Справа № 149/4275/13-ц
Провадження №2-о/149/6/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.01.2014 року Хмільницький
міськрайонний суд Вінницької області в
складі:

головуючого судді Слободонюк М. В.

за участі секретаря Коломієць В.О.

заявника ОСОБА_1, його представника
адвоката ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмільнику цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 за участі
заінтересованих осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4
про встановлення факту належності
заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про
встановлення факту належності
заповіту.

Свої вимоги мотивував тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_5,
після смерті якої залишилося спадкове
майно, в тому числі і частина житлового
будинку по АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_5 складено заповіт від
18.01.2001р., відповідно до якого належну їй
частину жилого будинку з відповідною
часткою господарчих будівель, що
знаходиться по АДРЕСА_1, а також все те,
на що за законом вона буде мати право,
вона заповіла сину (заявнику) ОСОБА_1 та
дочці ОСОБА_4.

Однак, реалізувати своє право на
прийняття спадщини заявник ОСОБА_1 не
може оскільки у заповіті його прізвище
зазначено як "ОСОБА_1" замість
правильного "ОСОБА_1". За таких обставин
він вимушений звертатися до суду із
заявою про встановлення факту
належності йому заповіту, складеного
його матір'ю 18.01.2001 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та
його представник адвокат ОСОБА_2
заявлені вимоги підтримали у повному
обсязі та просили їх задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 у
судовому засіданні проти задоволення
заявлених вимог не заперечувала.

Викликана в судове засідання інша
заінтересована особа - ОСОБА_4 до суду
не з'явилася, однак надала нотаріально
посвідчену заяву від 26.12.2013 року про те,
що проти встановлення факту належності
ОСОБА_1 заповіту вона не заперечує та
просить розглядати справу у її
відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні у ній докази в своїй
сукупності приходить до висновку, що
заявлені вимоги є обґрунтованими, а
тому підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Так, згідно заповіту складеного ОСОБА_5
18.01.2001р. та посвідченого приватним
нотаріусом Хмільницького районного
нотаріального округу Вінницької
області ОСОБА_6, частину жилого будинку
з відповідною часткою господарчих
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1, а
також інше належне їй майно ОСОБА_5
заповіла своїм дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в
рівних частках.

Також, згідно заповіту складеного
ОСОБА_5 15.09.2010р. та посвідченого
державним нотаріусом Хмільницької
міської державної нотаріальної
контори Глуздань С.В., 1/3 частину жилого
будинку з відповідною часткою
господарчих будівель, що знаходиться
по АДРЕСА_1 вона заповіла ОСОБА_3.

Як вбачається із паспорту громадянина
України серії АВ 116431, виданого
Хмільницьким МРВ УМВС України у
Вінницькій області 28.03.2000 року,
правильне прізвище ім'я по батькові
заявника - ОСОБА_1. Таке ж прізвище
зазначено у свідоцтві про народження
заявника серії НОМЕР_1, повторно
виданого відділом РАЦС по м. Хмільнику
Хмільницького МРУЮ Вінницької області
22.02.2008 року.

Та обставина, що складений і підписаний
18.01.2001 року ОСОБА_5 заповіт належить у
відповідній частині ОСОБА_1
підтверджується наступними доказами у
їх сукупності, а саме: поясненнями
наданими у судовому засіданні як самим
заявником так і заінтересованою особою
ОСОБА_3; нотаріально посвідченою заявою
іншої особи, яка зазначена в цьому
заповіті - ОСОБА_4 від 26.12.2013 року про
визнання заявлених вимог; свідченнями
допитаних у судовому засіданні свідків
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які вказали на те, що
їм відомі обставини про складання
спадкодавцем ОСОБА_5 заповіту на ім'я
своїх дітей, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_1 При
цьому свідки підтвердили ту обставину,
що інших дітей у ОСОБА_5 не було, а отже
розпорядження у заповіті від 18.01.2001
року в дійсності зроблено відносно
заявника ОСОБА_1, а не ОСОБА_1, як
помилково зазначено.

Крім того, суд також звертає увагу, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 заповідач ОСОБА_5
проживала за тією ж самою адресою, що й
проживав і проживає заявник ОСОБА_1 -
АДРЕСА_1, в оцінці із іншими
дослідженими в судовому засіданні
доказами, додатково підтверджує
належність заповіту від 18.01.2001 року
саме ОСОБА_1

Виходячи із вищезазначеного суд
вважає, що заява про встановлення факту
належності заповіту ОСОБА_1 є
обґрунтованою, а тому з метою захисту
передбаченого законом права заявника
на прийняття спадщини її необхідно
задовольнити. Перешкод для
встановлення даного факту суд не
вбачає.

Згідно ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові
витрати у справі не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 57-60, 208, 213-215, ч.2, п.5 ст. 234,
235, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що заповіт,
посвідчений приватним нотаріусом
Хмільницького районного нотаріального
округу Вінницької області ОСОБА_6 18
січня 2001 року на ім'я ОСОБА_1, в
дійсності належить ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення можна оскаржити до
апеляційного суду Вінницької області
через Хмільницький міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особі, яка не
була присутня при його проголошенні - з
дня отримання копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Слободонюк М.В.