Провадження № 2-586/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

у складі : головуючого
судді - Лазаренко В.В.

при секретарі
- Пономарьові М.О

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
суб'єкта-підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_2 про розірвання
договорів, стягнення суми та
зобов`язання вчинити певні дії та за
зустрічним позовом
суб'єкта-підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
зобов`язання вчинити певні дії та
стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

9.07.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до СПД фізичної особи
ОСОБА_2 в якому просить розірвати
укладені між сторонами договори б/н від
20.02.2013 року та від 05.03.2013 року,
зобов'язати відповідача демонтувати та
вивезти металопластикові конструкції
встановлені згідно з Договором б/н від
20.02.2013 р. та Договором б/н від 05.03.2013 p.,
відновивши балкон розташований за
адресою: АДРЕСА_1, стягнути з
відповідача на користь позивача
грошові кошти в сумі 68 333, 20 грн., з яких:
15 460, 00 грн. - сума сплачена за Договором
б/н від 20.02.2013 р. та Договором б/н від
05.03.2013 p.; 52 873,20 грн. 20 коп. неустойки за
прострочення виконання Договору б/н
від 20.02.2013 р. та Договору б/н від 05.03.2013 р.,
стягнути судові витрати.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач посилається на те, що 20.02.2013
року між сторонами був укладений
Договір на виготовлення та
встановлення металопластикових
конструкцій, за яким відповідач взяв на
себе зобов'язання провести
вимірювальні роботи, виготовити та
закріпити металопластикову
конструкцію у строк з 22.02.2013 року по
08.03.2013 року за адресою вказаною
позивачем.

18.02.2013 року при проведенні замірю
вальних робіт перед укладенням
договору, позивачем були чітко
визначено перелік робіт, які
відповідач зобов'язувався виконати:
демонтаж старої конструкції балкону;
заміна зовнішньої покрівлі балкону;
встановлення склопакетів таким чином:
з торців балкону по одному склопакету
із перемичкою для закріплення
білизняного мотузка по середині,
впритул до лівого склопакету
встановити фронтальний склопакет
(цільний, без перемичок); обшити
пластиковою вагонкою перила із
відступом від підлоги 10-15 см та стелю
балкону, залити стяжку на підлозі
балкону під нахилом вперед для відтоку
води.

Після складання технічного завдання
він звернув увагу на те, що всупереч
його вимогам всі склопакети мають
перемички, але працівник відповідача
запевнив, що в офісі він все виправить
та під час підписання договору
технічне завдання буде відповідати
вимогам замовника.

20.02.2013 року під час підписання договору
він звернув увагу на те, що технічне
завдання не виправлене на що його
запевнили, що виконане завдання буде
згідно його побажань. При цьому
відповідач відмовився виправити
технічне завдання.

04.03.2013 року представниками відповідача
було доставлено три склопакета.
Незважаючи на вимоги позивача всі вони
були з перемичками для закріплення
білизняного мотузка, що не відповідало
його замовленню.

Крім того, після монтажу склопакетів
виникло питання як закріпити
підвіконня на тій частині перил де
склопакети не передбачені. З`ясувалося,
що технічно виконати те, що було
відображено у технічному плані
виконати неможливо.

В зв'язку з цим, 05.03.2013 року позивач був
вимушений укласти наступний договір за
яким відповідач прийняв на себе
зобов'язання провести вимірювальні
роботи, виготовити та закріпити
металопластикову конструкцію з трьох
фронтальних склопакетів для жорсткого
закріплення підвіконня балкону на
перилах, а позивач зобов'язується
оплатити 3660,00 грн.

При підписанні технічного завдання до
договору від 05.03.2013 року позивачем була
чітко вказана вимога до виконаних
робіт - необхідно, щоб два фронтальні
склопакети, розташовані по центру,
повністю на 180 градусів відкривалися
всередину балкону.

13.03.2013 року під час встановлення
виготовлених згідно технічного
завдання до договору від 05.03.2013 року
склопакетів позивачеві стало відомо,
що склопакети виготовлені таким чином,
що стулка розташована справа від
центру не повністю відкривається,
оскільки впирається у стіну біля входу
на балкон.

