У Х В А Л а

23 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

Дербенцевої Т.П.,
Парінової І.К.,

розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», третя особа - орган
опіки та піклування Харцизької міської
ради про визнання іпотечного договору
недійсним, визнання недійсним
додаткових угод до договору іпотеки,
виключення з державного реєстру іпотек
записів про іпотеку та вилучення з
єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна записів на
нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_4, публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») про визнання іпотечного
договору недійсним, визнання недійсним
додаткових угод до договору іпотеки,
виключення з державного реєстру іпотек
записів про іпотеку та вилучення з
єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна записів на
нерухоме майно.

Вимоги обґрунтовувала тим, що 17 серпня
2005 року між ОСОБА_4 та банком
було укладено кредитний договір, на
забезпечення виконання зобов'язань за
яким в іпотеку передано житловий
будинок по АДРЕСА_1. При укладенні
іпотечного договору представник
іпотекодержателя була повідомлена про
те, що разом із нею та чоловіком
проживають їхні малолітні діти -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з тим, дозволу
органу опіки та піклування на передачу
житла, у якому проживають малолітні
діти, отримано не було. З цих підстав
просила задовольнити позов.

Рішенням Харцизького міського суду
Донецької області від 16 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 19 лютого 2014 року позов задоволено
частково. Визнано недійсним договір
іпотеки № 008 ЕХ від 17 серпня 2005 року та
додаткові угоди до нього, укладені між
ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних
кримінальних справ від 17 березня 2014
року відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» у
відкритті касаційного провадження у
справі з підстав, встановлених п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України.

16 травня 2014 року банк звернувся до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із заявою про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 березня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
положень ст. 12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей»,
ст. ст. 17, 18 «Про охорону
дитинства», що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

На обґрунтування своїх доводів заявник
наводить ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 серпня 2013 року та рішення
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 грудня 2011 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 «Про судову практику
застосування ст. ст. 353-360 ЦПК України»,
під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

У справі, яку заявник просить допустити
до провадження Верховного Суду
України, встановлено, що на момент
укладення іпотечного договору
малолітнім дітям належало право
користування предметом іпотеки.

У справах, на які заявник посилається
як на приклад неоднакового
застосування норм матеріального права,
встановлено відсутність обставин щодо
належності дітям на момент укладення
іпотечного договору права власності
або права користування на предмет
іпотеки: діти не були на цей момент
зареєстровані у квартирі (ухвала від 14
серпня 2013 року); дитина народилася
після передачі квартири в іпотеку
(рішення від 14 грудня 2011 року).

Аналіз наведених рішень касаційного
суду дає підстави для висновку, що
ухвалення різних за змістом судових
рішень обумовлюється наявністю різних
обставин, які суди встановили при
розгляді зазначених справ.

За таких обставин, наведені заявником
доводи щодо неоднакового застосування
судом касаційної інстанції положень
ст. 12 Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей», ст. ст.
17, 18 «Про охорону дитинства» із
посиланням на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 серпня 2013 року та рішення
від 14 грудня 2011 року на підтвердження
цих ознак не обґрунтовують підстави
звернення до Верховного Суду України
із заявою про перегляд судового
рішення.

З урахуванням наведеного, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк», третя особа - орган опіки
та піклування Харцизької міської ради
про визнання іпотечного договору
недійсним, визнання недійсним
додаткових угод до договору іпотеки,
виключення з державного реєстру іпотек
записів про іпотеку та вилучення з
єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна записів на
нерухоме майно за заявою публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 березня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
В.І. Амелін

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

І.К. Парінова