Справа № 2/487/1982/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2014 р. Заводський районний суд
м.Миколаєва у складі: головуючого -
судді Корнешової Т.В.,

при секретарі Демиденко Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3, ОСОБА_4

про вселення, зобов'язання не чинити
перешкоди у користуванні житлом,

в с т а н о в и в:

У травні 2014р. позивач звернувся до суду
з позовом, в якому просить вселити його
у житлове приміщення квартири АДРЕСА_1,
зобов'язати відповідачів не чинити
перешкоди у користуванні житлом,
посилаючись в обґрунтування вимог на
те, що його, людину похилого віку,
незаконно було виселено з вказаного
житлового приміщення, де він мешкав,
іншого житла у нього немає,
матеріальної допомоги від сина -
відповідача ОСОБА_4, він не отримує.

У судовому засіданні позивач вимоги
підтримав, просив їх задовольнити,
посилаючись на зазначені обставини;
відповідачі - проти позову заперечили,
стверджуючи, що спірна квартира є
власністю ОСОБА_3 і прав на
користування нею позивач не має,
оскільки не є членом сім'ї власника
житла, у спірному житловому приміщенні
він ніколи не був зареєстрованим,
користувався спірним житлом тимчасово,
мав найти себе інше житло, через
погрози позивача та неправомірну
поведінку подальше користування
позивача їх житлом було ними припинено.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши їх доказами, суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що у 1960р. між
позивачем ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб, який
було розірвано в 1970р.

Установлено, що квартира АДРЕСА_1
належить відповідачу ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу
нерухомого майна від 24.03.2011р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу Миколаївської області ОСОБА_5,
реєстровий №378.

Згідно довідки Ф-3 ЖКП "Бриз"
зареєстрованими з 2011р. за вказаною
адресою є відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
та онука відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6

Як встановлено, позивач ОСОБА_1 не є
членом сім'ї відповідачів, постійно не
мешкав в спірній квартирі, не є
зареєстрованим у ній, не був її
наймачем за письмовим договором найму.

Відповідно до положень ст.ст.150,158-161 ЖК
України право користуватися
приватними квартирою, будинком для
проживання мають їх власники та члени
їх сімей; крім того, наймачі та члени їх
сімей - при укладанні письмового
договору найму житла із його власником.

За встановлених обставин, не має
підстав стверджувати, що припинення
проживання позивача в спірній квартирі
за волею відповідачів є неправомірним
та таким, що порушує права позивача на
проживання, оскільки наявність такого
права на спірне житло позивач не довів,
правових підстав для його вселення в це
житло не має.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
вселення, зобов'язання не чинити
перешкоди у користуванні житлом -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання через районний
суд апеляційної скарги протягом 10 днів
з дня проголошення рішення та набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не буде подано.

Суддя: Т.В.Корнешова