Справа № 1328/4811/12
Головуючий у 1 інстанції: Свірідова
Провадження № 22-ц/783/120/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючої - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представників ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 07 червня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися з позовом до
ОСОБА_2, третя Львівська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті батька, ОСОБА_8, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні
позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку
оскаржила ОСОБА_4, вважає, що таке
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Зазначає, що судом
першої інстанції не враховано вимог ст.
1269 ЦК України, згідно з якою
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно зі спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини у
шестимісячний строк.

Також апелянт вказує, якщо спадкоємець
за заповітом або за законом помер після
відкриття спадщини і не встиг її
прийняти, право на прийняття належної
йому частки спадщини, крім права на
прийняття обов"язкової частки у
спадщині, переходить до його
спадкоємців. Право на прийняття
спадщини у цьому випадку здійснюється
на загальних підставах протягом
строку, що залишився. Якщо строк, що
залишився, менший як три місяці, він
продовжується до трьох місяців. Майно
померлого ОСОБА_8 знаходиться у
АДРЕСА_1, де він і проживав до дня
смерті. Судом першої інстанції не
враховано, що відповідачка не набула
права на спадкове майно, тому що не
прийняла спадщини, так як у заяві, яка
знаходиться у матеріалах спадкової
справи №3/2009, не вказано ім"я
спадкодавця, а саме, ОСОБА_8, а відтак ст.
1276 ЦК України не може бути застосована,
оскільки спадщина ОСОБА_2 не прийнята.
З наведених підстав просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представників ОСОБА_4, ОСОБА_5
-ОСОБА_7, ОСОБА_6 на підтримання доводів
апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_3
щодо задоволення апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Положеннями ст.214 ЦПК України
передбачено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їхнє
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають зі встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що за
наявності невизнаних недійсними в
судовому порядку заповітів, складених
ОСОБА_8, позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання за ними права власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті батька, ОСОБА_8,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, є
безпідставними та необґрунтованими,
такими, що не підлягають до
задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені статтями 1261-
1265 цього Кодексу.

Відмовляючи ОСОБА_4, ОСОБА_5 у
задоволенні позову суд першої
інстанції вірно виходив з того, що
спадкування після смерті ОСОБА_8, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснюється за
заповітом, оскільки він, 26.05.1995 р., склав
заповіт, посвідчений державним
нотаріусом Шахрай С.О. Третьої
Львівської державної нотаріальної
контори, згідно з яким на випадок своєї
смерті заповів належну йому на праві
власності квартиру АДРЕСА_1 своєму
братові, ОСОБА_11, а 04.07.1995 р. 26.05.1995 року
ОСОБА_8 склав ще один заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Третьої Львівської державної
нотаріальної контори Полянською Р.Є.,
згідно з яким на випадок своєї смерті
заповів цю ж квартиру своєму братові,
ОСОБА_13. Зазначені заповіти ніким не
оспорювалися, не визнані недійсними у
судовому порядку, а відтак є чинними.

З врахуванням положень ч.3 ст. 1254 ЦК
України, згідно з якою кожний новий
заповіт скасовує попередній і не
відновлює заповіту, який заповідач
склав перед ним, суд першої інстанції
вірно встановив, що складений ОСОБА_8
заповіт на брата ОСОБА_13 скасовує
заповіт, складений на брата ОСОБА_11

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
спадкоємцем майна за заповітом після
смерті ОСОБА_8 був ОСОБА_13, який, як
встановлено судом, спадщини після
смерті ОСОБА_8 не прийняв, оскільки
помер до закінчення встановленого ст.
1270 ЦК України шестимісячного строку
для прийняття спадщини.

Як вбачається зі спадкової справи,
заведеної після смерті ОСОБА_13,
заведеної Ірпінською міською
державною нотаріальною конторою
/спадкова справа №109 за 2009 рік,
зареєстровано в реєстрі за №2-15/, зі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, спадкоємцями його майна за
законом є ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_15

З врахуванням положень ч.1 ст. 1266, ч.1 ст.
1276 ЦК України правильним є висновок
суду першої інстанції, що ОСОБА_2 в
порядку спадкової трансмісії має право
на спадкування належної спадкодавцю
за законом ОСОБА_13 частки спадщини, яку
той не встиг прийняти після смерті
спадкодавця за заповітом, ОСОБА_8

Відповідно до ч.2 ст. 1276 ЦК України право
на прийняття спадщини у випадку
спадкової трансмісії здійснюється на
загальних підставах протягом строку,
що залишився. Якщо строк, що залишився,
менший як три місяці, він подовжується
до трьох місяців.

