Справа № 144/1639/13-ц Провадження №
22-ц/772/122/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Задорожна Л. І.Категорія:
23Доповідач: Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Шемети Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Теплицького районного суду
Вінницької області від 22 листопада 2013
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Продовольча
компанія «Зоря Поділля», за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
відділу Держземагенства у Теплицькому
районі, про визнання договору оренди
землі недійсним, -

В с т а н о в и л а:

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до ТОВ «ПК «Зоря Поділля»,
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
відділу Держземагенства у Теплицькому
районі, про визнання договору оренди
землі недійсним, мотивуючи свої вимоги
тим, що 20 жовтня 2010 року між нею та
відповідачем було укладено договір
оренди землі площею 1,7249 га, що належить
їй на праві власності, який було
зареєстровано у відділі Держкомзему у
Теплицькому районі 4 липня 2011 року за №
01914.

Отримавши в вересні 2013 року у відділі
Держкомзему у Теплицькому районі копію
зазначеного договору оренди, нею було
виявлено відсутність у ньому таких
істотних умов договору, як існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки та
умови передачі у заставу і внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки. Крім того, в акті
приймання-передачі об'єкта оренди не
зазначено договір оренди, за яким
передається об'єкт оренди, та дата, коли
цей об'єкт передавався, що свідчить про
недійсність акту.

В листопаді 2013 року представник
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до суду
заяву про уточнення позовних вимог,
якою просив визнати недійсним договір
оренди землі з тих підстав, що в ньому
відсутня така істотна умова договору,
як існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки. Крім
того зазначив, що в оспорюваному
договорі відсутні такі істотні умови
договору оренди, як предмет договору,
об'єкт оренди, строк дії договору,
орендна плата, умови використання
земельної ділянки, умови і строки
передачі земельної ділянки в оренду,
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди, умови
повернення земельної ділянки,
пославшись при цьому на те, що договір
оренди складається із двох окремих
аркушів, що відрізняються між собою
кольором паперу, на якому викладено
умови договору, різними шрифтами
виконання друку, очевидною різницею у
почерках осіб, які готували проект
договору, друкованим способом
заповнення відповідних граф умов
договору оренди. Підпис позивачем
зроблено лише на другій частині
договору, з якою її було ознайомлено, а
саме з п. 29 по п. 44, при цьому з першою
частиною договору (з п. 1 по п. 28) позивач
не була ознайомлена.

Рішенням Теплицького районного суду
Вінницької області від 22 листопада 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ
«ПК «Зоря Поділля», за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - відділу
Держземагенства у Теплицькому районі,
про визнання договору оренди землі
недійсним, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким задовольнити її
позовні вимоги про визнання договору
оренди землі недійсним.

Зазначила, що рішення суду вважає
незаконним через невідповідність
висновків суду обставинам справи,
оскільки судом першої інстанції
невірно дано оцінку щодо способу
зазначення відсутності такої істотної
умови, як існуючі обмеження (обтяження)
щодо використання земельної ділянки.

Позивач та відповідач, будучи належним
чином повідомленими про час і місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явилися. Відповідач письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
надав.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, надав заяву, якою
просить розглянути справу у його
відсутність.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали цивільної
справи, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно Державного акта на право
власності на земельну ділянку,
виданого 9 жовтня 2008 року, ОСОБА_2 є
власником земельної ділянки площею 1,7249
га, що розташована на території
Великомочульської сільської ради
Теплицького району Вінницької області;
цільове призначення земельної ділянки
- для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва (а.
с. 8).

20 жовтня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ПК
«Зоря Поділля» укладено договір оренди
землі, зареєстрований у відділі
Держкомзему у Теплицькому районі 04.07.2011
року за № 01914, за умовами якого в
оренду передано належну позивачу
земельну ділянку загальною площею 1,7249
га терміном на 5 років (а. с. 9-10).

14 липня 2011 року між сторонами підписано
акт прийому-передачі об'єкта оренди
(земельної ділянки) за договором оренди
від 20 жовтня 2010 року (а. с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини
щодо найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» (в редакції, яка
діяла на момент укладення оспорюваного
договору - 20 жовтня 2010 року та на час
його державної реєстрації - 04 липня 2011
року) істотними умовами договору
оренди землі були: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Частиною 2 статті 15 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що
відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, є підставою для відмови в
державній реєстрації договору оренди,
а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

Доводи апеляційної скарги
представника позивача обґрунтовані
тим, що в оспорюваному договорі оренди
землі відсутня така істотна умова, як
існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки, що
згідно з вимогами ч. 2 ст. 15 Закону
України «Про оренду землі» є підставою
для визнання договору недійсним.

Як вбачається зі змісту оспорюваного
договору у п. 26 зазначено, що на
орендовану земельну ділянку
встановлено (не встановлено) обмеження
(обтяження) та інші права третіх осіб.
При цьому в договорі не закреслено те
слово, що не потрібне.

Згідно положень ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» однією із істотних
умов договору оренди землі є існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки (ч. 1).
Невід'ємною частиною договору оренди
землі є, зокрема, кадастровий план
земельної ділянки з відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні
та встановлених земельних сервітутів
(ч. 4).

Тобто, із аналізу зазначених норм
закону випливає те, що у договорі
оренди землі слід зазначати існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки, які,
крім того, повинні бути відображені на
кадастровому плані земельної ділянки.
Закон не вказує на необхідність чи
обов'язок зазначення у договорі оренди
землі про відсутність обмежень
(обтяжень) щодо використання земельної
ділянки.

Із кадастрового плану земельної
ділянки та державного акта на право
власності на земельну ділянку, які є
додатками і невід'ємною частиною
оспорюваного договору, та містяться у
реєстраційній справі, що була
витребувана судом першої інстанції із
відділу Держземагенства у Теплицькому
районі, вбачається, що будь-які
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки
відсутні (а. с. 37, 39 на звороті - 40).

За наведених обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_2, у зв'язку з
цим відсутнє правове обґрунтування для
задоволення апеляційної скарги із
скасуванням рішення суду і ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на вимогах як
матеріального так і процесуального
закону, тому являються безпідставними
і не впливають на висновки суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Теплицького районного суду
Вінницької області від 22 листопада 2013
року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: /підпис/
М.В. Матківська

Судді: /підпис/
В.С. Марчук

/підпис/
Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом:

Суддя:
М.В. Матківська