5 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Євтушенко О.І., Євграфової Є.П.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області до ОСОБА_4 про
знесення самовільної прибудови,
за касаційною скаргою Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області на
рішення апеляційного суду Київської
області від 16 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4 про знесення
самовільної прибудови.

Посилалася на те, що в серпні 2011 року
головним інспектором проведено
перевірку виконання ОСОБА_4 вимог
містобудівного законодавства на
об'єкті будівництва: житловий будинок
по АДРЕСА_1. За результатами перевірки
встановлено, що ОСОБА_4 самовільно
виконала будівельні роботи з
реконструкції житлового будинку, на
місці зруйнованої прибудови «а» згідно
технічного паспорту БТІ від 18 березня
2004 року збудовано зб фундамент
розміром

6,5 х 6,5 м без оформлення документів у
встановленому законом порядку, а саме
будівельного паспорта забудови
земельної ділянки. Постановою першого
заступника начальника інспекції ДАБК у
Київській області від

17 серпня 2011 року № 209 за фактом
виявленого правопорушення

ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної
відповідальності відповідно до ч. 1 ст.
96 КУпАП та накладено штраф в розмірі
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян. 17 серпня 2011 року
інспекцією ОСОБА_4 надано припис про
усунення виявленого правопорушення до
18 вересня

2011 року. 16 жовтня 2012 року інспекцією
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
відповідно до якої встановлено, що
ОСОБА_4 не виконала вимоги припису
Інспекції від

17 серпня 2011 року № 104-11. Постановою
першого заступника інспекції ДАБК у
Київській області від 17 жовтня 2012 року
№ 2209 ОСОБА_4 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 188-42 КУпАП та накладено штраф у
розмірі 5 100 грн. Позивач просив
зобовʼ?язати відповідача знести за
власний рахунок прибудову розміром 7 х
10 кв.м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від

19 вересня 2013 року позовні вимоги
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області до ОСОБА_4 про
знесення самовільної прибудови
задоволено. Зобовʼ?язано ОСОБА_4 знести
за власний рахунок обʼ?єкт
самовільного будівництва - прибудову
до житлового будинку розміром 7 х 10 кв.м,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в
розмірі 114 грн 70 коп.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 16 січня 2014 року рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 19 вересня

2013 року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області до ОСОБА_4 про
знесення самовільної прибудови
відмовлено.

У касаційній скарзі представник
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області - Я.О. Сосюк просить
скасувати рішення апеляційного суду
Київської області від 16 січня 2014 року
та залишити в силі рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 19 вересня 2013
року, мотивуючи свої вимоги порушенням
судом норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом встановлено, що головним
інспектором проведено перевірку
виконання ОСОБА_4 вимог містобудівного
законодавства на об'єкті будівництва:
житловий будинок по АДРЕСА_1. За
результатами перевірки встановлено, що
ОСОБА_4 самовільно виконала будівельні
роботи з реконструкції житлового
будинку, на місці зруйнованої
прибудови «а» згідно технічного
паспорту БТІ від

18 березня 2004 року збудовано зб
фундамент розміром

6,5 х 6,5 м без оформлення документів у
встановленому законом порядку, а саме
будівельного паспорта забудови
земельної ділянки. Постановою першого
заступника начальника інспекції ДАБК у
Київській області від

17 серпня 2011 року № 209 за фактом
виявленого правопорушення

ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної
відповідальності відповідно до ч. 1 ст.
96 КУпАП та накладено штраф в розмірі
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян. 17 серпня 2011 року
головний державний інспектор ДАБК у
Київській області виніс припис 3104-11 про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил про
припинення будівельних робіт в
місячний термін до 19 вересня 2011 року.
Під час проведення позапланової
перевірки, 16 жовтня 2012 року головним
державним інспектором Інспекційного
відділу у Центральному регіоні
Інспекційного управління № 1 інспекції
ДАБК у Київській області Філончуком
В.В, було складено акт перевірки, згідно
якого останнім було встановлено, що
ОСОБА_4 не виконала законних вимог
припису від 17 серпня 2011 року № 104-11.

16 жовтня 2012 року головним державним
інспектором Інспекційного відділу у
Центральному регіоні Інспекційного
управління № 1 інспекції ДАБК у
Київській області Філончуком В.В.
винесено припис про усунення вимог
законодавства у сфері містобудування
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил і
запропонував в термін до 16 січня 2013
року усунути виявлені порушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем було порушено норми
закону «Про архітектурну діяльність»,
«Про регулювання містобудівної
діяльності» та не надано доказів, які б
надавали право на реконструкцію
житлового будинку з прибудовою.

Частиною 1 ст. 376 ЦК України встановлено,
що житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 375 ЦК України право
власника на забудову здійснюється ним
за умови додержання архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних
та інших норм і правил, а також за умови
використання земельної ділянки за її
цільовим призначенням.

Згідно із ч. ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Тому апеляційний суд, встановивши, що
вищевказаний будинок розташований на
земельній ділянці, який згідно
державного акта на право власності на
земельну ділянку належить ОСОБА_4,
потребує капітального ремонту, у
звʼ?язку із чим було проведено
самовільні будівельні роботи з
реконструкції житлового будинку,
дійшов вірного висновку про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, яким
відмовив у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
апеляційного суду Київської області
від 16 січня 2014 року, тому що судове
рішення законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області відхилити.

Рішення рішення апеляційного суду
Київської області від 16 січня

2014 року в справі за позовом Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області до ОСОБА_4
про знесення самовільної прибудови,
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова
Т.Л. Ізмайлова