Справа № 413/7410/13-ц
Провадження № 2/413/122/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 квітня 2014 року
м. Красний Луч

Краснолуцький міський суд Луганської
області

у складі: головуючого судді
Бичкова І. Г.,

при секретарі
Костенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Красний Луч
Луганської області цивільну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи
" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
і в його обґрунтування вказав про те,
що 04.11.2008 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«ПростоФінанс» (первинний кредитор) та
фізична особа - громадянин України,
яким є ОСОБА_1, уклали кредитний договір
№ 5. Відповідно до умов
вищевказаного кредитного договору,
кредитор зобов`язується надати
відповідачеві кредит у сумі 73686,50 грн.
Відповідно до умов кредитного договору
відповідач зобов`язується в порядку та
на умовах, що визначені кредитним
договором повертати кредит,
виплачувати проценти за користування
кредитом, сплачувати неустойки та інші
передбачені платежі в сумі, строки та
на умовах, що передбачені кредитним
договором та додатком № 1 до нього -
графіком платежів.

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс»
та ТОВ «Кредитні ініціативи» було
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю, відповідно до
якого ТОВ «Кредитні ініціативи»
зобов`язувалося передати грошові кошти
в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а
ТОВ «ПростоФінанс» зобов`язувалось
відступити ТОВ «Кредитні ініціативи»
свої права грошових вимог до боржників
за кредитними договорами, перелік яких
міститься в додатку №1 до договору
відступлення. Таким чином, Товариством
з Обмеженою Відповідальністю
«ПростоФінанс» було відступлено право
грошової вимоги за кредитним договором
№ 25 від 04.11.2008 року Товариству з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи». Відповідно до зазначеного
договору, сторони свої зобов`язання
повністю виконали - ТОВ «Кредитні
ініціативи» передало грошові кошти, а
ТОВ «ПростоФінанс» відступило свої
права грошової вимоги до боржників за
кредитними договорами, перелік яких
міститься в додатку №1 договору
відступлення.

Відповідно до ч.1 ст. 1077 Цивільного
кодексу України, за договором
факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов`язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов`язується
відступати факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника). Клієнт може відступити
факторові свою грошову вимогу до
боржника з метою забезпечення
виконання зобов`язання клієнта перед
фактором.

Відповідно до ст. 1078 Цивільного
кодексу України, предметом договору
факторингу може бути право грошової
вимоги, строк платежу за якою настав
(наявна вимога), а також право вимоги,
яке виникне в майбутньому (майбутня
вимога). Майбутня вимога вважається
переданою фактору з дня виникнення
права вимоги до боржника.

Відповідно до ст. 1080 Цивільного
кодексу України, договір факторингу є
дійсним незалежно від наявності
домовленості між клієнтом та боржником
про заборону відступлення права
грошової вимоги або його обмеження. У
цьому разі клієнт не звільняється від
зобов`язань або відповідальності перед
боржником у зв`язку із порушенням
клієнтом умови про заборону або
обмеження відступлення права грошової
вимоги.

Відповідно до ст. 1084 Цивільного
кодексу України, якщо відповідно до
умов договору факторингу фінансування
клієнта здійснюється шляхом купівлі у
нього фактором права грошової вимоги,
фактор набуває права на всі суми, які
він одержить від боржника на виконання
вимоги.

Відповідно до ст. 514 Цивільного
кодексу України, до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 Цивільного
кодексу України, заміна кредитора у
зобов`язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Первинний кредитор свої
зобов`язання за кредитним договором
виконав, надавши відповідачеві кредит
у сумі 73686,50 грн., що підтверджуються
платіжним дорученням про
перерахування коштів відповідно до
заяви відповідача.

Відповідно до умов кредитного та
договору відступлення позивач вправі
вимагати дострокове погашення кредиту
у разі невиконання чи неналежного
виконання відповідачем умов
кредитного договору.

У порушення умов кредитного
договору відповідач свої зобов`язання
належним чином не виконав, в результаті
чого станом на 10.09.2013 року має
прострочену заборгованість за
кредитом - 64907,63 грн., по відсотках - 24655,64
грн. та комісії - 2886,68 грн.

Відповідно до умов кредитного
договору у разі невиконання або
неналежного виконання відповідачем
будь-яких зобов`язань, прийнятих на
себе згідно умов кредитного договору, в
тому числі щодо сплати щомісячних
платежів згідно умов кредитного
договору незалежно від настання
кінцевого терміну повернення кредиту,
позивач має право вимагати дострокове
погашення заборгованості, в тому числі
суми кредиту (або її відповідної
частини) та/або процентів за
користування кредитом, та/або комісії
за надання кредиту, та/або комісії за
управління кредитом, та/або суми
неустойки чи інших грошових
зобов`язань за кредитним договором.

Для захисту своїх кредиторських
прав, на виконання умов кредитного
договору відповідачу була направлена
письмова вимога про дострокове
повернення кредиту, але на дату подання
позовної заяви вимога не виконана.

Відповідно до положень кредитного
договору кредитодавець має право
вимагати задоволення позичальником
вимоги про дострокову сплату
заборгованості в судовому порядку.

