Справа № 265/2349/14-ц
Провадження № 2/265/1409/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

при секретарі Хайтуловій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Маріуполі Донецької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
жилим приміщенням та вселенні, -

В С Т А Н О В И В :

04 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні жилим
приміщенням квартири АДРЕСА_1 та
вселенні в зазначену квартиру. В
обґрунтування зазначених позовних
вимог посилалася на те, що вона є
власницею 1/3 частини зазначеної
квартири на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
17 липня 2002 року державним нотаріусом
Четвертої Маріупольської державної
нотаріальної контори, зареєстрованого
в БТІ міста Маріуполя 17 липня 2002 року,
та на підставі договору дарування
частки квартири, посвідченого 13 січня
2003 року приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області та зареєстрованого в БТІ міста
Маріуполя 31 січня 2002 року. Власником
інших 2/3 частин зазначеної квартири є
відповідачка по справі - ОСОБА_2. Будучи
співвласником даної квартири, вона не
має можливості в ній проживати,
оскільки відповідачка не допускає її
до квартири, уникає будь-яких
переговорів, не реагує на її листи,
двері не відчиняє, та поміняла замки в
квартирі. Тому протягом тривалого часу
вона не може користуватися належним їй
майном. З даного приводу вона
звернулася до правоохоронних органів.
Просила усунути їй перешкоди з боку
відповідачки ОСОБА_2 в користуванні
жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1,
вселити її в зазначену квартиру та
зобов'язати передати комплект ключів
від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивачки адвокат ОСОБА_3, діюча на
підставі договору про надання правової
допомоги, підтримала заявлені позовні
вимоги та надала пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві. Просила
позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка позовні вимоги визнала,
при цьому пояснила, що не бачить
можливого сумісного проживання з
позивачкою, тому як квартира АДРЕСА_1 є
однокімнатною. При цьому пояснила, що
зараз в зазначеній квартирі ніхто не
проживає, вона порожня, в квартирі
знаходяться речі її померлої тітки та
її чоловіка, який є батьком позивачки.
Її особистих речей в квартирі немає.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивачки, відповідачки, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого 17 липня 2002 року
державним нотаріусом Четвертої
Маріупольської державної нотаріальної
контори, зареєстрованого в БТІ міста
Маріуполя 17 липня 2002 року, та на
підставі договору дарування частки
квартири, посвідченого 13 січня 2003 року
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу
Донецької області, зареєстрованого в
БТІ міста Маріуполя 31 січня 2002 року,
позивачка ОСОБА_1 є власником 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

Власником інших 2/3 частин зазначеної
квартири є відповідачка ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого 11
грудня 2013 року державним нотаріусом
Четвертої Маріупольської державної
нотаріальної контори (а.с. 35, 36).

Як пояснила відповідачка, на
теперішній час в квартирі АДРЕСА_1
фактично ніхто не проживає, ключі від
вказаної квартири знаходяться тільки в
неї.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ч. З ст. 319 ЦК України усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.155 ЖК УРСР власник
квартири чи її частки не може бути
позбавлений права користування
житловим приміщенням, крім випадків
передбачених законом.

ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1, але позбавлена можливості
користуватися своєї власністю,
оскільки відповідачка перешкоджає їй в
цьому.

Відповідно до ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

За таких обставин позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в користуванні жилим приміщенням
квартирою АДРЕСА_1, вселення в
зазначену квартиру та зобов'язання
передати комплект ключів від вхідних
дверей квартири АДРЕСА_1, підлягають
задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, суд стягує з відповідачки на
користь позивачки суму сплаченого
судового збору за розгляд спору
немайнового характеру у сумі 243 гривни
60 копійок.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215 ЦПК
України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
жилим приміщенням та вселенні, -
задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 з боку
відповідачки ОСОБА_2 в користуванні
жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1,
вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 та
зобов'язати передати комплект ключів
від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 243 гривни 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя шляхом подачі в 10-дений
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Т.С. Адамова