АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/41/14 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Костіва О. З.,

при секретарі - Ханенко Т.І.

з участю ОСОБА_1, її представника та представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Тернопільської районної державної нотаріальної контори про скасування постанови нотаріуса, внесення змін у свідоцтво про право на спадщину

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Тернопільської районної державної нотаріальної контори про скасування постанови нотаріуса, внесення змін у свідоцтво про право на спадщину.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08 листопада 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 просить рішення суду скасуватита ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Представник апелянта зазначає, що судом залишено поза увагою доводи позивача про те, що державний нотаріус всупереч вимогам статей 4, 5 закону України Про нотаріат не роз'яснив ОСОБА_1 про її право на частку у спільно набутому майні подружжя, не попередив про наслідки вчинюваних нотаріальних дій. Наголошує на тому, що своїми діями нотаріус порушив норми статей 321, 361 ЦК України. Судом не надано належної правової оцінки мотивувальній частині спірної постанови, а саме підставам відмови видачі свідоцтва про право на спадщину на майно. Судом неповно з'ясовано обставини справи, не витребувано спадкової справи з метою всебічного дослідження доводів позивача.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу, зіславшись на доводи в ній, просять її задовольнити.

Представник ОСОБА_2, ОСОБА_5 не заперечує щодо апеляційної скарги.

Представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори не з'явився в судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи.

Судом установлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-ИД № 469916.

11 липня 2011 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ИД № 124369 від 12.07.2011 року.

Спадкоємцями майна померлого ОСОБА_6 є його мати ОСОБА_3, його дочка ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_1, яка відмовилась від своєї частки у спадщині, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.2012 року, виданого державним нотаріусом Тернопільської нотаріальної контори ОСОБА_7

Як вбачається із вищезазначеного свідоцтва, ОСОБА_3 успадкувала 1/3 частку, а ОСОБА_2 - 2/3 частки спадщини в сумі 9 904,77 дол. США, яка складається з грошових вкладів на рахунках № 5660 з залишком вкладу 9 500 дол. США та № 7628 з залишком вкладу 404,77 дол. США.

29 липня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 усвідомлюючи значення своїх дій, розуміючи обставини, які мають істотне значення, без застосування фізичного та психологічного тиску з боку інших осіб.

Зміст статей 225, 229-231, 233, 1273-1275 ЦК України позивачеві було роз'яснено, що підтверджується її підписом, справжність якого засвідчено секретарем Великогаївської сільської ради ОСОБА_8

10 липня 2013 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Тернопільської районної державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 15 липня 2013 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право власності на 1/2 у спільно набутому майні, після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 11.07.2011 року.

У вказаній постанові від 15.07.2013 року зазначено, що після смерті ОСОБА_6 Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 584/2011 року за заявою ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 за № 928 від 29.07.2011 року.

29 липня 2011 року ОСОБА_2 подала заяву за № 929 про прийняття спадщини за законом.

11 серпня 2011 року ОСОБА_3 подала заяву за № 1004 року про відмову від прийняття спадщини за законом на користь ОСОБА_2, а 5 січня 2012 року подала заяву за № 4 про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини за законом на користь ОСОБА_2

01 лютого 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали заяву за № 132 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 та уклали договір про поділ спадкового майна.

02 лютого 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали заяву про скасування договору про поділ спадкового майна та просять видати свідоцтво за законом.

Того ж дня ОСОБА_2 дочці померлого видано свідоцтво на 2/3 частки грошових вкладів та ОСОБА_3 матері померлого на 1/3 частку грошових коштів.

Також зазначено, що згідно пункту 1 глави 13 розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2013 року не суперечить Закону України Про нотаріат, винесена з урахуванням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року за № 296/5.

Колегія суддів апеляційного суду вважає висновок суду обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно із вимогами статей 368, 1226 ЦКУ спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст.1274 ч.ч. 2,5 ЦКУ спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подала заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, в якій зазначено, що вона ознайомлена із положеннями статей 225, 229-231, 233, 1273-1275 ЦК України, про що свідчить її підпис, засвідчений секретарем Великогаївської сільської ради.

Відмова ОСОБА_1 від прийняття спадщини не визнана у судовому порядку недійсною у відповідності до вимог ст.1274 ч.5 ЦКУ, тому на даний момент вважається чинною.

Статтею 1273 ч.ч. 5, 6 передбачено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Апелянт у встановленому законом порядку не звернулась із заявою про відкликання її відмови від прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 71 ЗУ Про нотаріат у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину.

Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку,установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.49 ч.1 п.1 ЗУ Про нотаріат нотаріус зобов'язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

ОСОБА_1 реалізувала своє право на відмову від прийняття спадщини, про що свідчить її заява. Відповідно до вимог ЦКУ така відмова є безумовною і беззастережною, чинною, оскільки не відкликана апелянтом у встановлений строк та не визнана недійсною судом.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що дії державного нотаріуса ОСОБА_7 є законними, а постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 липня 2013 року обґрунтованою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_9