РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6475/13-ц

пр. № 2/759/69/14

11 червня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
виселення,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2013 року позивач звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_1 про виселення
останнього з квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на те, що 22.08.2007 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, відповідно умов
якого банк надав йому кредит у вигляді
кредитної лінії у розмірі 69 000,00 Євро
строком до 21.08.2032 року, а відповідач
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановлених кредитним
договором. В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 23.08.2007 року
уклади договір іпотеки, відповідно
якого відповідач передав в іпотеку
нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, яка належить
відповідачу на праві власності.
Позивач зазначає, що свої зобов'язання
по кредитному договору виконав в
повному обсязі, а відповідач не надав
своєчасно банку кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на переданий в іпотеку
житловий будинок чи житлове
приміщення, всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житлове приміщення протягом одного
місяця з дня отримання цієї вимоги.
Якщо мешканці не звільняють помешкання
добровільно у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення. Банк
письмову вимогу про добровільне
виселення направляв, проте відповідачі
житлове приміщення не звільнили. ПАТ КБ
«ПриватБанк» просив суд виселити
відповідачів, які зареєстровані та/або
проживають у житловому приміщенні за
адресою АДРЕСА_1, зі зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, міграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаного житлового приміщення, та
стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав посилаючись
на обставини викладені в позовній
заяві про уточнення позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату та місце судового
засідання неодноразово повідомлявся
належним чином, про причини неявки суду
не повідомив, що свідчить про наявність
підстав для розгляду даної справи у
його відсутність у заочному порядку.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає до часткового
задоволення.

Судом встановлено, що рішенням
Святошинського районного суду міста
Києва від 30 травня 2011 року звернуто
стягнення на предмет іпотеки, на 2-х
кімнатну квартиру, загальною площею 56,80
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк»,
рішення вступило в законну силу 06.07.2011
р.

Судом встановлено, що 23.08.2007 року між
сторонами було укладено кредитний
договір, який відповідач належним
чином не виконував та має
заборгованість.

В забезпечення виконання кредитного
договору сторони 23.08.2007 року уклали
договір іпотеки, відповідно до якого
відповідач надав в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1.(а.с.15-19).

Рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 30 травня 2011 року
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
на 2-х кімнатну квартиру, загальною
площею 56,80 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ
«ПриватБанк», рішення вступило в
законну силу 06.07.2011 р. (а.с. 21-24)

Письмовою вимогою відповідач
добровільно не виселився.(а.с. 25-26)

Із наявної у матеріалах справи довідки
за формою №3, виданою Філією №808
Комунального підприємства «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району м.Києва» у
вказаній квартирі зареєстровані
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які
є неповнолітніми дітьми відповідача, і
права власності на вказаний предмет
іпотеки не мають.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та
ст.109 ЖК України-звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців зі зняттям з
реєстраційного обліку у органі МВС
України, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної житлової квартири. Виселення
проводиться в порядку, встановленому
законом.

У ч.ч. 2 і 3 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» законодавець установлює
певний порядок дії банку: після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
Аналогічний порядок щодо виселення
всіх громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК
України. Вимога про добровільне
звільнення житлового приміщення може
бути направлена разом з вимогою,
передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про іпотеку».

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у постанові від 30 березня 2012 року
№ 5 «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
при розгляді позову іпотекодержателя
про виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати, що згідно з ч. 4 ст. 9 , ст. 109
ЖК України, ст.ст. 39-40 Закону України
«Про іпотеку» виселення мешканців із
житлового будинку чи житлового
приміщення, яке є предметом іпотеки,
проводиться в порядку, встановленому
законом. При цьому суд за заявою
іпотекодержателя одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення.

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

Що стосується позову в частині зняття
відповідачів із реєстраційного обліку
у територіальному органі державної
міграційної служби України, то в
задоволенні позову в цій частині
необхідно відмовити виходячи з
наступного.

Позивач не пред'являв позов до
територіального органу державної
міграційної служби України про зняття
відповідачів із реєстраційного обліку.
Такий орган не приймав участь в
розгляді справи. Тому суд позбавлений
можливості зобов'язати такий орган
зняти із реєстрації відповідачів.

Крім того, відповідно до ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється на підставі
судового рішення, яке набрало законної
сили про виселення.

Оскільки відповідачі підлягають
виселенню із займаного ними житлового
приміщення без надання іншого жилого
приміщення на підставі рішення суду, то
це є підставою для зняття з реєстрації
відповідачів відповідно до
вищеназваного Закону.

З урахуванням всіх обставин справи суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. ст..ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212-218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та інших
осіб, які зареєстровані і проживають у
квартирі АДРЕСА_1, без надання іншого
жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 судові
витрати в сумі 229,40 грн. на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк».

В іншій частині позову відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем до Апеляційного суду м.Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: