Ухвала

іменем україни

18 червня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.

суддів: Євграфової
Є.П., Завгородньої І.М.,

Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 04 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 13 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
(далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до
суду з позовом, у якому просило
стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за
кредитним договором у розмірі 225 809,92
грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 05 жовтня 2007 року між банком та
відповідачкою був укладений кредитний
договір, відповідно до якого остання
отримала грошові кошти для придбання
автотранспортного засобу в сумі 32 396
дол. США зі сплатою 12,9 % річних та
терміном повернення до 19 вересня 2014
року.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_3 кредитних зобов'язань станом на
03 вересня 2013 року утворилася
заборгованість на суму 28 250,96 дол. США,
що еквівалентно 225 809,92 грн.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 04 грудня 2013 року, залишеним без
зміни ухвалою апеляційного суду
Київської області від 13 березня 2014
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра»
просить скасувати рішення та ухвалу
судів попередніх інстанцій, ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
мотивуючи свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення зазначеним
вимогам закону не відповідають.

Судами під час розгляду справи
встановлено, що 05 жовтня 2007
року між Відкритим акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»
(далі - ВАТ «КБ «Надра»),
правонаступником якого з 04 лютого 2011
року є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір №
80/МК/АП/2007-840, згідно з яким остання
отримала кредит на придбання
автотранспортного засобу в сумі
32 396 дол. США зі сплатою 12,9 % річних
та терміном повернення до 19 вересня 2014
року.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачкою кредитних зобов'язань
станом на 03 вересня 2013 року утворилася
заборгованість у розмірі 225 809,92 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
того, що позов пред'явлено до суду за
межами строку позовної давності,
встановленого ст. 257 ЦК України.

З такими висновками погодитися не
можна, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернулась до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю в
три роки.

Відповідно до ст. ст. 259, 261 ЦК України
позовна давність, встановлена законом
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі. Перебіг починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Положень про неможливість збільшення
строку спеціальної позовної давності
за домовленістю сторін норми чинного
законодавства не містять.

З матеріалів справи вбачається, що 05
жовтня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за
яким остання отримала грошові кошти
для придбання автотранспортного
засобу.

Згідно з п. 7.3. зазначеного вище
договору сторони дійшли згоди
збільшити строк позовної давності до
десяти років.

Таким чином, сторони у письмовій формі
домовились про збільшення строку
позовної давності щодо стягнення
заборгованості за кредитом до десяти
років, що відповідає нормам ст. 259 ЦК
України.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
досягнення в належній формі згоди з
усіх істотних умов договору.

Отже, відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України
перебіг десятирічного строку позовної
давності за вимогами ПАТ «КБ «Надра»
про стягнення заборгованості за
кредитним договором почався 05 жовтня
2007 року та спливає 06 жовтня 2017 року, а
позов було пред'явлено до суду у жовтні
2013 року.

Проте суди у порушення вимог ст. ст.
212-214, 315 ЦПК України на зазначені
положення закону уваги не звернули, не
встановили дійсних прав і обов'язків
сторін, які випливають з кредитного
договору та дійшли передчасного
висновку про відмову в задоволенні
позову у зв'язку з пропуском строку
позовної давності.

Оскільки розгляд справи апеляційним
судом здійснюється за правилами,
встановленими для розгляду справи
судом першої інстанції, з винятками і
доповненнями, встановленими главою 1
розділу 5 ЦПК України, то судове рішення
апеляційного суду має ґрунтуватися на
відповідних доказах, досліджених у
судовому засіданні, та містити доводи,
за якими відхилені ті чи інші докази.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає, що апеляційний суд не виконав
своїх обов'язків, визначених законом,
всебічно, повно й об'єктивно не з'ясував
обставини справи та не надав їм
належної оцінки, ухвалив судове
рішення, що не відповідає вимогам
законності і обґрунтованості, у зв'язку
з чим таке рішення підлягає скасуванню
з направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 13 березня 2014 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Євтушенко

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко