РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
________________________________________________________________________
_____________________________________________________
Справа № 327/133/14-ц
Провадження № 2/327/56/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2014 року
смт
Розівка

Розівський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання
Перишкіній Г.В.,

за відсутності осіб, які повинні
брати участь у справі,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі Розівського
районного суду Запорізької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на ? частку земельної ділянки
в порядку спадкування за законом, треті
особи без самостійних вимог:
Реєстраційна служба Розівського
районного управління юстиції
Запорізької області, Розівська районна
державна нотаріальна контора
Запорізької області, -

В С Т А Н О В И В :

22 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із вищезазначеним позовом, в якому
вказала, що 05 липня 1999 року її дідові
ОСОБА_3 було видано державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку НОМЕР_1 площею 6,97 га, яка
розташована на території Розівської
селищної ради Розівського району
Запорізької області та призначена для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер та після
його смерті залишилося спадкове майно
у вигляді вищезазначеної земельної
ділянки та житлового будинку АДРЕСА_1
Розівського району Запорізької
області. Позивач ОСОБА_1 у
встановленому законом порядку
звернулась до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, яка відкрилася
після смерті діда, але нотаріус
відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а
саме у видачі свідоцтва про право на
спадщину на вказану земельну ділянку,
посилаючись на відсутність
правовстановлюючого документа на ім'я
спадкодавця, а саме, державного акту на
право приватної власності на спірну
земельну ділянку, який за життя
померлим ОСОБА_3 було втрачено.
Посилаючись на відсутність можливості
отримати дублікат державного акту,
позивач ОСОБА_1 прохає суд визнати за
нею право власності на ? частку спірної
земельної ділянки в порядку
спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 у відповідній
письмовій заяві, поданій до суду,
вказала про те, що вона підтримує
заявлені вимоги по тих підставах, які
нею були викладені в позові, просила
задовольнити її вимоги у повному
обсязі (а.с.35).

Відповідач ОСОБА_2 письмово повідомив
судові про те, що ним визнаються вимоги
та обставини, зазначені у позовній
заяві, та він не заперечує проти
задоволення позову (а.с.36).

Представники третіх осіб без
самостійних вимог - головний
спеціаліст Реєстраційної служби
Розівського районного управління
юстиції Запорізької області Сидоренко
О.О. та завідувач Розівської державної
нотаріальної контори Запорізької
області Мацків Т.М. у письмових заявах,
поданих до суду, не заперечували проти
задоволення вимоги позивача ОСОБА_1
(а.с.38,40).

Відповідно до ч.4 ст.130 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст.174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

За таких обставин, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

У судове засідання особи, які беруть
участь у справі, не з'явились, про дату,
час та місце розгляду справи були
повідомлені судом належним чином
(а.с.25-28). Вищезазначені особи до суду
подали заяви з проханням слухати
справу без їх участі (а.с.35,36,38,40).

Виходячи з наведеного, а також положень
ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні судового засідання за
відсутності осіб, які повинні брати
участь у справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось
через неявку у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі.

Суд, з'ясувавши позицію сторін у справі,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, надавши їм належну оцінку,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини
у справі та відповідні їм
правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_1)
народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м
Запоріжжя Запорізької області, про що в
Книзі реєстрації актів про народження
зроблено відповідний запис № 493 від 05
березня 1974 року. Батьком позивача є
ОСОБА_6, а дідом - ОСОБА_3 (а.с.7-13).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 31 січня
2014 року Розівською державною
нотаріальної конторою Запорізької
області, реєстровий №164, позивач
ОСОБА_1, батько якої помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року, разом з рідним дядьком - ОСОБА_2 в
рівних частках (по ? частці за кожним)
успадкувала житловий будинок АДРЕСА_1 в
смт. Розівка Розівського району
Запорізької області, який належав
померлому діду позивача ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право
власності, виданого виконкомом
Розівської селищної ради народних
депутатів трудящих Розівського району
запорізької області 16 липня 1962 року,
зареєстрованого Бердянським
міжміським бюро технічної
інвентаризації 16 липня 1962 року у
реєстровій книзі № 3 під №8 (а.с.5,6).