Оскільки, спадкодавець відповідачки
ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а це в період
трьох місяців з часу відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_8, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, то право на
прийняття спадщини у такому випадку
здійснюється протягом строку, що
залишився. І так як ОСОБА_8 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, то встановлений ст. 1270 ЦК
України шестимісячний строк на
прийняття спадщини після його смерті
спливає 25.05.2009 року.

Зі спадкової справи, заведеної після
смерті ОСОБА_8 № 3/2009, заведеної 09.01.2009
року Третьою Львівською державною
нотаріальною конторою вбачається, що

25.05.2009 року ОСОБА_2 звернулась до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті діда,
ОСОБА_13, яка, як вірно встановив суд, є
спадкоємцем його майна за законом за
правом представлення, так як, її батько,
ОСОБА_16, син ОСОБА_13, помер ще
ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто, до його смерті.

Разом з тим, як вбачається з п.207
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 03.03.2004 року №20/5,
письмова заява про прийняття спадщини
та відмову від неї подається
спадкоємцем особисто до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.
Якщо заява, на якій справжність підпису
спадкоємця не засвідчена, надійшла
поштою, вона приймається нотаріусом,
заводиться спадкова справа, а
спадкоємцю пропонується надіслати
заяву оформлену належним чином, або
прибути особисто до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.
Справжність підпису на таких заявах
має бути нотаріально засвідченою.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 від 23.05.2009
року, така надіслана до Третьої
Львівської державної нотаріальної
контори кур»єрською поштою, не
оформлена належним чином, справжність
її підпису на заяві не була нотаріально
засвідченою.

Як ствердив в суді апеляційної
інстанції представник Третьої
Львівської державної нотаріальної
контори, справжність підпису була
завірена державним нотаріусом, однак у
заяві не зазначено, якої нотаріальної
контори, прізвище, ім»я по батькові
нотаріуса, який посвідчував
справжність підпису, дату посвідчення,
однак суду на підтвердження вчинення
такої нотаріальної дії не було надано
належного доказу, а саме, внесення в
Журнал реєстрації нотаріальних дій
Третьої Львівської державної
нотаріальної контори вчинення
посвдчення справжності підпису на
заяві від 23.05.2009 року.

Крім цього, в матеріалах спадкової
справи відсутні докази на
підтвердження надіслання ОСОБА_2 на
ім»я Третьої Львівської державної
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини, оформленої
належним чином, виконання ОСОБА_2 дій,
зазначених у листі, направленому їй
державним нотаріусом Третьої
Львівської державної нотаріальної
контори на підтвердження пропозиції
державного нотаріуса від 29.05.2009 р.
№1865/02-14 щодо засвідчення справжність
підпису на заяві від 23.05.2009 року або
особистого звернення в нотаріальну
контору, маючи необхідні для
оформлення спадщини документи.
Справжність підпису ОСОБА_2 на заяві
від 23.05.2009 року не могла бути посвідчена
у її відсутності.

А відтак висновок суду першої
інстанції про те, що ОСОБА_2 звернулася
до нотаріальної контори з належним
чином оформленою заявою про прийняття
спадщини після смерті діда, ОСОБА_13,
суперечить п.207 вищезазначеної
Інструкції.

З врахуванням положень ч. 4 ст. 1268 ЦК
України, відповідно до якої малолітня,
неповнолітня, недієздатна особа, а
також особа, цивільна дієздатність
якої обмежена, вважаються такими, що
прийняли спадщину, крім випадків,
встановлених частинами другою -
четвертою ст.1273 цього Кодексу, при
оформленні спадщини обов»язковому
врахуванню підлягають інтереси
неповнолітнього ОСОБА_15, який
вважається таким, що прийняв спадщину.

Встановлені судом апеляційної
інстанції зазначені обставини за
наявності невизнаних недійсними
заповітів, складених ОСОБА_8, не є
підставою для скасування
оскаржуваного рішення суду та
ухвалення рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
визнання за ними права власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті батька, ОСОБА_8,
однак такі підлягають врахуванню
Третьою Львівською державною
нотаріальною конторою при оформленні
спадщини після смерті ОСОБА_13

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачі, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 є дітьми померлого ОСОБА_8, а
тому відповідно до ст. 1261 ЦК України, є
його спадкоємцями першої черги за
законом, однак з врахуванням того, що
відповідно до ст. 1223 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування лише у випадку
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а позивачами не
представлено доказів, які б
спростовували дійсність складених
ОСОБА_8 заповітів, такий ними не
оспорювався, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про
відсутність підстав для визнання за
ними права власності на квартиру
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті батька, ОСОБА_8.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 07 червня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою апеляційного суду
законної сили.

Головуюча:
Шеремета Н.О.

Судді:
Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.