Справа № 500/8693/13-ц
Провадження № 2/500/790/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю сторін: позивача -
ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїла
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовними вимогами, які заявою від
17.01.2014 року уточнила та якими просить
визнати за нею, як спадкоємицею за
законом першої черги, право власності
на незавершений будівництвом житловий
будинок з надвірними спорудами,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
мотивуючи тим, що державним нотаріусом
їй було відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину, у зв'язку з тим,
що відсутній Державний акт на право
власності на земельну ділянку, площею
0,064 га, що знаходиться в АДРЕСА_1,
виділену для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила
задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
уточнені позовні вимоги визнала та не
заперечує проти задоволення позову.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явились, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином, надали суду заяву про розгляд
справи у їх відсутність, не заперечують
проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що незавершений
будівництвом житловий будинок з
надвірними спорудами, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 (1/2
частина належить на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
03.05.1982 року, виданого державним
нотаріусом Ізмаїльської державної
нотаріальної контори Богдан О.М.,
зареєстрованого в реєстрі за № 2/1621 та
1/2 частина на підставі договору
дарування від 01.08.1987 року, посвідченого
державним нотаріусом Ізмаїльської
державної нотаріальної контори Пеліх
А.В., зареєстрованого в реєстрі за №
1/1970). Рішенням виконавчого комітету
Ізмаїльської міської ради Одеської
області № 233 від 24.02.2000 р. «Про передання
земельних ділянок у приватну власність
для будівництва та обслуговування
жилого будинку та надвірних споруд»
земельна ділянка, площею 0,064 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 була
передана ОСОБА_5 у приватну власність.

Згідно до ст. 1216 ЦК України -
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 21.12.2007 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно будинкової книги на будинок
АДРЕСА_1, ОСОБА_5 був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить
незавершений будівництвом житловий
будинок з надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові
договори) № 36060060 від 11.12.2013 року,
наданої Ізмаїльською державною
нотаріальною конторою, інформація про
заповіт, складений та посвідчений від
імені ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 -
відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України -
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом першої черги
відповідно до ст. 1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_5 являються:

- дружина ОСОБА_1, що підтверджено
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_2, виданим 26.01.1978 року відділом
(бюро) запису актів громадянського
стану виконавчого комітету
Ізмаїльської міської ради депутатів
трудящих Одеської області;

- син ОСОБА_4, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_3, виданим 24.11.1978 року відділом
(бюро) запису актів громадянського
стану виконавчого комітету
Ізмаїльської міської ради депутатів
трудящих Одеської області;

- донька ОСОБА_2, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_4, виданим 11.05.1987 року відділом
(бюро) запису актів громадянського
стану виконавчого комітету
Ізмаїльської міської ради депутатів
трудящих Одеської області;

- донька ОСОБА_3, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5
від 02.03.1982 року, виданим відділом (бюро)
запису актів громадянського стану по м.
Ізмаїл.

Інших спадкоємців, які заявили свої
права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України -
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 на час відкриття спадщини
постійно проживала разом із
спадкодавцем ОСОБА_5, що підтверджено
будинковою книгою на будинок АДРЕСА_1,
тобто вважається такою, яка фактично
прийняла спадщину.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4
разом зі спадкодавцем не мешкали, що
підтверджено будинковою книгою на
будинок АДРЕСА_1 та з заявами про
прийняття спадщини не звертались,
тобто вважаються такими, які фактично
не прийняли спадщину.

Письмовою відповіддю державного
нотаріуса Ізмаїльської державної
нотаріальної контори Крижановської
С.М. від 11.12.2013 року за № 2736/02-14 року
позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину, у
зв'язку з тим, що відсутній Державний
акт на право власності на земельну
ділянку, площею 0,064 га, що знаходиться в
АДРЕСА_1, виділену для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач визнав позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України. Судом не виявлено
обставин, що суперечать закону або
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 130,174,213-215, ЦПК України, ст.ст.
1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2
про визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на
незавершений будівництвом житловий
будинок з надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. Я. Присакар