Іванівський районний суд Одеської
Справа № 499/173/14-ц
Провадження № 2/499/247/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"30" травня 2014 р.
смт.
Іванівка

Іванівський районний суд Одеської
області в складі : головуючого судді
Погорєлова І.В. при секретарі
Іваницькій І.Р. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
смт.Іванівка Одеської області справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
особа яка бере участь у справі - служба
у справах дітей Іванівської районної
державної адміністрації Одеської
області про позбавлення батьківських
прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, особа яка
бере участь у справі - служба у справах
дітей Іванівської районної державної
адміністрації Одеської області про
позбавлення батьківських прав,
посилаючись на те , що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку, ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження . Проте вихованням доньки не
займалася, зловживала алкогольним
напоями. Вела аморальний спосіб життя.

Вказане підтверджується рішенням від
30.09.2013р., актом обстеження
матеріально-побутових умов від 01.10.2013р.,
складеними Виконкомом Петрівської
селищної ради Іванівського району
Одеської області.

Відповідач - батько дитини, з яким вона
не була зареєстрована у шлюбі, ОСОБА_3
проживає в Чернігівській області, до
дитини ні разу не приїжджав,
матеріально не допомагав, є інвалідом 1
групи та сам потребує стороннього
догляду (копія Довідки до акту МСЕК
додається).

Відповідачка часто залишала дитину
саму, не годувала її, не дивилася за нею,
про що позивачці повідомили сусіди та
вона змушена була забрати дитину до
себе на виховання. Всі питання щодо
виховання вирішуються позивачкою
самостійно без участі та підтримки з
боку відповідачів. Дитина знаходиться
на повному утриманні бабусі.

Відповідачі ніяким чином не
піклувалися про доньку, не проявляли
заінтересованості в її подальшому
житті, не цікавилися її станом здоров'я,
не піклувалися про фізичний і духовний
розвиток дитини, підготовку до
самостійного життя, зокрема - не
забезпечували необхідного харчування,
медичного догляду, лікування дитини, що
негативно впливало на її фізичний
розвиток як складову виховання; не
спілкувалися з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надавали дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяли
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі.

Дитина з серпня 2012 року проживає разом
з позивачкою, знаходиться повністю на
її забезпеченні, має все необхідне для
проживання та навчання, що
підтверджується довідкою виконкому
Приморської сільської ради
Білгород-Дністровського
району-Одеської області.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і
в сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини
відповідачами, свідомого нехтування
ним своїми обов'язками, що підтверджує
відсутність серйозного ставлення
відповідачів до своїх батьківських
обов'язків.

Позивачка просила справу слухати у
її відсутність, на заявлених вимогах
наполягала, про що надавала заяву.

Представник служби у справах дітей
Іванівської РДА Одеської області
надали суду висновок про доцільність
позбавлення відповідачів батьківських
прав та просили справу слухати у їх
відсутність.

Відповідачі по справі позов визнали в
повному обсязі, просили справу слухати
у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку,
ОСОБА_4, що підтверджується копією
свідоцтва про народження . Проте
вихованням доньки не займалася,
зловживала алкогольним напоями. Вела
аморальний спосіб життя.

Вказане підтверджується рішенням від
30.09.2013р., актом обстеження
матеріально-побутових умов від 01.10.2013р.,
складеними Виконкомом Петрівської
селищної ради Іванівського району
Одеської області.

Відповідач - батько дитини, з яким вона
не була зареєстрована у шлюбі, ОСОБА_3
проживає в Чернігівській області, до
дитини ні разу не приїжджав,
матеріально не допомагав, є інвалідом 1
групи та сам потребує стороннього
догляду (копія Довідки до акту МСЕК
додається).

Відповідачка часто залишала дитину
саму, не годувала її, не дивилася за нею,
про що позивачці повідомили сусіди та
вона змушена була забрати дитину до
себе на виховання. Всі питання щодо
виховання вирішуються позивачкою
самостійно без участі та підтримки з
боку відповідачів. Дитина знаходиться
на повному утриманні бабусі.

Відповідачі ніяким чином не
піклувалися про доньку, не проявляли
заінтересованості в її подальшому
житті, не цікавилися її станом здоров'я,
не піклувалися про фізичний і духовний
розвиток дитини, підготовку до
самостійного життя, зокрема - не
забезпечували необхідного харчування,
медичного догляду, лікування дитини, що
негативно впливало на її фізичний
розвиток як складову виховання; не
спілкувалися з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надавали дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяли
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі.

Дитина з серпня 2012 року проживає разом
з позивачкою, знаходиться повністю на
її забезпеченні, має все необхідне для
проживання та навчання, що
підтверджується довідкою виконкому
Приморської сільської ради
Білгород-Дністровського
району-Одеської області.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і
в сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини
відповідачами, свідомого нехтування
ним своїми обов'язками, що підтверджує
відсутність серйозного ставлення
відповідачів до своїх батьківських
обов'язків.

Зазначені обставини визнані
відповідачами , не оспорюються, тому
доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч.4,5 ст.19 СК України при
розгляді судом справ щодо позбавлення
батьківських прав обов'язковою є
участь органу опіки та піклування, який
подає суду письмовий висновок щодо
роз'яснення спору на підставі
відомостей, одержаних в результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків а також на підставі інших
документів, що стосуються справи.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані виховувати
дитину в дусі поваги до прав та свобод
інших людей, зобов'язані піклуватись
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток,
зобов'язані забезпечити здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти. Передача дитини на виховання
іншим особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування
щодо неї.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачі не приділяють уваги
фізичному та духовному розвитку,
матеріальному забезпеченню своєї
дитини , не забезпечують рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідне
харчування, медичний догляд , лікування
дитини, що негативно впливає на її
фізичний розвиток, як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу культурних та інших духовних
цінностей; не сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства»: «Кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України».

Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»№ 3 від
30.03.2007 року наголосив, що ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
має місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкується з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу культурних та
інших духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так
і в сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Таким чином, суд погоджується із
підставою щодо позбавлення
відповідачів батьківських прав, яка
зазначена позивачем в судовому
засіданні, а саме: ухилення від
виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дитини. Крім
того відповідачами по справі позов
визнався, та вони підтвердили всі
зазначені обставини.

Суд вважає за необхідне позбавити
батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
батьківських прав щодо їх доньки,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, як таких, що
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Керуючись ст.60, 62, 63, 64, 67 ЦК України,
ст.ст. 150,155, 164-167, 243,244 СК України , ст.ст. 10
,14, 57, 60, 212, 213 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, особа яка бере участь у справі -
служба у справах дітей Іванівської
районної державної адміністрації
Одеської області про позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, батьківських прав щодо їх
доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, як таких,
що ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Іванівський районний суд
Одеської області. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяІ. В. Погорєлов