У х в а л а

іменем україни

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Ступак О.В., Штелик С.П., розглянувши в
попередньому судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 5 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 3 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду
з позовом про стягнення 38 781,47 грн
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_4

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 5 лютого 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 3 квітня 2014 року, в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними
судовими рішеннями, ОСОБА_5 звернулася
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з касаційною
скаргою, в якій просила скасувати
оскаржувані судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Положеннями частини 1 статті 335 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

21 серпня 2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
уклало з ОСОБА_6 кредитний договір, за
яким банк надав позичальнику грошові
кошти в розмірі 3 118,01 грн на умовах
сплати 12 % річних на суму залишку
заборгованості, з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

У зв'язку з невиконанням позичальником
кредитного зобов'язання станом на 14
березня 2013 року в нього виникла
заборгованість у розмірі 38 781,47 грн,
задля стягнення якої ПАТ КБ
«ПриватБанк» 28 березня 2013 року
звернулося до суду.

Із матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, спадкоємцем
за законом є його мати - ОСОБА_4 (а.с. 54).

Згідно з частинами 3, 4 статті 1281 ЦК
України якщо кредитор спадкодавця не
знав і не міг знати про відкриття
спадщини, він має право пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, протягом одного року від
настання строку вимоги. Кредитор
спадкодавця, який не пред'явив вимоги
до спадкоємців, що прийняли спадщину, у
строки, встановлені частинами другою і
третьою цієї статті, позбавляється
права вимоги.

Судом встановлено, що строк виконання
зобов'язання за укладеним на один рік
кредитним договором від 21 серпня 2007
року настав 20 серпня 2008 року, але банк
звернувся з позовом до спадкоємця лише
6 вересня 2013 року.

За таких обставин суд першої інстанції,
з висновком якого також погодився
апеляційний суд, обґрунтовано відмовив
у задоволенні позову про стягнення
заборгованості з підстав пропущення
позивачем річного строку для
пред'явлення вимоги до спадкоємців, що
прийняли спадщину.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись частиною 3 статті 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 5 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 3 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:О.В.
Ступак С.П. Штелик