05 липня 1999 року на підставі рішення
Розівської селищної ради народних
депутатів Розівського району
Запорізької області від 24 лютого 1999
року № 39 ОСОБА_3 було видано державний
акт серії І-ЗП №032875 на право приватної
власності на землю та передано йому у
власність земельну ділянку НОМЕР_1
площею 6,97 гектарів, що розташована на
території Розівської селищної ради
Розівського району Запорізької
області та призначена для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. Державний акт
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 435 (а.с.16).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в смт.
Розівка Розівського району
Запорізької області, про що в складено
відповідний актовий запис №40 від 12
липня 2013 року. Вказані відомості
підтверджуються свідоцтвом про його
смерть серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру та листа завідувача
Розівської державної нотаріальної
контори Запорізької області
встановлено, що після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 Розівською
державною нотаріальною конторою
Запорізької області 26 листопада 2013
року заведена спадкова справа № 103/2013
за номером у спадковому реєстрі 55371238 за
заявою онуки та сина померлого - ОСОБА_1
та ОСОБА_2 відповідно, які є його
спадкоємцями за законом. Онука
померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 відмовилась
від прийняття спадщини. В матеріалах
спадкової справи відсутні дані про
усунення спадкоємців померлого від
права на спадкування. Інші особи з
заявами про прийняття спадщини або про
відмову від прийняття спадщини до
нотаріальної контори не зверталися
(а.с.32,34).

Постановою державного нотаріуса від 01
червня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на земельну ділянку,
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території Розівської
селищної ради Розівського району
Запорізької області, яка залишилась
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_3. Державний нотаріус роз'яснив,
що ОСОБА_1 може отримати свідоцтво про
право на спадщину на вищевказану
земельну ділянку лише за умови надання
правовстановлюючого документа на
спірну земельну ділянку на ім'я
спадкодавця (а.с.15).

Згідно з ч.1 ст.1297 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Частиною 1 ст.182 ЦК України передбачено,
що право власності та інші речові права
на нерухомі речі, обтяження цих прав,
їх виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

З повідомлення відділу Державного
земельного агентства у Куйбишевському
районі Запорізької області
встановлено, що померлому ОСОБА_3
згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії I-ЗП
№ 032875, виданого 05 липня 1999 року,
належить земельна ділянка площею 6,97
гектарів, розташована на території
Розівської селищної ради Запорізької
області, кадастровий номер
:02:001:0027. Зазначений державний акт
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 435 (а.с.14,16).

З матеріалів справи вбачається, що
померлим ОСОБА_3 за життя було втрачено
оригінал державного акту серії I-ЗП №
032875 на право приватної власності на
землю.

Разом з тим, виготовлення, видача та
реєстрація державних актів
(дублікатів) з 01 січня 2013 року не
передбачена.

Згідно статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України
визначено, що право власності на землю
(земельну ділянку) набувається і
здійснюється відповідно до закону.

За правилами частини 1 ст.125, ст.126
Земельного кодексу України (далі - ЗК
України) право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документу,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Як встановлено з матеріалів справи,
батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6, який є
сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Разом з тим, суд враховує те, що
свідоцтво про право на спадщину - це
процесуальний нотаріальний документ,
який посвідчує перехід права власності
на майно спадкодавця до спадкоємців.

За таких обставин, неможливість
отримання дубліката державного акта
замість втраченого не позбавляє
спадкоємця ОСОБА_1 права на спадщину.

Встановлені обставини у справі сторони
визнали, їх не оспорювали, а тому згідно
з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не
підлягають доказуванню.

Беручи до уваги те, що у ОСОБА_1 виникли
труднощі із оформленням в
установленому законом порядку свого
права на спадщину після смерті діда
ОСОБА_3, суд прийшов до висновку
наявність підстав для задоволення
позову.

Визнання відповідачем ОСОБА_2
пред'явленого до нього позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Питання про розподіл судових витрат
позивачем ОСОБА_1 не порушувалось.

Керуючись стст.182,373,1216,1218,1266,1297 ЦК
України, стст.125,126 ЗК України, стст.10,11,60,
88,130,174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на ? частку земельної
ділянки в порядку спадкування за
законом, треті особи без самостійних
вимог: Реєстраційна служба Розівського
районного управління юстиції
Запорізької області, Розівська районна
державна нотаріальна контора
Запорізької області, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Запоріжжя
Запорізької області, в порядку
спадкування за законом право власності
на спадкове майно - ? частку земельної
ділянки НОМЕР_1 площею 6,97 гектарів,
кадастровий номер :02:001:0027,
розташованої на території Розівської
селищної ради Розівського району
Запорізької області та призначеної для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що залишилась після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 та належала
йому на підставі державного акта на
право приватної власності на землю
серії І-ЗП №032875, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
власності на землю за №435 від 05 липня 1999
року.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляцій скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Розівський районний
суд Запорізької області шляхом подання
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
10-денного строку з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: Т.М.
Кущ

16.06.2014