АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/161/14
Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О.
Доповідач Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді : Дряниці Ю.В.

Суддів: Карнауха П.М.,
Пилипчук Л.І.

При секретарі: Ткаченко Т.І.

З участю: представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника
відповідача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 20 листопада 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
третя особа - ОСОБА_5, про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, що продовжує навчання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області Дряниці Ю.В., -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року позивач
звернулася до місцевого суду з позовом
до відповідача про стягнення аліментів
на утримання повнолітньої дочки на
період її навчання в розмірі 1000 грн.
щомісячно.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 20 листопада 2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на
утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти в розмірі ? частини з усіх
видів заробітку, доходу, починаючи
стягнення з 26 вересня 2013 року і до
закінчення навчання 30 червня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць допущено до негайного
виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення місцевого суду скасувати та
ухвалини нове, яким аліменти стягнути в
розмірі 1000 грн. Посилається на те, що
при ухваленні рішення судом неповно
з'ясовані обставини справи, які мають
суттєве значення для правильного
вирішення справи, судом було порушено
норми матеріального та процесуального
права. Зокрема зазначає, що стягнутий
судом розмір в грошовому вигляді буде
становити 450-500 грн. на місяць, а ця сума
є меншою ніж щомісячна плата за
навчання, не рахуючи плати за проїзд та
харчування.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши межі апеляційного
оскарження, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з підстав, визначених ст.308 ЦПК України.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК
України передбачено, що доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Як убачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, сторони у справі мають
дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між
сторонами розірвано 26.07.2012 року.

Згідно довідки № 4739/07 від 04.09.2013 року
ОСОБА_5 навчається на
госпрозрахунковій основі та є
студентом першого курсу денного
відділення природничого факультету
Полтавського національного
педагогічного університету імені
В.Г.Короленка, термін закінчення
навчання - 30 червня 2017 року.

Відповідно до договору № 54-12/07-028 від 12
травня 2013 року, укладеного між ОСОБА_4
та Полтавським національним
педагогічним університетом ім.
В.Г.Короленка, загальна вартість послуг
з надання освіти з 01.09.2013р. по 30.06.2017 року
становить 29288 грн., з внесенням
щомісячної оплати в розмірі 636,70 грн.

Позивач ОСОБА_4 працює медсестрою
Четвертої міської клінічної лікарні,
її середньомісячна заробітна плата
становить 2013,13 грн.

Відповідач ОСОБА_2 є суб'єктом
підприємницької діяльності. Починаючи
з 2008 року постійно надає на власному
транспорті транспортні послуги
Міжлікарняній аптеці № 207-філії ПОКП
«Полтавафарм». Відповідно до довідки №
133 від 29.10.2013 року, виданою
Міжлікарняною аптекою № 207-філії ПОКП
«Полтавафарм», ОСОБА_2 самостійно
оплачує всі витрати стосовно утримання
автомобіля (амортизація, ремонт,
паливно-мастильні матеріали, податки),
працює в аптеці кожен день з 08.00.год. до
17.00.год крім вихідних та святкових днів.
Згідно наданої розрахункової таблиці
найманого робітника ПП ОСОБА_2, його
доходи за вирахуванням видатків
(паливно-мастильні матеріали, ремонт,
податки) в середньому становлять 1853,50
грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
не надано доказів, що відповідач має
нерегулярний, мінливий дохід та
враховуючи норми ст. 199 СК України,
прийшов до висновку про визначення
розміру аліментів в 1/4 частині від всіх
видів заробітку та доходу.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд,
правильно встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Статтею 199 ч. 1 СК України передбачено,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і в зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані їх утримувати до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

Обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Аналогічні роз'яснення містяться в
Постанові Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів».

Необхідною умовою утримання батьками
повнолітніх сина, дочки є можливість
батьків надавати таку допомогу. Якщо
батько, мати не мають відповідних
коштів, нерухомого майна, які б
забезпечили утримання сина, дочки,
виконання цього їх обов'язку буде
неможливим.

Колегія суддів не бере до уваги доводи
позивача, що розмір стягнутих судом
аліментів є меншим ніж щомісячна
оплата вартості навчання, оскільки
обов'язок батьків утримувати
повнолітню непрацездатну дитину
виникає тільки за умови можливості
надання батьками такої допомоги та
рівною мірою є обов'язком як матері, так
і бать ка.

Судом встановлено, що щомісячна плата
за навчання відповідно до договору
становить 636,70 грн. Доходи відповідача
за вирахуванням видатків
(паливно-мастильні матеріали, ремонт,
податки) в середньому становлять 1853,50
грн.

Розмір аліментів, які просить стягнути
позивач буде перевищувати половини
доходів відповідача, що є
неприпустимим.

Колегія суддів вважає? що визначення
судом розміру аліментів в частині від
всіх видів доходів в розмірі 1/4
щомісячно є співмірним до потреб
повнолітньої та таким, що відповідає
можливостям відповідача.

Кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень
та добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Рішення суду повинно ґрунтуватись на
доказах, досліджених при розгляді
справи, а не на припущеннях, які на
думку осіб, що беруть участь у справі
доводять спростування пред'явлених
вимог.

Колегія суддів вважає, що висновки
місцевого суду зроблені на підставі
повного, всебічного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів,
доводів та заперечень сторін, яким дана
відповідна правова оцінка.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування місцевим
судом норм матеріального і
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи, тому підстав для її
задоволення немає. Тлумачення норм
матеріального та процесуального права
апелянтом проведено поверхово, без
повного та системного аналізу норм, а
тому доводи викладені в апеляційній
скарзі не заслуговують на увагу.
Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростували висновки суду першої
інстанції.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів приходить до висновку,
що при вирішенні спору по суті місцевим
судом були вірно враховані та
застосовані норми матеріального права,
а також правильно встановлені фактичні
обставини по справі та їм дано належну
правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 20 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Дряниця Ю.В.

Судді:
Карнаух П.М.

Пилипчук Л.І.

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Дряниця Ю.В.