Справа № 473/2531/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області у складі :

головуючої - судді Висоцької
Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вознесенська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади міста
Вознесенська в особі Вознесенської
міської ради про визнання права
власності на земельну ділянку,

В С Т
А Н О В И В :

05.06.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до територіальної
громади міста Вознесенська в особі
Вознесенської міської ради про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку, а саме на земельну
ділянку площею 0,1000 га., надану для
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1 в місті Вознесенськ
Миколаївської області.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує
тим, що вона 05.08.1993 року по договору
дарування отримала від своєї бабусі
ОСОБА_2 у власність житловий будинок
АДРЕСА_1 в місті Вознесенськ
Миколаївської області. Після
оформлення договору дарування
переоформлення земельної ділянки не
здійснили, тому вона залишилась
оформлена за ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Оскільки інших
спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає,
просила суд визнати за нею право
власності на вказану земельну ділянку.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, суду надала заяву про
розгляд справи без її участі, позовні
вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, від міського
голови Луков В.Д надійшла до суду заяву
про розгляд справи без його участі,
позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши матеріали
справи у межах заявлених позовних
вимог та на підставі наданих сторонами
доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України,
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до договору дарування від
05.08.1993 року ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1
прийняла у дар цілий житловий будинок
з господарчими та побутовими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в м.
Вознесенськ Миколаївської області.
Даний договір був посвідчений
державним нотаріусом Першої
Вознесенської державної нотаріальної
контори Омельчук І.М. та
зареєстрований у КП "Вознесенське МБТІ
17.08.1993 року за № 3738( а.с.5-6).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в
м. Вознесенськ, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від
21.11.2006 року (а.с.8).

Відповідно до витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки відділу
управління Держземагенства у
Вознесенському районі Миколаївської
області та Державного акту на право
приватної власності на землю право
власності на земельну ділянку надану
для обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1 в м. Вознесенськ Миколаївської
області належить ОСОБА_2 (а.с.7-12).

Відповідно до чинної на час
укладення правочину редакції ст. 30 ЗК
України (1990 року) при переході права
власності на будівлю і споруду разом з
цими об'єктами переходить у розмірах,
передбачених статтею 67 цього Кодексу, і
право власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення і, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження -
будівлі та споруди.

Що також узгоджується з п.п. «ґ» п. 18
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» (зі змінами та
доповненнями, внесеними постановою №2
від 19 березня 2010 року).

Згідно зазначеної постанови при
переході права власності на будівлі та
споруди за цивільно-правовими угодами,
укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з
положеннями чинної до цієї дати статті
30 ЗК України до набувача від
відчужувача переходить належне йому
право власності або право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані будівлі та споруди, якщо
інше не передбачалося у договорі
відчуження.

Суд також враховує, що спадкоємці
попереднього власника будинку та
спірного майна відсутні, а відповідач
не заявив своїх прав та жодних вимог
щодо земельної ділянки, навпаки позов
визнав.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими, а
цивільне право позивача підлягає
захисту шляхом визнання його власником
спірного майна у порядку та розмірі,
передбаченому ст. 40, п. «г» ч. 1 ст. 121 ЗК
України.

Зважаючи на викладене суд вважає, що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 10,11,209,212,213,214,215 ЦПК
України, суд -

В И
Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
територіальної громади міста
Вознесенська в особі Вознесенської
міської ради Миколаївської області про
визнання права власності на земельну
ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на земельну ділянку площею 0,100 га.,
надану для обслуговування житлового
будинку АДРЕСА_1 в місті Вознесенськ
Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через місьскрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя:
Висоцька Г.А.