Таким чином, зважаючи на
невиконання відповідачем зобов`язання
стосовно умов повернення кредиту,
позивач вправі вимагати стягнення з
відповідача заборгованість по кредиту,
заборгованість за відсотками та
комісією, неустойку за невиконання
умов договору (штраф).

Тому позивач змушений звернутися
до суду і просить стягнути з
відповідача на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи», ЄДРПОУ - 35326353, р/р - 2001,
місцезнаходження: 07400, Київська обл., м.
Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14
заборгованість у розмірі - 92449,95 грн., а
також витрати по сплаті судового збору
у сумі - 924,49 грн.

17.04.2014 року до канцелярії
Краснолуцького міського суду
Луганської області від відповідача
надійшло заперечення на позов, у якому
відповідач вказав про те, що в
провадженні Краснолуцького міського
суду Луганської області знаходиться
цивільна справа за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю "Кредитні
ініціативи " до нього про стягнення
заборгованості в розмірі 92449,95 грн.
Відповідач, з урахуванням раніше
наданих письмових пояснень, вважає
зазначити наступне. Пунктом 1.1
кредитного договору передбачено,
зокрема, що кредитодавець
зобов»язується надати позичальнику, а
позичальник зобов»язується прийняти
та належним чином використати і
повернути кредитодавцю кредит у сумі
73686,50 грн. Так, протягом дії кредитного
договору відповідач сплатив на користь
позивача 36689,34 грн. (без урахування
авансового платежу у розмірі 8360 грн.),
що підтверджується відповідними
квитанціями банку.

Пунктом 7.2 кредитного договору
встановлено, що у випадках невиконання,
або неналежного виконання
позичальником грошових зобов»язань
щодо сплати щомісячних платежів,
згідно з умовами договору,
кредитодавець має право вимагати від
позичальника сплати неустойки (штрафу)
у розмірі 20 % від повної суми
щомісячного платежу. Однак, протягом
дії договору відповідач не отримував
жодних вимог про сплату неустойки
(штрафу). Отже, позивач не мав права
самостійно за рахунок отриманих від
відповідача коштів погашати
нараховані штрафні санкції, адже п.7.2.
договору передбачено лише право
вимагати сплати неустойки у вигляді
штрафу, а не право самостійного
нарахування неустойки та фактичного її
включення до щомісячного платежу без
попереднього направлення відповідачу
вимоги про сплату неустойки. За таких
умов, відповідач вважає, що позивачем
невірно розрахована сума позову, та
вважає за необхідне зазначити, що з
заявлених до стягнення 92449,95 грн. він
визнає 36997,16 грн. заборгованості за
кредитом тому, що 36689,34 грн. з 73686,50 грн.
було сплачено. Отже, з заявлених до
стягнення 92449,95 грн. позивач визнає 36997,16
грн. Однак, відповідач через скрутне
фінансове становище не має можливості
сплатити зазначену суму коштів, у
зв»язку з цим вимушений просити суду
одночасно з прийняттям рішення по
вказаній справі розстрочити виконання
рішення по вказаній справі на 18 місяців
шляхом стягнення з відповідача 36997,16
грн. рівновеликими частинами по 2055,40
грн. щомісяця. Відповідач просить суд
вимоги позивача задовольнити частково
- в сумі 36997,16 грн. В іншій частині вимог
відмовити. Розстрочити виконання
рішення суду на 18 місяців шляхом
стягнення з відповідача 36997,16 грн.
рівновеликими частинами по 2055,40 грн.
щомісяця.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі. Просив стягнути з відповідача
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», ЄДРПОУ - 35326353, р/р - 2001,
місцезнаходження: 07400, Київська обл., м.
Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14,
заборгованість у розмірі - 92449,95 грн., а
також витрати по сплаті судового збору
у сумі - 924,49 грн.

Відтак суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи у
відсутність представника позивача, що
у повній мірі узгоджується та не
суперечить положенням ч.2 ст. 158 ЦПК
України.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутність. Позовні
вимоги визнав частково - в сумі 36997,16
грн. Просив розстрочити суму боргу на 18
місяців у зв»язку з тяжким
матеріальним становищем, вкрай
незадовільним станом здоров»я,
находженням на його утриманні хворої
матері.

Відтак суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи у
відсутність відповідача, що у повній
мірі узгоджується та не суперечить
положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування
судового засідання технічним засобом
здійснює секретар судового засідання
або за розпорядженням головуючого
інший працівник апарату суду. У разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, встановивши такі юридичні
факти та відповідні їм правовідносини,
дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.11.2008 року
товариство з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс»
(первинний кредитор) та фізична особа -
громадянин України, яким є ОСОБА_1,
уклали кредитний договір № 5.
Відповідно до умов вищевказаного
кредитного договору, кредитор
зобов`язується надати відповідачеві
кредит у сумі 73686,50 грн. Відповідно до
умов кредитного договору відповідач
зобов`язується в порядку та на умовах,
що визначені кредитним договором
повертати кредит, виплачувати проценти
за користування кредитом, сплачувати
неустойки та інші передбачені платежі
в сумі, строки та на умовах, що
передбачені кредитним договором та
додатком № 1 до нього - графіком
платежів.