Позивач посилається на те, що таким
чином всі роботи за особа договорами
виконані відповідачем не якісно без
урахування вимог та побажань позивача
через що він не має можливості у
повному обсязі користуватися балконом,
оскільки для того, щоб стулки при
відкритті не впиралися у протилежну
стіну необхідно або зменшити розмір
самих стулок або зробити у відповідні
поглиблення у стіні будинку.

Позивач посилається на те, що внаслідок
неналежного виконання відповідачем
робіт по договору від 20.02.2013 року та по
договору від 05.03.2013 року акти виконаних
робіт, передбачені п. 3.6 цих Договорів
ним не підписані, договори вважаються
невиконаними, а отже виникає
прострочення виконання зобов'язання з
боку відповідача.

Виходячи з цього позивач просить
стягнути з відповідача неустойку за
прострочення виконання зобов'язання за
114 днів в розмірі 52 873,20 грн.

Виходячи з цього,просить задовольнити
позов.

14.08.2013 року відповідач СПД ФО ОСОБА_2
звернувся до ОСОБА_1 з зустрічною
позовною заявою в якій просить
зобов'язати ОСОБА_1 належним чином
виконати взяті на себе зобов'язання за
договором б/н від 20.02.2013 року та
договором б/н від 05.03.2013 року, а саме:
прийняти виконану роботу за договором
б/н від 20.02.2013 року та договором б/н від
05.03.2013 року, стягнути з ОСОБА_1 на
користь СПД ФО ОСОБА_2 заборгованість
за договором б/н від 20.02.2013 року в
розмірі 485,00 грн. та витрати з оплати
судового збору в сумі 229 грн. 60 коп..

Обґрунтовуючи вимоги зустрічної
позовної заяви відповідач посилається
на те, що між сторонами було укладено
два договори б/н від 20.02.2013 року та від
05.03.2013 року. СПД ФО ОСОБА_2 в повному
обсязі, належним чином та в межах
обумовленого зазначеними Договорами
б/н від 20.02.2013 року та від 05.03.2013 року,
виконав взяті на себе зобов 'язання.

Між тим, згідно акту від 14.03.2013 p., станом
на сьогоднішній день, ОСОБА_1 має
заборгованість перед СПД ФО ОСОБА_2 в
сумі 485,00 грн., яка до цього часу не
сплачена позивачем.

При цьому, ОСОБА_1 до СПД ФО ОСОБА_2
жодних претензій до виконаної роботи
за Договорами б/н від 20.02.2013 року та від
05.03.2013 року, як під час закінчення їх
виконання, так і на наступний день,
14.03.2013 р., під час оплати заборгованості
за Договором від 20.02.2013 року не
пред'являв.

Відповідач посилається на те, що ОСОБА_1
на порушення вимог ст. 853 ЦК України
безпідставно відмовився від прийняття
робіт, своєчасно не заявивши про
відступи від умов Договорів б/н від
20.02.2013 року та від 05.03.2013 року та/або
недоліків у виконаній роботі (за
наявності таких), а тому він не
звільняється від обов'язку оплатити
заборгованості за Договором б/н від
20.02.2013 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
та його представник просили
задовольнити первісний позов та
відмовити в задоволенні зустрічного
позову СПД ФО ОСОБА_3, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві
про які зазначено вище.

Представник відповідача СПД ФО
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала
позовні вимоги зустрічної позовної
заяви і просила їх задовольнити. Вимоги
первісного позову не визнала і просила
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
експерта, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про те, що первісний
позов не підлягає задоволенню, а
зустрічна позовна заява має бути
задоволена, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень,
а згідно ч. 4 зазначеної статті
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Відповідно до норм ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. І ст. 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
зобов`язується на свій ризик виконати
роботу за завданням другої сторони
(замовника), а замовник зобов`язується
прийняти та оплатити виконану роботу.

Робота, відповідно до ст. 857 ЦК України,
виконана підрядником, має відповідати
умовам договору підряду, якості,
визначеній у договорі, або вимогам, що
звичайно ставляться, на момент
передання її замовникові.

