АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6294/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/174/14
Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т. В.
Доповідач Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 18 листопада 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересня 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що 05 травня 2013 року
близько 00 год. 15 хв. в с. Погарщина
Лохвицького району Полтавської
області ОСОБА_1, керуючи автомобілем
ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1, з перевищенням
встановленої швидкості (близько 100
км/год.) по зустрічній смузі руху без
ввімкненого світла в темну пору доби,
здійснив наїзд на нього та ОСОБА_3 З
місця дорожньо-транспортної пригоди
відповідач зник, не надавши будь-якої
допомоги, та тільки через 12 годин був
розшуканий працівниками Лохвицького
РВ. Ушкоджений автомобіль відповідача
було вилучено та поміщено на
штрафмайданчик. Позивач також
вказував, що внаслідок ДТП отримав
чисельні ушкодження здоров'я у вигляді
політравми. Від отриманих тілесних
ушкоджень перебував на стаціонарному
лікуванні в Лохвицькій центральній
районній лікарні з 05 травня року по 08
травня 2013 року. Після 08 травня 2013 року
лікарями Полтавської швидкої допомоги
був доставлений для подальшого
стаціонарного лікування та
хірургічного втручання до
ортопедично-травматологічного
відділення Полтавської обласної
клінічної лікарні ім.. Скліфосовського,
де перебував по 27.05.2013 року. В даному
медичному закладі йому було проведено
дві хірургічні операції, що потягло за
собою матеріальні затрати в загальній
сумі 11 116 грн. 59 коп. та значні моральні
страждання. Відповідач 08 травня 2013 року
у рахунок відшкодування шкоди передав
його батькові ОСОБА_5 1 000 доларів США, що
еквівалентно 8 137 грн. 47 коп.
Невідшкодованою залишилася
матеріальна шкода в розмірі 2 979 грн. 12
коп.

Ухвалою Київського районного
суду м. Полтави від 28 жовтня 2013 року
позовну заяву ОСОБА_2 в частині
позовних вимог про стягнення моральної
шкоди та матеріальної шкоди в розмірі 5
100 грн. залишено без розгляду.

Остаточно просив стягнути з ОСОБА_1 на
його користь 2 979 грн. 12 коп., завданої
матеріальної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 18 листопада 2013 року
вказаний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 275
грн. 17 коп., завданої шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 229
грн. 40 коп. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, з тих підстав, що позивач не
довів факту ДТП та відсутність
непереборної сили, передбаченої п. 5 ст.
1187 ЦК України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апелянта, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення за наступних
підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, 05
травня 2013 року близько 00 год. 15 хв. в с.
Погарщина Лохвицького району
Полтавської області за участю сторін у
справі сталася дорожньо-транспортна
пригода, внаслідок якої ОСОБА_2 отримав
ушкодження здоров'я у вигляді
політравми: закритий уламчастий
перелом середньої ланки правого стегна
за зміщенням уламків перелому,
травматичний розрив лівого
ключично-акраміального зчленування,
закритий підголовчатий перелом IV-ї
плеснової кістки правої ступні,
відкритий перелом основної фаланги ІІІ
пальця ступні, множинні забивні рани
мозку, голови, обличчя, правої ступні,
струс головного мозку,
астено-невротичний синдром,
астигматологія сітківки ока, відкритий
перелом правої ступні.

Володільцем автомобіля ВАЗ - 2108, д.н.з.
НОМЕР_1 є відповідач ОСОБА_1

Згідно розписки від 08 травня 2013 року
ОСОБА_5 - батько позивача отримав від
ОСОБА_1 1 000 доларів США в рахунок
лікування ОСОБА_2, внаслідок ДТП.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач, як власник джерела
підвищеної небезпеки, яким заподіяна
шкода позивачу, несе відповідальність
по відшкодуванню такої шкоди, а
підстави для звільнення його щодо
відшкодування шкоди, передбачені ч. 5
ст. 1187 ЦК України відсутні.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з таким висновком місцевого
суду виходячи з наступного.

Згідно повідомлення слідчого СВ
Лохвицького РВ УМВС України в
Полтавській області за № 5269 від 16.10.2013
року, в провадженні Лохвицького РВ УМВС
України в Полтавській області
знаходяться матеріали кримінального
провадження № 0000223 за такими
обставинами: 05.05.2013 року близько 01.00 год.
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 із пасажиром ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_3, керуючи мопедом
іноземного виробництва по пров.
Перемоги в с. Погарщина Лохвицького
району Полтавської області здійснив
виїзд на зустрічну смугу, в результаті
чого відбулося зіткнення із
автомобілем ВАЗ - 2108, д.н.з. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
результаті чого ОСОБА_2 та ОСОБА_3
отримали тілесні ушкодження (а.с. 84).

При цьому, постановою слідчого СВ
Лохвицького РВ УМВС України в
Полтавській області від 28 листопада 2013
року відмовлено в задоволенні заяви
ОСОБА_2 про залучення до кримінального
провадження за № 0000223 як
потерпілого, з тих підстав, що на даний
час не виконанні призначені експертизи
з приводу встановлення об'єктивних
даних щодо механізму вчинення ДТП, тому
встановити, що ОСОБА_2 не порушував
Правила дорожнього руху і тим самим з
власної необережності отримав
середньої тяжкості тілесні ушкодження,
не представляються можливим (а.с. 132).

За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
власником (володільцем) цього джерела.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
осіб, які цю діяльність здійснюють, та
інших осіб.

Відповідно до Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001
року (зі змінами та доповненнями),
транспортний засіб - пристрій,
призначений для перевезення людей і
(або) вантажу, а також встановленого на
ньому спеціального обладнання чи
механізмів.

В свою чергу, у вказаних Правилах
дорожнього руху наведено визначення
мопеда як двоколіснного транспортного
засобу, що має двигун з робочим об'ємом
до 50 куб. см або електродвигун
потужністю до 4 кВт.

Звідси, колегія суддів приходить до
переконання, що дорожньо-транспортна
пригода, яка сталася 05 травня 2013 року в
с. Погарщина Лохвицького району
Полтавської області за участю сторін у
справі є наслідком взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки ( мопеда та
автомобіля).

Так, згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме:

· шкода, завдана одній особі з вини
іншої особи, відшкодовується винною
особою;

· за наявності вини лише особи,
якій завдано шкоди, вона їй не
відшкодовується;

· за наявності вини всіх осіб,
діяльністю яких було завдано шкоди,
розмір відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, у разі заподіяння шкоди
взаємодією кількох транспортних
засобів, шкода відшкодовується на
загальних підставах, тобто з
урахуванням вини. Отже, за цих обставин
обов'язок відшкодування шкоди
покладається на того володільця
джерела підвищеної небезпеки, з вини
якого заподіяно шкоду. Якщо винні
обидва володільця джерел підвищеної
небезпеки, шкода відшкодовується
кожним з них залежно від ступеня вини
кожного.

З викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 в
дорожньо-транспортній пригоді на час
розгляду справи місцевим судом не була
доведена, оскільки її обставини
встановлюються Лохвицьким РВ УМВС
України в Полтавській області, тому
підстав для стягнення з відповідача
матеріальної шкоди у суду першої
інстанції не було, а відтак висновок
суду є передчасним.

Оскільки неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права призвело до
неправильного вирішення справи, то
відповідно до ст.. 309 ЦПК України судове
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. п.
1, 4 ч.1 ст. 309, 314, 317, 319 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 18 листопада 2013 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/О.О.
Панченко

Судді: /підпис/ О.І. Обідіна
/підпис/ О.В. Прядкіна

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області
_____________ О.О. Панченко