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс»
та ТОВ «Кредитні ініціативи» було
укладено договір купівлі продажу
кредитного портфелю, відповідно до
якого ТОВ «Кредитні ініціативи»
зобов`язувалося передати грошові кошти
в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а
ТОВ «ПростоФінанс» зобов`язувалось
відступити ТОВ «Кредитні ініціативи»
свої права грошових вимог до боржників
за кредитними договорами, перелік яких
міститься в додатку №1 до договору
відступлення. Таким чином, Товариством
з Обмеженою Відповідальністю
«ПростоФінанс» було відступлено право
грошової вимоги за кредитним договором
№ 25 від 04.11.2008 року Товариству з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи». Відповідно до зазначеного
договору, сторони свої зобов`язання
повністю виконали - ТОВ «Кредитні
ініціативи» передало грошові кошти, а
ТОВ «ПростоФінанс» відступило свої
права грошової вимоги до боржників за
кредитними договорами, перелік яких
міститься в додатку №1 договору
відступлення.

Первинний кредитор свої
зобов`язання за кредитним договором
виконав, надавши відповідачеві кредит
у сумі 73686,50 грн., що підтверджуються
платіжним дорученням про
перерахування коштів відповідно до
заяви відповідача.

Відповідно до умов кредитного та
договору відступлення позивач вправі
вимагати дострокове погашення кредиту
у разі невиконання чи неналежного
виконання відповідачем умов
кредитного договору.

У порушення умов кредитного
договору відповідач свої зобов`язання
належним чином не виконав, в результаті
чого станом на 10.09.2013 року має
прострочену заборгованість за
кредитом - 64907,63 грн., по відсотках - 24655,64
грн. та комісії - 2886,68 грн.

Згідно довідки ПАТ «Альфа-Банк»
станом на 10.09.2013 року загальна сума, що
надійшла на рахунок погашення
кредитної заборгованості від ОСОБА_1 по
кредитному договору № 5 від 04.11.2008
року складає 36689,34 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст.530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст.625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Грошовим є зобов'язання, за яким
боржник зобов'язується сплатити
кредитору певну суму грошових коштів.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Пунктом 7.2. кредитного договору
встановлено, що у випадках невиконання,
або неналежного виконання
позичальником грошових зобов»язань
щодо сплати щомісячних платежів,
кредитодавець має право вимагати від
позичальника сплати неустойки (штрафу)
у розмірі 20% від повної суми
щомісячного платежу. Однак, протягом
дії договору відповідач не отримував
жодних вимог про сплату неустойки
(штрафу). Отже, позивач не мав права
самостійно за рахунок отриманих від
відповідача коштів погашати
нараховані штрафні санкції, адже п.7.2.
договору передбачено лише право
вимагати сплати неустойки у вигляді
штрафу, а не право самостійного
нарахування неустойки та фактичного її
включення до щомісячного платежу без
попереднього направлення відповідачу
вимоги про сплату неустойки.

За таких умов, суд вважає, що позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи
" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості підлягає частковому
задоволенню - в сумі 55760,61 грн., оскільки
36689,34 грн. з 92449,95 грн. відповідачем було
сплачено.

Згідно ст. 217 ЦПК України суд, який
ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочити виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.

Із змісту п. 45 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішення
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року,
вбачається, що розстрочка виконання
рішення суду може бути надана судом при
ухваленні самого рішення.

Із змісту п. 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» № 14 від
18.12.2009 року вбачається, що відповідно до
ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив
рішення, за клопотанням осіб, які
беруть участь у справі, може
забезпечити його виконання, про що
зазначає в резолютивній частині
рішення.

Із змісту п. 37 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» № 2 від 12.06.2009 року,
вбачається, що відповідно до ст. 217 ЦПК
України визначення порядку виконання
рішення суду, надання розстрочки
виконання зазначається безпосередньо
в рішенні суду при його ухваленні.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для часткового
задоволення позову, тому суд вважає
необхідним стягнути з ОСОБА_1 на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи"
заборгованість у розмірі - 55760,61 грн., а
також витрати по сплаті судового збору
у сумі - 557,61 грн., розстрочивши
виконання рішення суду на 12 місяців
шляхом стягнення з відповідача 55760,61
грн. рівновеликими частинами по 4646,72
грн. щомісяця.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 108, 524-526, 530, 554, 625, 1054 ЦК
України, ст. ст. 3, 15, 217, п. 20 ч. 1 ст. 293 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи"
ЄДРПОУ - 35326353, р/р - 2001,
місцезнаходження: 07400, Київська
область, м. Бровари, бульвар
Незалежності, буд. 14, заборгованість за
кредитним договором в розмірі 55760,61
грн., розстрочивши виконання рішення
суду на 12 місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи"
ЄДРПОУ - 35326353, р/р - 2001,
місцезнаходження: 07400, Київська
область, м. Бровари, бульвар
Незалежності, буд. 14,

витрати по сплаті судового збору в
розмірі 557,61 грн.

Рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Луганської області
через суд першої інстанції -
Краснолуцький міський суд Луганської
області, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Головуючий: