Ухвала

іменем україни

19 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Журавель В.І.,
Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, визнання
майна спільним майном чоловіка та
жінки, поділ спільного майна подружжя;
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, визнання
майна спільним майном чоловіка та
жінки, поділ спільного майна подружжя.

ОСОБА_2 заявив зустрічний позов до
ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 21 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 16 квітня 2014 року, в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Поділено спільне майно подружжя.

Виділено ОСОБА_2 та визнано за ним право
власності на Ѕ частини квартири
АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_1 та визнано за нею право
власності на Ѕ частини квартири
АДРЕСА_1.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Судом установлено, що сторони в справі
з 14 лютого 2005 року до 27 серпня 2009 року
перебували в зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 17 серпня 2009
року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу від 27 серпня 2009 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Чорнобаївського районного
управління юстиції Черкаської області,
вбачається, що шлюб припинив своє
існування 27 серпня 2009 року, про що в
Книзі розірвань шлюбів зроблено
відповідний актовий запис № 83.

Звертаючись до суду з позовом та
надаючи заяву про уточнення і зміну
позовних вимог, ОСОБА_1 указувала, що до
рухомого та нерухомого майна,
придбаного та побудованого під час
шлюбу та спільного проживання, але
зареєстрованого на ім'я позивача
входить:

квартира АДРЕСА_2, придбана в 2010 році за
договором купівлі-продажу в ПП «Надія»
та зареєстрована на ім'я ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право власності
САС 52396, виданого 13 квітня 2010 року
виконавчим комітетом Черкаської
міської ради, в якій на сьогодні
зареєстрована та проживає вона з
дітьми;

житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_3, право власності зареєстроване
за відповідачем, рік побудови - 2010-2012;

Ѕ частини офісного приміщення по
АДРЕСА_4, право власності зареєстроване
за відповідачем.

Крім того, вказувала, що під час
спільного проживання розвивалися
сільськогосподарські підприємства,
учасником яких є відповідач, а саме:
Фермерське господарство
«Веселохутірське», що знаходиться за
адресою: Черкаська область, Черкаський
район, с. Веселий Хутір та ТОВ
«Москаленківське», що знаходиться за
адресою: Черкаська область, Черкаський
район, с. Васютинці, вул. Леніна, 4.

На спільні кошти подружжя також були
придбані земельні ділянки та
автомобілі.

У зв'язку з тим, що вищевказане майно
здебільшого було придбано та
реєструвалося на ім'я відповідача, у
неї були відсутні документи, якими вона
може підтвердити право власності та
час його набуття.

Також указувала, що до реєстрації шлюбу
- з березня 1999 року і після припинення
шлюбу в 2009 році, сторони проживали
разом без реєстрації шлюбу, тому
просила визнати факт проживання з
ОСОБА_2 однією сім'єю до та після
реєстрації шлюбу та просила визнати
майна, придбане в цей період, спільним
майном чоловіка та жінки, які проживали
однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, обґрунтовував рішення тим, що
ОСОБА_1 не було доведено факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу в період до 14 лютого
2005 року та після 27 серпня 2009 року. Майно,
перелічене в позовних вимогах, було
придбане ОСОБА_2 особисто до реєстрації
шлюбу та після його розірвання.

Звертаючись до суду із зустрічною
позовною заявою, ОСОБА_2 зазначав, що
під час перебування в шлюбі з ОСОБА_1
була придбана квартира АДРЕСА_1, тому
просив на підставі ст. 70 СК України
визнати вказане майно спільною
сумісною власністю та визнати за ним
право на Ѕ частини вказаної квартири.

У частині задоволення зустрічних
позовних вимог суд визнав встановленим
факт придбання майна, зазначеного в
зустрічному позові під час перебування
сторін в зареєстрованому шлюбі, тому
визнав за кожною із сторін право
власності на Ѕ частини квартири
АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що зазначені судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права;
наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 21 січня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 16 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Є.П. Євграфова

судді:
В.І. Журавель

О.І. Євтушенко