Номер провадження 22-ц/775/4969/2014
Головуючий в 1 інстанції Шевченко Л.В.
Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Смєлік С.Г., Тимченко О.О.,

при секретарі Біляєві М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачем правил
користування електроенергією

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго»

на рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 08 квітня 2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 08 квітня 2014 року у позові ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення вартості електроенергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачем правил користування
електроенергією в розмірі 10694,67 грн.
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» подало
апеляційну скаргу, в якій просили
рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги,
оскільки суд першої інстанції не у
повному обсязі з»ясував обставини, що
мають значення по справі, не звернув
уваги на їх недоведеність, вважаючи при
цьому їх повністю встановленими;
висновки суду не відповідають
обставинам справи, неправильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, а саме: судом не
спростовано довід стосовно відкриття
особового рахунку на ім.»я відповідача,
суд не звернув уваги, що на
підтвердження місця реєстрації
відповідачем надано паспорт, який
видано 07 лютого 2013 року, в той час як акт
складено 25 березня 2011 року, що
унеможливлює встановлення наявність
або відсутність реєстрації ОСОБА_1 на
час складання акту, не надано
відомостей щодо права власності на
будинок, під час ухвалення рішення
застосовані лише спеціальні норми
права, натомість загальні норми
залишені поза увагою, суд не врахував,
що споживачем, в разі припинення
користування електричною енергією, не
повідомлено енергопостачальника за 7
днів про це, не проведено розрахунок за
спожиту електроенергію, не подано
заяву про розірвання договору, акт
складено в присутності ОСОБА_1 та ним
особисто підписано.

В судовому засіданні представник
позивача Чмірьова Л.С. підтримала
доводи апеляційної скарги, просила
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з»явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з»явилися, дослідивши
матеріали цивільної справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
при перевірці за адресою АДРЕСА_1,
виявлено порушення п.48 Правил, а саме: 23
листопада 2009 року «самовільне
підключення електроустановок до
електричної мережі, яка належить
споживачу поза приладом обліку
живлення токоприймачів, відсутній
лічильник, електрична енергія
споживається, приладом обліку не
враховується», про що складено акт №
145212 від 28 березня 2011 року, протокол
засідання комісії РЕМ з розгляду актів
складений за відсутності споживача 14
квітня 2011 року, особистий рахунок
НОМЕР_1 відкритий на ім.»я ОСОБА_3,
відповідач зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд виходив з того, що позивачем
не надано будь-яких доказів, що
відповідач є споживачем електричної
енергії за спірною адресою,
володільцем або орендатором майна по
АДРЕСА_1, не доведено порушення саме
ОСОБА_1 Правил користування
електричною енергією, що саме він є
споживачем електричної енергії.

Апеляційний суд вважає, що
висновок суду першої інстанції про
відмову в задоволенні позову
відповідає вимогам закону та
обставинам справи.

Відносини з приводу постачання
фізичним особам електричної енергії
регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27
Закону України від 16 жовтня 1997 року №
575/97-ВР "Про електроенергетику",
Правилами користування електричною
енергією для населення", затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1999 року № 1357, Методикою
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією", затвердженою Постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики, від 04 травня 2006 року
№ 562.

Частиною 1 ст.26 Закону України від
16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР "Про
електроенергетику" передбачено, що
споживання енергії можливе лише на
підставі договору з
енергопостачальником, ч.4 - споживач
енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з
енергопостачальником та правил
користування електричною і тепловою
енергією та виконання приписів
державних інспекцій з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної та теплової енергії згідно
із законодавством України.

Порядок складання актів та їх
розгляд передбачений п.53 Правил
користування електричною енергією для
населення", затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1999 року № 1357, згідно якого акт
складається в присутності споживача,
який також має право бути присутнім на
засіданні комісії з розгляду актів.

Аналогічні вимоги до складання актів
передбачені в Методиці визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією,
затвердженої Постановою Національної
комісії регулювання
електроенергетики, від 04 травня 2006 року
№ 562.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з положень ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу, докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

ПАТ «Донецькобленерго», звертаючись до
суду з позовом про стягнення вартості
не облікованої електроенергії, не
надали жодних доказів, що саме
відповідач порушив Правила
користування електричною енергію -
особовий рахунок на даний будинок
відкрито на ім»я ОСОБА_3 (арк..спр.8),
тобто посилання в апеляційній скарзі
на те, що особовий рахунок відкрито на
ім»я відповідача не відповідає
обставинам справи.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те,
що відповідач порушив п.42 Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України

від 26 липня 1999 р. N 1357, за яким споживач
електричної енергії зобов'язаний: не
пізніше ніж за 7 днів до припинення
користування електричною енергією у
квартирі або на іншому об'єкті письмово
повідомити енергопостачальника про
розірвання договору та розрахуватися
за спожиту електричну енергію,
включаючи день виїзду не відповідають
обставинам справи, оскільки відповідач
ніколи не був споживачем
електроенергії за даною адресою, тому
не може нести відповідальність за
неповідомлення про припинення
користування електроенергією..

Доводи апеляційної скарги про те, що
неможливо встановити наявність або
відсутність реєстрації ОСОБА_1 на час
складання акту, не відповідає
обставинам справи, оскільки з копії
паспорту відповідача (арк.спр.49-50)
вбачається, що він був зареєстрований з
14 травня 2008 року по 4 грудня 2013 року в
АДРЕСА_3, а з 4 грудня 2013 року в АДРЕСА_2.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що не надано відомостей щодо права
власності на будинок, необгрунтоване.

На підставі ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України у
випадках, коли щодо отримання доказів у
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, є складнощі, суд за їх
клопотанням зобов'язаний витребувати
такі докази.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем клопотання про витребування
будь-яких доказів під час розгляду
справи не заявлялось.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що акт складено в присутності ОСОБА_1 та
ним особисто підписано, не є підставою
для скасування рішення суду, оскільки
відповідальність за порушення правил
користування електричною енергією
несе споживач, а зі змісту акту
виходить, що споживачем є ОСОБА_3, а не
відповідач.

Апеляційний суд вважає, що суд
правильно оцінив докази, що надані
сторонами, та дав їм належну правову
оцінку. Підстави для переоцінювання
наявних в матеріалах справи доказів
відсутні.

За таких підстав суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив в
задоволенні позову.

Суд першої інстанції повно та
всебічно з'ясував обставини справи.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
належать до тих підстав, із якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
рішення. Нові докази не досліджувались
апеляційним судом.

З врахуванням вищевикладеного, вимог
ст.308 ЦПК України апеляційний суд
вважає, що доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, підстави для
скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.307, 308,315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» відхилити.

Рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 08 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: