У х в а л а

іменем україни

25 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І. Луспеника Д.Д.
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за
договором позики за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 22 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 10 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що 26 лютого 2010 року у присутності
свідків він передав ОСОБА_5 у борг 50 тис.
доларів США строком на 6 місяців, про що
свідчить розписка, написана
відповідачем. Проте, у зазначений строк
ОСОБА_5 кошти не повернув, чим порушив
свої зобов'язання.

У зв'язку з цим позивач, уточнивши
позовні вимоги, просив суд стягнути з
відповідача на свою користь 540 996 грн 51
коп. заборгованості, з яких: 399 650 грн -
борг за зобов'язанням, 39 482 грн 09 коп. - 3 %
річних від простроченої суми, 98 308 грн 42
коп. пені, а також понесені ним судові
витрати.

Рішенням Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 22 січня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 10 квітня 2014 року, позов ОСОБА_4
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_4 заборгованість за
договором позики у загальній сумі 435 684
грн 20 коп., з яких: сума основного боргу
399 650 грн та 3 % річних у сумі 36 034 грн 20
коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4,
суди на підставі доказів, поданих
сторонами, що належним чином оцінені
(ст. 212 ЦПК України), дійшли до
правильного висновку про те, що
відповідач позичив 26 лютого 2010 року у
позивача грошові кошти строком на 6
місяців (а. с. 3) і в установлений строк
свої позикові зобов'язання не виконав.
Доводи касаційної скарги про
пропущення строку позовної давності
безпідставні, так як позов подано до
суду поштою 27 серпня 2013 року (що в межах
строку позовної давності), який
надійшов до суду 5 вересня 2013 року (ч. 2
ст. 255 ЦК України)

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 22 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 10 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І.
Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта