дня
ухвалення судового рішення, на яке
здійснюється посилання, на
підтвердження підстав, установлених
пунктом 1 частини першої статті 355 цього
Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше,
але не пізніше одного року з дня
ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в пункті 11 постанови № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України», недодержання умови щодо
річного строку для подання заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України є підставою для відмови у
допуску справи до провадження,
оскільки такий строк поновленню не
підлягає. Зазначене правило
поширюється й на судові рішення суду
касаційної інстанції (Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України), що ухвалені до 30 липня 2010 року
- дати набрання чинності Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів».

З поданих матеріалів вбачається, що
визначений ч. 1 ст. 356 ЦПК України річний
строк для подання заяви про перегляд
судового рішення Верховним Судом
України заявником пропущений, оскільки
даний строк є присічним та поновленню
не підлягає.

За таких обставин, у допуску до
провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_3 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Львівські
автобусні заводи» про скасування
наказів та стягнення сплати за
вимушений прогул, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 листопада 2012 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: В.І. Амелін