22-ц/775/926/2014(м)
Головуючий у 1-ій інстанції
Суддя - доповідач Ткаченко
У х в а л а

Іменем України

25 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого - Ткаченко
Т.Б.,

суддів -
Баркової Л.Л., Гаврилової Г.Л.

при секретарі -
Макаровій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі виділені
матеріали справи за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Перший Український
Міжнародний банк» на ухвалу Жовтневого
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 17 серпня 2010 року
про забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_2 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором
будівельного підряду,

В с т а н о в и л а :

Ухвалою Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
17 серпня 2010 року задоволено заяву
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4
про забезпечення позову.

В межах позовних вимог ОСОБА_2 - 14600 грн.
накладено арешт на автомобіль марки
«Шевролет» державний номерний знак
НОМЕР_4, зареєстрований за ОСОБА_3, 1972
року народження, ІПН НОМЕР_2, який
мешкає а АДРЕСА_1.

Ухвалу для виконання направлено до
Четвертої маріупольської державної
нотаріальної контори та до 2-го ВРЕР
м.Маріуполя при УДАІ ГУМВС України в
Донецькій області.

Задовольняючи заяву про забезпечення
позову, суд виходив з того, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи унеможливити виконання
рішення суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду про
забезпечення позову, особа, яка не
приймала участь у справі, публічне
акціонерне товариство «Перший
Український Міжнародний банк» (далі
ПАТ «ПУМБ» або Банк) в апеляційній
скарзі посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
відмовити позивачу у заяві про
забезпечення позову шляхом арешту
автомобіля Chevrolet Lacetti NF 193, НОМЕР_4.

Зокрема вказує, що прийняття заходів
забезпечення позову у вигляді
накладення арешту на автомобіль Chevrolet
Lacetti NF 193, НОМЕР_4, порушує права Банку як
заставодержателя, оскільки 23 лютого 2007
року між закритим акціонерним
товариством «Перший Український
Міжнародний банк» (далі ЗАТ «ПУМБ»)
(правонаступником прав та обов'язків
якого є ПАТ «ПУМБ») та ОСОБА_3 укладено
договір застави транспортного засобу
№ 5278757, предметом якого являється даний
автомобіль.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
апеляційний суд розглядає справу у
відсутності сторін, які належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, про що свідчить записи
в книзі телефонограм за №№ 1325, 1326. Із
заявою про відкладення розгляду справи
до суду не звернулись.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника ПАТ «ПУМБ»
Маштакова С.А., який просив апеляційну
скаргу задовольнити, ухвалу суду про
забезпечення позову скасувати,
відмовивши в задоволенні заяви,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а ухвала суду про
забезпечення позову - скасуванню, з
таких підстав.

Відповідно до ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону, а також змінює або
скасовує ухвалу суду першої інстанції
і постановляє ухвалу з цього питання,
якщо воно було вирішено судом першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права, або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановляючи ухвалу про накладення
арешту на автомобіль марки «Шевролет»,
державний номерний знак НОМЕР_4,
належний ОСОБА_3, суд відповідно до ст.151
ЦПК України, вжив заходи забезпечення
позову, оскільки невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду.

З таким висновком суду колегія суддів
не може погодитися в повному обсязі.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у
провадженні якого знаходиться справа,
заходів щодо охорони
матеріально-правових інтересів
позивача проти несумлінних дій
відповідача, який може сховати майно,
продати, знищити або знецінити його,
тощо. Підставою забезпечення позову є
обґрунтоване припущення заявника, що
невжиття заходів забезпечення може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно роз'яснень викладених у п.4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22 грудня
2006 року (далі Постанова), розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
а також відповідність виду
забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з
такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, у
серпні 2010 року ОСОБА_2 подано позовну
заяву до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 з вимогами про стягнення
заборгованості за невиконані роботи у
розмірі 14310,29 грн. (а.с.4-6).

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
21 жовтня 2010 року позовну заяву ОСОБА_2
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
договором будівельного підряду, з
урахуванням індексу інфляції та трьох
процентів річних від простроченої суми
задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
заборгованість за невиконані роботи у
розмірі 14310,29 грн., інфляційне
збільшення суми заборгованості за
період з 18.11.2009 року по 21.10.2010 року у
розмірі 1147,85 грн., три проценти річних
від простроченої суми за період з 19.11.2009
року по 21.10.2010 року у розмірі 397,66 грн.,
сплачений судовий збір у розмірі 170
грн., оплачені витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду судової справи у розмірі 120
грн., витрати, пов'язані з публікацією в
пресі про виклик відповідача у розмірі
158 грн., а всього 16303,80 грн.

У решті позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено (а.с.79-81).

Рішення суду в апеляційному порядку не
оскаржувалось.

За умовами договору застави
транспортного засобу № 5278757 від 23
лютого 2007 року, укладеного між ЗАТ
«ПУМБ» та ОСОБА_3 з метою забезпечення
виконання останнім кредитного
зобов'язання, відповідач передав у
заставу, а Банк прийняв у заставу
автомобіль Chevrolet Lacetti NF 193, 2007 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4.
Договір застави посвідчений приватним
нотаріусом Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, номер за
реєстром 279 від 23 лютого 2007 року (а.с.92-96).

Відповідно до Витягу з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна
застава вказаного рухомого майна -
автомобіля Chevrolet Lacetti NF 193, 2007 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4,
внесено до Державного реєстру обтяжень
рухомого майна та станом на 07 вересня
2012 року термін дії даної застави
продовжено до 07 вересня 2017 року (а.с.89-91).

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 від 26
травня 2014 року, адресованої ПАТ «ПУМБ»,
відповідач просить розпочати процес
добровільної реалізації вказаного
автомобіля, як предмету застави,
оскільки у нього відсутня можливість
здійснювати платежі за кредитним
договором № 5255180 (а.с.88).

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України
«Про заставу» від 02.10.1992 року № 2654-XII в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами.

Статті 16, 19 даного Закону передбачають,
що право застави виникає з моменту
укладення договору застави, а в разі,
коли договір підлягає нотаріальному
посвідченню - з моменту нотаріального
посвідчення цього договору. За рахунок
заставленого майна заставодержатель
має право задовольнити свої вимоги в
повному обсязі, що визначається на

момент фактичного задоволення.

Як передбачено ст.20 даного Закону та
п.5.2.3 укладеного між Банком та
відповідачем договору застави,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано.

Таким чином, на час звернення ОСОБА_2 з
позовом до суду та вжиття заходів
забезпечення позову, автомобіль
відповідача перебував у заставі Банку,
що перешкоджає Банку застосувати
позасудове врегулювання відповідно до
ст.26 Закону України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень» та ст.5.1 договору застави.

Враховуючи, що забезпечення позову
застосовується як гарантія
задоволення законних вимог позивача,
вжиття заходів щодо забезпечення
позову є правом суду, колегія суддів
вважає, що ухвала суду, як така, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права та неправильного
застосування норм матеріального права
підлягає скасуванню, а в задоволенні
заяви позивача про забезпечення позову
слід відмовити.

Керуючись ст.ст.307, 312 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний банк»
задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 17
серпня 2010 року скасувати.

У задоволенні заяви представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на автомобіль
Chevrolet Lacetti NF 193, реєстраційний номер
НОМЕР_4, який належить ОСОБА_3 на праві
власності, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Т.Б.Ткаченко

Судді:

Л.Л.Баркова

Г.Л.Гаврилова