Справа № 149/2459/14-ц
Провадження №2/149/842/14
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 серпня 2014 р. м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Тарнавський М. В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про визнання дійсним договору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Хмільницького міськрайонного суду, Вінницької області із вказаним позовом до відповідача ОСОБА_3, відповідно до якого просить визнати дійсним договір купівлі-продажу 31/50 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Вінницька обл, м. хмільник, пров. І. Франка, буд. № 30 та земельної ділянки площею 0,0313 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між нею та відпавідачкою було домовлено посвідчити укладений договір нотаріально. Відповідач взяті на себе забов'язання по нотаріальному посвідченню договору купівлі-продажу не виконала. Незважаючи на неодноразові усні звернення позивача відповідач до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору не з'явилася, свого уповноваженого представника не направила у домовлений між ними день і час. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору, що унеможливлює реалізацію права позивача на власність.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження по справі до судового розгляду № 5 від 12 червня 2009 року, готуючи справу до розгляду, суд повинен визначити: обставини, які мають значення для справи та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень; характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги; матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини, сприяти врегулюванню спору до судового розгляду.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами суд вважає, що зазначена позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки всупереч п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві відсутні обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини, а саме позивач не зазначає доказів на підтвердження того, що відповідач по справі ухиляються від нотаріального посвідченя договіру купівлі - продажу нерухомого майна крім того, позивачем не надано доказів, що вона зверталася до відповідача з даного приводу.

Так, у позові ставиться питання щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, що підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню, отже позивачу слід звернутися до суду із новою позовною заявою, в якій слід послатися та надати докази щодо відсутності заборони відчуження вищевказаного нерухомого майна (дані реєстру речових прав та їх обтяжень).

Також, всупереч п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач не вказує ціну позову - реальну ринкову вартість земельної ділянки станом на день пред'явлення позову. Таким чином позивачу слід надати дійсну вартість спірного нерухомого майна визначену суб'єктом оціночної діяльності на день звернення до суду із позовом.

У новій позовній заяві позивачу також слід послатися, з яких підстав договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна не було посвідчено нотаріально в момент укладення 03 жовтня 2013 року, та коли позивачці стало відомо про недійсність такої угоди.

Підставами визнання правочину дійсним, встановленими ч. 2 ст. 220 ЦК України, є досягнення згоди щодо всіх істотних умов, повного або часткового виконання та ухилення сторони від його нотаріального посвідчення. При цьому, згідно п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9, зазначена правова норма не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

Крім того, підписи в позовній заяві, договорі купівлі-продажу майна та в акті приймання-передачі розрізняються між собою.

За таких обставин, згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, повинен залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л ИВ :

Позову заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про визнання дійсним договору - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

В разі не усунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Тарнавський