Згідно з ч.1 ст. 865 ЦК України за
договором побутового підряду
підрядник, який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується виконати за завданням
фізичної особи (замовника) певну
роботу, призначену для задоволення
побутових та інших особистих потреб, а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до вимог ст. 867 ЦК України
замовник має право у будь-який час до
здачі йому роботи відмовитися від
договору побутового підряду, сплативши
підрядникові частину встановленої
ціни роботи пропорційно роботі,
фактично виконаної до повідомлення про
відмову від договору, та відшкодування
йому витрати, здійснені до цього
моменту з метою виконання договору,
якщо вони не входять до ціни роботи, яка
підлягає оплаті. Умови договору, що
позбавляють замовника цього права, є
нікчемними.

Як вбачається з матеріалів справи між
ОСОБА_1 та СПД ФО ОСОБА_3 було укладено
два договори: б/н від 22.02.2013 року на
проведення вимірювальних робіт,
виготовлення метало пластикових
конструкцій, згідно технічного
завдання та Додатку №1 до договору,
забезпечення закріплення конструкції
у прорізі, загальною вартістю 12 375 грн. (
в тому числі вартість конструкції 11 137,00
грн) (а.с.5-6, 7) та б/н від 05.03.2013 року на
проведення вимірювальних робіт,
виготовлення метало пластикових
конструкцій, згідно технічного
завдання та Додатку №1 до договору,
забезпечення закріплення конструкції
у прорізі, загальною вартістю 3 660,00 грн.
(а.с. 8-9,10).

Відповідно до ч. 2 ст. 873 ЦК України за
згодою замовника робота може бути ним
оплачена при укладенні договору
побутового підряду шляхом видачі
авансу або у повному обсязі.

Судом встановлено, що за Договорами від
20.02.2013 року та від 05.03.2013 року він
загалом сплатив 15 460,00 грн., що
підтверджується помітками про
отримання грошей та підписами особи, що
їх отримала на зазначених Договорах.
Заборгованість позивача перед
відповідачем за договором від 20.02.2013
року становить 485,00 грн..

Ці обставини сторонами не оспорюються.

До того ж встановлено, що 18.02.2013 р.
працівником Відповідача за адресою
АДРЕСА_1 було проведено замірювальні
роботи, а Позивачем чітко визначено
перелік робіт, на підставі чого
складено технічне завдання від 18.02.2013
р., яке підписано обома сторонами, в
тому числі і позивачем, без будь-яких
застережень з його боку.

Саме на підставі технічного завдання
від 18.02.2013 р. між позивачем та
відповідачем, 20.02.2013 p., було укладено
договір побутового підряду, строком
виконання з 22.02.2013 р. по 08.03.2013 р..

04.03.2013 р. роботи за Договором від 20.02.2013
року було виконано в повному обсязі,
належним чином та в межах обумовленого
строку.

Після цього, 05.03.2013 р. між позивачем та
СПД ФО ОСОБА_2 було укладено Договір на
виготовлення та встановлення трьох
фронтальних склопакетів, у зв'язку з
чим, працівниками Відповідача було
проведено замірювальні роботи та, на
підставі висловлених побажань
Позивача, складено технічне завдання
від 05.03.2013 p., яке підписане ОСОБА_1 без
жодного застереження з його боку.

На підставі даного технічного
завдання, між Позивачем та
Відповідачем було укладено договір
побутового підряду від 05.03.2013 p., строком
виконання з 11.03.2013 р. по 13.03.2013 р..

13.03.2013 р. роботи за Договором б/н від
05.03.2013 року було виконано в повному
обсязі, належним чином та в межах
обумовленого строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.

Як вже зазначено вище, відповідач свої
зобов'язання за обома договорами від
22.02.2013 року та від 05.03.2013 року виконав в
повному обсязі, відповідно до
технічних завдань, які є невідємною
частиною договорів, та в межах
обумовленого строку.

