РІШЕННЯ

Іменем України

23.06.2014 Франківський
районний суд м. Львова

в складі головуючого судді
Ванівського Ю.М.

при секретарі
Радченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства «Львівський
науково-дослідний радіотехнічний
інститут» про стягнення середнього
заробітку за час затримки виплати
належних сум при звільненні, -

в
с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ДП «Львівсткий
науково-дослідний радіотехнічний
інститут» про стягнення середнього
заробітку за час затримки виплати
належних сум при звільненні за період з
22 березня 2013 року по 20 листопада 2013
року у сумі 15019,98 грн. Під час судового
розгляду позивач уточнила позовні
вимоги, період невиплати середнього
заробітку за час затримки виплати при
звільненні з 22 березня 2013 р. на день
проведення судового засіданні 25.04.2014 р.
становить 24733,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог, у межах
яких розглядається справа,
покликається на те, що працювала на
підприємстві відповідача на
посаді інженера-конструктора. Наказом
№19-к від 110.02.2012 р. звільнені з роботи за
власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38
КЗпП України у зв'язку з порушенням
роботодавцем законодавства про працю.
В день звільнення підприємство
зобов'язано було виплатити
заборгованість із заробітної плати у
розмірі 16531,71 грн., однак цього не
зробило. Франківським районним судом м.
Львова видано 27.08.2012 р. судовий наказ
про стягнення з відповідача на користь
позивача суми заборгованості в розмірі
16531,71 грн. 27.05.2013 Франківським районним
судом м. Львова видано виконавчий лист
про стягнення з відповідача на користь
позивача компенсації за втрату частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
термінів її виплати у сумі 2514,76 грн. та
середнього заробітку за час затримки
виплати заробітної плати в сумі 16006,18
грн. На даний момент відповідачем з
позивачем не розрахувався. Оскільки на
даний момент заборгованість із
заробітної плати в повній мірі не
погашена, і в такому випадку, згідно з
нормами трудового законодавства
відповідач зобов'язаний виплатити
звільненому працівникові середній
заробіток за затримку розрахунку при
звільненні, суму таких коштів, які за
його підрахунками становлять 24733,50 грн.
станом на 25.04.2014 р., просить стягнути з
останнього в примусовому порядку.

В судовому засіданні позивач наведені
вище вимоги підтримала, надала
аналогічні пояснення та просить позов
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, не заперечив того
факту, що перед позивачем існує
заборгованість з виплати заробітної
плати, однак не враховано того факту, що
на момент звернення позивача до суду у
відповідача перед позивачем існує
заборгованість по заробітній платі,
просить відмовити в позові за
безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
оцінивши в сукупності зібрані по ній
докази та ухвалюючи рішення у
відповідності до вимог ст. 215 ЦПК
України, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення частково
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач працювала на посаді
інженера-конструктора і 10.02.2012 р.
звільнений з посади за власним
бажанням, що підтверджується копією
його трудової книжки, яка долучена до
матеріалів справи (а.с.5).

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП
України, при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції
України, право на своєчасне одержання
винагороди за працю захищене законом.

Згідно ст.116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум,що йому належать,проводиться в день
звільнення.

Однак, як це вбачається з судового
наказу, виданого Франківським районним
судом м. Львова 27.08.2012р. та виконавчим
листом, виданим Франківським районним
судом м. Львова 17.07.2013 р. , що також не
оспорюється його представником, в день
звільнення позивача, належні їй до
виплати суми виплачені не були.

Статтею 117 КЗпП України передбачено
відповідальність за затримку
розрахунку при звільненні, а саме - у
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівнику сум у строки,
визначені ст.116 КЗпП України, при
відсутності спору про їх розмір,
підприємство має сплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Кожна сторона, відповідно до ст.60 ЦПК
України, зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень,
доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі та щодо яких у
сторін виникає спір.

Представник відповідача заперечив
позовні вимоги про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні позивача,
однак, у підтвердження своїх
заперечень не подав жодних доказів, які
б стверджували відсутність вини
відповідача.

За обрахунками позивача, середній
заробіток за весь час затримки
проведення розрахунку в період з 22.03.2013
р. по 25.04.2014 р. становить 24733,50 грн., а
обчислений він у відповідності до
«Порядку обчислення середньої
заробітної плати» затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 року № 100. Позивач вірно
поклав в основу свого обрахунку
середньоденну заробітну плату, що
відповідає вимогам п. 5 згаданого вище
Порядку, а обрахувала її шляхом ділення
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі дні на число відпрацьованих
робочих днів, що також відповідає п. 8
цього Порядку. Оскільки нарахування
виплат, що обчислюються із
середньоденної заробітної плати за
останні два місяці роботи, проводяться
шляхом множення середньоденного
заробітку на число робочих днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком, про що йдеться в п. 8
Порядку, до примусового стягнення
підлягає сума коштів, яка становить
24733,50 грн. (89,94 * 275 = 24733,50).

Таким чином, враховуючи заявлені
позовні вимоги, середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні
становить 24733,50 грн., який підлягає
стягненню в користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 47, 116,
117 КЗпП України, суд, -

в и р і
ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Львівський ново-дослідний
радіотехнічний інститут» (м. Львів, вул.
Наукова, 7 , ) на користь
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні
станом на 25 квітня 2014 року в розмірі
24733 (двадцять чотири тисячі сімсот
тридцять три) грн. 50 коп.

Стягнути з Державного підприємства
«Львівський ново-дослідний
радіотехнічний інститут» (м. Львів, вул.
Наукова, 7 , ) в дохід держави
243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Франківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
порядку та строки, передбачені ст.ст.
294, 296 ЦПК України.

Суддя:
Ванівський Юрій Михайлович