Справа № 404/5385/14-ц
Номер провадження 6/404/323/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді :
Бершадської О.В.

при секретарі:

Вітохіній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Кіровоградського районного управління
юстиції Родченкова В.В. про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Кіровоградського районного управління
юстиції Родченков В.В. звернувся до
суду з поданням, погодженим з
начальником відділу, про встановлення
тимчасового обмеження права виїзду за
межі України ОСОБА_2, до виконання
зобов"язань за рішенням. Просив
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, який мешкає по
АДРЕСА_1 доручити здійснити органам
державної прикордонної служби. Подання
мотивує тим, що у відділі знаходиться
виконавчий лист №2-390/549/13 від 09.12.2003
року, виданий Кіровоградським
районним судом Кіровоградської
області про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ТОВ "УніКредит Лізинг" боргу в
розмірі -210 329,49 грн. Будь-які
підтвердження щодо сплати боргу за
вказаним рішенням суду боржником не
надані. На виклики та попередження
державного виконавця не реагує. Тому,
боржник ухиляється від сплати боргових
зобов"язань протягом тривалого часу та
самостійно не виконує рішення суду. В
судове засідання державний виконавець
не з"явився, повідомлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
України, сторони про час та місце
розгляду подання не повідомлялись.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 09 грудня 2013 року
Кіровоградським районним судом
Кіровоградської області видано
виконавчий лист №390/1880/13-ц (номер
провадження №2/390/549/13) по справі за
позовом ТОВ "УніКредит Лізинг" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором фінансового лізингу.

Закон України «Про порядок виїзду
з України і в"їзду в Україну громадян
України», від 21 січня 1994 року, регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в"їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв"язання спорів
у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону
передбачено як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон наявність невиконаних
зобовязань, але лише до моменту
виконання зобовязань, або забезпечення
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» №606-ХІV від
21.04.1999 року, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає необхідним відмовити у його
задоволенні, оскільки в матеріалах
подання відсутні належні докази щодо
вжиття державним виконавцем заходів
примусового виконання виконавчого
листа №390/1880/13-ц (номер провадження
№2/390/549/13), встановлених Законом України
«Про виконавче провадження», докази
щодо ухилення боржника від виконання
своїх боргових зобов"язань, відомості
щодо обізнаності останнього про
наявність відкритого виконавчого
провадження та строками його
добровільного виконання. До того ж, про
направлення до суду подання щодо
тимчасового обмеження у праві виїзду
державний виконавець повинен
повідомити боржника, про що докази
також відсутні в матеріалах подання.

Також, державним виконавцем не
надано суду доказів того, що у боржника
є закордонний паспорт.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним
з найсуворіших заходів, що сприяє
примусовому виконанню судових рішень,
так як пов'язаний з обмеженням
конституційного права людини на вільне
пересування та вибір місця проживання.

В зв'язку з вищезазначеним, суд
дійшов висновку про необґрунтованість
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 6 Закону України №3857-ХІІ
«Про порядок виїзду і в" їзду в
Україну громадян України» від 21.01.1994
року, ст. ст. 293, 377-1 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
районного управління юстиції
Родченкова В.В. про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України-
відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда О. В. Бершадська