При цьому позивач ОСОБА_1 не заявляв про
недоліки виконання договору від 22.02.2013
року після його виконання 22.02.3013 року,
натомість уклав ще один договір з
відповідачем 05.03.2013 року. Не заявляв
позивач про недоліки виконання
договору і від 05.03.2013 року після його
повного виконання 14.03.2013 року.

Твердження позивача ОСОБА_1 про те, що
обидва договори виконано позивачем з
істотними недоліками не знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи
в суді.

За змістом ст. 865 ЦК України за
договором побутового підряду
підрядник, який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується виконати певну роботу
за завданням фізичної особи
(замовника).

Як встановлено вище, відповідач
виконав роботу відповідно до договорів
укладених між сторонами та технічних
замовлень, які є невід`ємною частиною
укладених договорів.

Доказів на під твердження того, що
відповідачем виконані роботи за
договорами від 22.02.3013 року та від 05.03.2013
року з відхиленням від технічних
замовлень, підписаних сторонами
позивачем суду не надано.

Висновок експерта від 16.12.2013 року за №
0706 даних обставин також не підтверджує.
Не підтвердив зазначені обставини і
допитаний в судовому засіданні експерт
ОСОБА_4.

Не знайшли свого підтвердження під час
розгляду справи в суді і твердження
позивача про те, що його начебто
змушували укладати Договір б/н від
05.03.2013 року, оскільки позивач не надав
суду жодного доказу на підтвердження
зазначених обставин.

Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

У свою чергу, обов'язок прийняти
виконані роботи, а у випадку виявлення
недоліків робіт негайно про них
заявити (у тому числі шляхом
мотивованої відмови від підписання
акта виконаних робіт) законом
покладений саме на замовника.

Таким чином, у випадку наявності
відступів від умов договору або
недоліків у виконаній роботі, ОСОБА_1
міг заявити про них, як 13.03.2013 р. - в день
закінчення виконання робіт за
Договором від 05.03.2013 року, так і 14.03.2013 р.
- під час оплати за виконану роботу.

Як вбачається з наданих відповідачем
актів, складених працівником
відповідача, ОСОБА_1, як під час
виконання робіт, так і після їх
закінчення, жодних претензій до якості
виконаних робіт за договорами від
20.02.2013 року та від 05.03.2013 року не мав,
проте акти підписати відмовився.

14.03.2013 p., здійснюючи оплату, в якості
погашення заборгованості за Договором
від 22.02.2013 року, Позивач фактично
прийняв виконану відповідачем роботу
та після виконання роботи продовжував
здійснювати оплату за Договором. При
цьому, він не висловив жодного
зауваження до якості виконаної роботи.

До того ж, позивач не надав суду
переконливих доказів, на підтвердження
наявності істотних відступів
відповідачем від умов договорів від
20.02.2013 року та від 03.03.2013 року.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення первісного позову.

Разом з цим, суд вважає, що зустрічний
позов підлягає задоволенню, оскільки
як зазначено вище замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду. Крім того, як вже зазначено
вище, заборгованість позивача перед
відповідачем за договором від 20.02.2013
року становить 485,00 грн., яка підлягає
стягненню з позивача на користь
відповідача.

Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з
позивача на користь відповідача
витрати понесені останнім на оплату
судового збору за зустрічною позовною
заявою в сумі 229 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст. 526, 837, 853, 857, 865, 867, 873 ЦК
України, ст. ст.10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
розірвання договорів, стягнення суми
та зобов`язання вчинити певні дії -
відмовити в повному обсязі.

Зустрічний позов
суб'єкта-підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
зобов`язання вчинити певні дії та
стягнення боргу - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 належним чином
виконати взяті на себе зобов'язання за
договором б/н від 20.02.2013 року та
договором б/н від 05.03.2013 року, а саме:
прийняти виконану роботу за договором
б/н від 20.02.2013 року та договором б/н від
05.03.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
суб'єкта-підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_2 заборгованість
за договором б/н від 20.02.2013 року в
розмірі 485,00 грн., витрати з оплати
судового збору в сумі - 229 грн. 60 коп., а
всього - 714 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: