Єдиний унікальний номер 249/6519/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/4128/2014
Головуючий в 1 інстанції Вірченко О.М.
Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді: Дундар І.О.

суддів: Смєлік С.Г., Тимченко О.О.,

при секретарі Біляєві М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину та на утримання
непрацездатної матері

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 03 грудня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 03 грудня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на її утримання у
розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку
(доходу) відповідача, починаючи
стягнення з дня звернення до суду,
тобто з 01 листопада 2013 року та до
досягнення дитиною ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто
ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісяця, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
з дня звернення до суду , тобто з 01
листопада 2013 року та до досягнення
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто з ОСОБА_2
судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила
скасувати рішення суду, оскільки
рішення незаконне та необгрунтоване:
суд не залучив її до участі у справі в
якості третьої особи, не звернув уваги
на те, що позивач проживає разом з
відповідачем однією сім»єю в будинку,
який їй належить, мають сумісний
бюджет, вона користується належним їй
автомобілем та майном.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5
заперечувала проти апеляційної скарги,
просила залишити без змін рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з»явилась,
надала суду заяву з проханням
розглянути справу без її участі.

Апелянт ОСОБА_3 до суду не з»явилась,
про день та час розгляду справи
повідомлялась належним чином, про що
свідчить телефонограма, яка передана 19
червня 2014 року та зареєстрована в
Журналі телефонограм за №1044 та витяг з
Журналу реєстрації телефонограм №1.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з»явилися, дослідивши
матеріали цивільної справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції при розгляді
справи було встановлено, що відповідач
є батьком, а позивач - матір»ю ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач працездатний,
фізично здоровий, за рішенням
Шахтарського міськрайонного суду від 14
грудня 2012 року сплачує аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_6 в розмірі ? частини всіх видів
заробітку, за рішенням Шахтарського
міськрайонного суду від 25 вересня 2013
року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на
користь ОСОБА_6 на його утримання в
розмірі 1/6 частини всіх видів доходу.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд виходив з того, що батьки
зобов»язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Апеляційний суд вважає, що висновок
суду першої інстанції відповідає
вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов»язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

На підставі ч.2 ст.84 СК України дружина,
з якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років, ч.4
право на утримання вагітна дружина, а
також дружина, з якою проживає дитина,
має незалежно від того чи вона працює
та незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з положень ч.2 ст.91 СК України
жінка та чоловік, які не перебувають у
шлюбі між собою, мають право на
утримання в разі проживання з нею, ним
їхньої дитини, відповідно до частин
другої - четвертої статті 84 та статей 86
і 88 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров»я та матеріальне
становище дитини, стан здоров»я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у нього інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина, інших
обставин, що мають істотне значення.

На підставі ч.2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку.

Таким чином, враховуючи стан здоров»я
та матеріальне становище відповідача,
стан здоров»я та матеріальне
становище дитини, суд обґрунтовано
прийшов до висновку про стягнення
аліментів в розмірі 1/6 частини всіх
видів заробітку відповідача, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку та в розмірі
1/6 частини на утримання позивача до
досягнення дитиною трирічного віку.

Доводи апеляційної скарги про те, що
сторони мешкають разом необгрунтовані.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі

Виходячи з положень ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_3 не надала апеляційному суду
жодних доказів в обґрунтування
заперечень проти позовних вимог.

Відповідно ч.3 ст.309 ЦПК України
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

На підставі п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів" у
разі пред'явлення до особи, яка
виплачує аліменти позову про стягнення
їх на дитину (дітей) від іншої матері
або утримання на інших осіб, суд має
вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК
України дії щодо залучення одержувача
аліментів до участі у справі.

ОСОБА_3 не була залучена до участі
у справі, але дане процесуальне
порушення не вплинуло на остаточний
висновок суду , не призвело до
неправильного вирішення справи, тому
на підставі ч.3 ст.309 ЦПК України не може
бути підставою для скасування рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд
правильно оцінив докази, що надані
сторонами, та дав їм належну правову
оцінку. Підстави для переоцінювання
наявних в матеріалах справи доказів
відсутні.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
належать до тих підстав, із якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
рішення. Нові докази не досліджувались
апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому апеляційний суд на підставі ст.308
ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 03 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді: