Справа № 524/470/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20.06.2014 року
м.Кременчук

Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом Першого
заступника прокурора м. Кременчука в
інтересах держави в особі фінансового
управління виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування коштів на
стаціонарне лікування потерпілого від
злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора м.
Кременчука в інтересах держави в особі
фінансового управління виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування коштів на стаціонарне
лікування потерпілого від злочину.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
26.12.2012 року близько 15 год. 30 хв.
неповнолітні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
знаходячись в приміщенні магазину
«Маріне», розташованого на перехресті
вулиць Чкалова - Переяслівська в
м.Кременчуці, шляхом нанесення руками
та ногами ударів по голові та обличчю
неповнолітньому ОСОБА_7 умисно
заподіяли останньому легкі тілесні
ушкодження що спричинили
короткочасний розлад здоров'я у
вигляді закритої черепно-мозкової
травми, яка викликала струс головного
мозку. З вказаними тілесними
ушкодженнями ОСОБА_7 з 27.12.2012 року по
04.01.2013 року перебував на стаціонарному
лікуванні в Кременчуцькій міській
дитячій лікарні. Витрати на лікування
склали 2150,64 грн.

Ухвалою Крюківського районного суду
м.Кременчука від 09.12.2013 року до
неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
застосовано примусові заходи
виховного характеру у вигляді передачі
останніх під нагляд батьків строком на
1 рік. Цивільний позов в даному
кримінальному провадженні не
заявлявся.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути з батьків
неповнолітніх - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
на користь держави в особі фінансового
управління виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області кошти витрачені на
стаціонарне лікування потерпілого від
злочину ОСОБА_7 у сумі 2150,64 грн.

Представник позивача - ОСОБА_8 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила
задовольнити з підстав, визначених в
позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
судове засідання повторно не з'явилися,
про час та місце розгляду справи
повідомлялися належним чином, про
причини неявки суд не повідомляли.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши пояснення прокурора
м.Кременчука, дослідивши матеріали
справи, надані суду докази, приходить
до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог з наступних
підстав.

Відповідно до ухвали Крюківського
районного суду м.Кременчука від 09.12.2013
року по справі № 537/3038/13-к до
неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
застосовано примусові заходи
виховного характеру у вигляді передачі
останніх під нагляд батьків строком на
1 рік.

Зі змісту вказаної ухвали суду
вбачається, що 26.12.2012 року близько 15 год.
30 хв. неповнолітні ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, знаходячись в приміщенні
магазину «Маріне», розташованого на
перехресті вулиць Чкалова та
Переяслівська в м.Кременчуці, шляхом
нанесення руками та ногами ударів по
голові та обличчю неповнолітньому
ОСОБА_7 умисно заподіяли останньому
тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, що викликала
струс головного мозку та за ступенем
тяжкості відповідно до висновку
судово-медичної експертизи № 174 від
28.02.2013 року відносяться до легких
тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, із матеріалів справи
встановлено, що вищевказана ухвала
суду на даний час не скасована і
набрала чинності, тому суд приходить до
висновку про те, що позивач звільнений
від доказування обставин події, що
стала приводом для звернення до суду з
цим позовом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України
особа, яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від злочину, крім випадку
завдання шкоди при перевищенні меж
необхідної оборони або у стані
сильного душевного хвилювання, що
виникло внаслідок насильства або
тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо
лікування проводилося закладом
охорони здоров'я, що є у державній
власності, у власності Автономної
республіки Крим або територіальної
громади, кошти на відшкодування витрат
на лікування зараховуються до
відповідного бюджету.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення
розміру фактичних витрат закладу
охорони здоров'я на стаціонарне
лікування потерпілого від злочинного
діяння та зарахування стягнення з
винних осіб коштів до відповідного
бюджету і їх використання,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 16 липня 1993 року №
545 із змінами і доповненнями від 19
вересня 2012 року № 868, сума коштів, яка
підлягає відшкодуванню, визначається
закладом охорони здоров'я, в якому
перебував на лікуванні потерпілий,
виходячи з кількості ліжко-днів,
проведених ним у стаціонарному та
вартості витрат на його лікування в
день. Кількість ліжко-днів
визначається на підставі медичної
картки стаціонарного хворого (форма ОО
№3 (у) або інших документів, які
підтверджують дати госпіталізації та
виписки хворого із стаціонару
лікувального закладу. Визначення суми
витрат на лікування потерпілого за
один ліжко-день провадиться виходячи з
фактичної кількості ліжко-днів і
загальної суми фактичних витрат за
місяць (в якому проводилось лікування)
на утримання лікувального закладу, за
винятком витрат на капітальні
вкладення, капітальний ремонт і
придбання інвентаря та обладнання.

З листа Кременчуцької міської дитячої
лікарні № 02-10/375 від 20.02.2013 року
вбачається, що ОСОБА_7 знаходився на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні з 27.12.2012
року по 04.01.2013 року. Розмір фактичних
витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_7
становить 2150,64 грн.

Згідно ст.ст. 1178, 1181 ЦК України, шкода,
завдана малолітньою особою (яка не
досягла чотирнадцяти років),
відшкодовується її батьками
(усиновлювачами) або опікуном чи іншою
фізичною особою, яка на правових
підставах здійснює виховання
малолітньої особи, - якщо вони не
доведуть, що шкода не є наслідком
несумлінного здійснення або ухилення
ними від здійснення виховання та
нагляду за малолітньою особою.

Шкода, завдана спільними діями кількох
малолітніх осіб, відшкодовується
їхніми батьками (усиновлювачами),
опікунами в частці, яка визначається за
домовленістю між ними або за рішенням
суду.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що на момент розгляду справи
відповідачі, як батьки малолітніх
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не відшкодували
кошти витрачені на стаціонарне
лікування потерпілого від злочину, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Першого заступника прокурора м.
Кременчука в інтересах держави в особі
фінансового управління виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд стягує солідарно
з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
держави в особі фінансового управління
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області кошти
витрачені на стаціонарне лікування
потерпілого від злочину у сумі 2150,64 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідачів на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в сумі
81,20 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 14, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215,
218, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Першого заступника прокурора м.
Кременчука в інтересах держави в особі
фінансового управління виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування коштів на
стаціонарне лікування потерпілого від
злочину - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації:
АДРЕСА_2, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, місце
реєстрації: АДРЕСА_3 на користь держави
в особі фінансового управління
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області
кошти, витрачені на стаціонарне
лікування потерпілого від злочину у
сумі 2150,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в сумі 81,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 81,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 81,20 грн.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, який його ухвалив за
письмовою заявою відповідача, заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд
міста Кременчука шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: