Справа №2-894/2011 18.06.2014 18.06.2014 18.06.2014
Провадження №22ц/784/1837/14 Головуючий в
першій інстанції Стрєльніков Д.В.
апеляційній інстанції Довжук Т.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Шаманської Н.О., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Бакуті Т.В.,

за участю представника банку
Шардіна В.О.,

представника боржника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний банк»

на ухвалу Миколаївського районного
суду Миколаївської області від 07
травня 2014 року за поданням
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції (далі -
відділ ДВС) про зміну способу виконання
рішення суду по справі за позовом

публічного акціонерного товариства
«Перший Український Міжнародний банк»
(далі - ПАТ «ПУМБ»)

до

ОСОБА_4, ОСОБА_6

про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

20 березня 2014 року старший державний
виконавець відділу ДВС звернувся до
суду з поданням про зміну способу
виконання рішення суду.

Державний виконавець зазначав, що в
провадженні відділу ДВС знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа
Миколаївського районного суду
Миколаївської області, виданого 19
жовтня 2012 року про стягнення солідарно
з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ
«ПУМБ» заборгованість за кредитним
договором № 6441648 від 11 червня 2008 року та
договором поруки № 6520193 від того ж
числа в сумі 1 793 869 грн. 80 коп., судового
збору в розмірі 1700 грн. та 120 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а всього 1 795 689 грн. 80
коп. За вказаним виконавчим листом було
відкрито виконавче провадження. Згідно
довідки Миколаївського бюро технічної
інвентаризації за боржником ОСОБА_4
зареєстровано право власності на
нерухоме майно, а саме нежитлове
приміщення підвалу за адресою: АДРЕСА_1,
що знаходиться в іпотеці ПАТ «ПУМБ».

Посилаючись на вищезазначене, ст. ст. 11,
36 Закону України «Про виконавче
провадження» та п. 4.5.9 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02 квітня
2012 року № 512/5, державний виконавець
просив подання задовольнити змінивши
спосіб виконання рішення
Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 29 травня 2012
року встановивши способом задоволення
вимог стягувача звернення стягнення на
нежитлове приміщення вказаного
підвалу.

Ухвалою Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 07 травня 2014
року змінено спосіб виконання рішення
Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 19 жовтня 2012
року. Звернуто стягнення на предмет
іпотеки, згідно договору іпотеки № 6441717
від 11 червня 2008 року шляхом проведення
прилюдних торгів з початковою ціною не
нижчою 2 815 900 грн. щодо нежитлового
приміщення підвалу за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ПАТ «ПУМБ»
просить ухвалу суду змінити та
постановити нову ухвалу, зазначивши
про визначення вартості іпотечного
майна ПАТ «ПУМБ» шляхом проведення
оцінки в рамках виконавчого
провадження. На думку апелянта, ухвала
суду є суперечливою та такою, що
обмежує права та інтереси ПАТ «ПУМБ» як
іпотекодержателя. Крім того, дана
ухвала постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника банку та представника
боржника, дослідивши надані докази та
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали місцевого суду
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.

Задовольняючи подання відділу ДВС, суд
першої інстанції виходив із положень
ст. 36 Закону України «Про виконавче
провадження» та вимог ст. 373 ЦПК
України, згідно з якими за наявності
обставин, що утруднюють виконання
рішень, суд може змінити чи встановити
спосіб та порядок їх виконання.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду.

Так, відповідно до положення ст. 373 ЦІІК
України за наявності обставин, що
утруднюють виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, розглядає питання про
відстрочку або розстрочку виконання,
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання рішення і у
виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Аналогічне положення міститься у ч. 1
ст. 36 Закону України «Про виконавче
провадження».

Під зміною способу виконання рішення
слід розуміти прийняття судом нових
заходів для реалізації рішення в разі
неможливості його виконання у порядку
і способом, раніше встановленими.

При цьому, розглядаючи заяву про зміну
способу виконання рішення, суд не
вправі змінювати зміст рішення або
його суть.

У разі, якщо за судовим рішенням із
відповідача стягнуто кредитну
заборгованість, то в порядку ст. 373 ЦПК
України суд не може змінити спосіб
виконання такого рішення на звернення
стягнення на предмет іпотеки, оскільки
виконання рішення суду про стягнення
заборгованості відповідно до ЗУ від 21
квітня 1999 року № 606 - ХІV «Про виконавче
провадження» має виконуватись за
рахунок усього майна, що належить
боржнику (п. 45 постанови Пленуму ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних
правовідносин»).

Таким чином, подання старшого
державного виконавця про зміну способу
виконання рішення суду шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, замість виконання рішення
суду про стягнення заборгованості за
кредитним договором є безпідставним, а
висновок суду про задоволення цього
падання, є помилковим.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що ухвала суду підлягає
скасуванню, як незаконна, з ухваленням
нового судового рішення про відмову в
задоволенні подання державного
виконавця.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний банк»
задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 07 травня 2014
року скасувати та постановити нову
ухвалу.

В задоволенні подання старшого
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про зміну способу виконання
рішення суду, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ
протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді