Єдиний унікальний номер 262/951/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/735/2014
Єдиний унікальний номер
Номер провадження №
Головуючий в 1 інстанції
Доповідач - Барсукова
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді: Санікової О.С.,

суддів: Барсукової О.І., Канурної О.Д.,

при секретарі :

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про
виселення громадян з приміщення яке є
предметом іпотеки та зняття з
реєстрації

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Пролетарського районного
суду м. Донецька від 09 грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2013 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«Приватбанк» ( далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про
виселення громадян з приміщення яке є
предметом іпотеки та зняття з
реєстрації.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що між
ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 від 09
квітня 2008 року був укладений кредитний
договір № GOHI про надання кредиту
у вигляді кредитної лінії у розмірі 250000
грн. строком до 09 квітня 2018 року. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між ПАТ КБ
«Приватбанк» і відповідачами 09 квітня
2008року укладено договір іпотеки №
GOHI. Згідно договору іпотеки
відповідачі надали в іпотеку нерухоме
майно, а саме: 3-кімнатну квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У
зв'язку з невиконанням ОСОБА_5
зобов'язань за кредитним договором, 09
квітня 2012 року Пролетарським районним
судом м. Донецька ухвалено рішення про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом продажу квартири. В порядку
виконання вимог Закону України «Про
іпотеку» 13 липня 2012 року на адресу
проживання відповідачів були
направлені вимоги про виселення в
добровільному порядку протягом місяця
рекомендованою кореспонденцією згідно
реєстру на відправку поштових
відправлень. Оскільки станом на 19
лютого 2013 року житлове приміщення
відповідачем не звільнено, ПАТ КБ
«Приватбанк» просило суд виселити
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
мешкають в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, та зняти їх з реєстраційного
обліку у територіальному органі
державної міграційної служби України,
стягнути з відповідачів на свою
користь судовий збір у розмірі 229 грн. 40
коп.

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 09 грудня 2013 року
позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк»
задоволено. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 виселено з квартири АДРЕСА_2.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять рішення суду
першої інстанції скасувати, ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк»,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Вважають, що
рішення суду про виселення в судовому
порядку є необґрунтованим. Вважають,
неправомірними дії банку по підвищенню
процентної ставки за користування
кредитними коштами без узгодження з
ними. Судом першої інстанції
розглянуто питання щодо виселення з
квартири без участі відповідачів, які
не повідомлені про розгляд справи. ПАТ
КБ «Приватбанк» не направляло
відповідачам вимог щодо звільнення
квартири.

В судовому засіданні апеляційного суду
доводи апеляційної скарги підтримав,
просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7, доводи
апеляційної скарги підтримав, просив
її задовольнити.

ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги
відповідачів підтримав, просив її
задовольнити.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк»
Бондаренко Д.Ю., який діє на підставі
довіреності, проти задоволення
апеляційної скарги заперечував, просив
її відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідачів,
представника позивача, третю особу,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив із того, що у порядку
виконавчого провадження триває
процедура реалізації предмета іпотеки,
відповідачі належним чином
повідомлялись про звільнення квартири,
однак у добровільному порядку
звільнити спірну квартиру відмовились,
а тому позовні вимоги є обґрунтованими,
оскільки права іпотекодержателя
порушені.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_5 був укладений
кредитний договір № GOHI від 09
квітня 2008 року про надання кредиту у
вигляді кредитної лінії у розмірі 250000
грн. строком до 09 квітня 2018року. (а.с. 9-17)

В рахунок забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 09 квітня 2008 року
укладено іпотечний договір предметом
якого є 3-кімнатна квартира, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.
18-24).

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 09 квітня 2012 року по
справі №2-129-12 задоволено позовні
вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, третя особа:
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки. (а.с. 25-31)

13 липня 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк»
направило відповідачам письмову
вимогу з приводу виселення, що
підтверджується копією відповідного
листа (а.с.32).

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення є підставою для виселення
всіх громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України "Про
іпотеку" звернення стягнення на
передану в іпотеку квартиру є
підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду тільки за певних
умов: якщо мешканці добровільно не
звільнили житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

З матеріалів справи убачається, що
після ухвалення судом 09 квітня 2012 року
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки, банком було
направлено відповідачам письмову
вимогу про звільнення квартири у
добровільному порядку. Посилання
апелянтів на неотримання такої вимоги
є безпідставним, оскільки на а.с. 32
знаходиться копія письмової вимоги від
13.07.2012 року, а на а.с. 33 - ксерокопії
фіскальних чеків Укрпошти про поштове
відправлення на ім'я відповідачів від
13.07.2012 р.

Крім того, цивільна справа за позовом
до відповідачів про виселення
знаходиться в провадженні суду з 20.02.2013
року, відповідачі отримали копію
позовної заяви та їм було відомо про
вимогу банку щодо виселення. Вказані
обставини не спростовані в судовому
засіданні апеляційного суду ані
представником відповідачів, ані
третьою особаю - ОСОБА_5

Таким чином, суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
доводи апеляційної скарги, зміст
оскаржуваного судового рішення, не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права, які передбачені
ЦПК України як підстави для скасування
рішень.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не дають
підстав вважати, що судом першої
інстанції були допущені порушення норм
матеріального та процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Пролетарського районного суду
м. Донецька від 09 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді: