Провадження по справі 2/122/156/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2014 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:
головуючого судді – Шильнова М.О.
при секретарі – Іоновій А.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Сімферополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Залізничний
районний відділ у м. Сімферополі
Державної міграційної служби України
про позбавлення права користування
жилим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа
Залізничний районний відділ у м.
Сімферополі Державної міграційної
служби України про позбавлення права
користування жилим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що на
підставі рішення Виконавчого комітету
№ 316/14 від 11.12.1979 року вона є наймачем
квартири АДРЕСА_1. У квартирі АДРЕСА_1
зареєстрована її донька ОСОБА_2 У 1999
році відповідачка залишила на її
піклуванні онука та переїхала мешкати
до РФ. На підставі наведеного, просила
позбавити права користування жилим
приміщенням ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2
та зобов’язати Залізничний районний
відділ у м. Сімферополі Державної
міграційної служби України зняти
відповідачку з реєстраційного обліку
за адресою: АДРЕСА_2.
Позивачка до судового засідання не
з’явилась, просила розглянути справу
у її відсутність, подавши до суду
письмову заяву, в якій просить у разі
неявки у судове засідання відповідача
розглядати справу у заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не
з’явилась, повідомлена належним чином,
про причини неявки суд не повідомила,
заяву про розгляд справи у її
відсутність або про відкладення
слухання справи суду не надала.
Третя особа у судове засідання не
з’явилась, повідомлена належним чином,
про причини неявки суд не повідомила,
заяву про розгляд справи у її
відсутність або про відкладення
слухання справи суду не надала.
З письмової згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає вимогам статті 224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов’язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Виконавчого комітету
Залізничної районної ради м.
Сімферополя № 16/14 від 11.12.1979 року ОСОБА_1
є наймачем квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно довідки № 2024 від 04.11.2013 року
ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 22).

Заочним рішенням Залізничного
районного суду м. Сімферополя від 12.08.2010
року встановлено, що неповнолітній
ОСОБА_3А мешкає у квартирі АДРЕСА_1
разом із своєю бабусею, яка займається
його вихованням та піклуванням про
нього, мати ОСОБА_2 у квартирі не мешкає
та не виявляє турботи відносно сина
(а.с. 10).

Згідно ст. 71 ЖК України, в
судовому порядку проводиться визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
внаслідок відсутності її без поважних
причин понад шість місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Підставою для звернення ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2, третя особа
Залізничний районний відділ у м.
Сімферополі Державної міграційної
служби України про позбавлення права
користування жилим приміщенням а саме
квартирою № 21 по вул. Київській, 84 у м.
Сімферополі, є відсутність ОСОБА_2 з 1999
року, тобто понад шість місяців у
вищевказаному приміщенні, без поважних
причин.

Крім того, ту обставину, що
відповідач відсутня у квартирі з 1999
року, підтверджується письмовими
поясненнями свідків, які вказали на те,
що ОСОБА_2 відсутня у спірній квартирі
більше ніж чотирнадцять років.

Вищенаведене надає суду
можливість зробити висновок про те, що
є всі підстави для того, щоб позбавити
ОСОБА_2 права користування жилим
приміщенням, а саме квартирою № 21 по
вул. Київській, 84 у м. Сімферополі.

З оглядом на вищенаведене та з
урахуванням вимог законодавства, яке
регулює спірні правовідносини, які
виникли між сторонами, позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Залізничний районний відділ у м.
Сімферополі Державної міграційної
служби України про позбавлення права
користування жилим приміщенням,
підлягають задоволенню.

В частині заявленої вимоги про
зобов’язання Залізничний районний
відділ у м. Сімферополі Державної
міграційної служби України зняти
відповідачку з реєстраційного обліку
за адресою: АДРЕСА_2, суд вважає за
необхідне відмовити, оскільки, як
слідує зі змісту ст.7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
зняття з реєстрації проводиться у
безспірному порядку на підставі
рішення суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням, яке
набрало законної сили, у зв’язку з чим,
суд вважає, що для захисту прав та
інтересів позивачки вичерпним заходом
є задоволення вимоги про позбавлення
права користування жилим приміщенням.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 71, 72 Житлового кодексу
України, статтями ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209,
212-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В
:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Залізничний районний
відділ у м. Сімферополі Державної
міграційної служби України про
позбавлення права користування жилим
приміщенням – задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
права користування жилим приміщенням -
квартирою № 21 по вул. Київській, 84 у м.
Сімферополі.

У задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду АРК через
Залізничний районний суд м.
Сімферополя шляхом подачі у
десятиденний строк апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: