Справа № 683/2873/14-ц
У Х В А Л А

22 жовтня 2014 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Сагайдак І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що у березні 2012 року ОСОБА_2 позичила у неї 4000 доларів США та 1000 Євро, які мала повернути через 2-3 місяці. У липні 2013 року ОСОБА_2 повернула лише 1000 доларів США. 24 січня 2014 року відповідачка написала письмову розписку, у якій підтвердила свій борг та зобов»язалась повернути кошти до 01 квітня 2014 року. Однак, у цей строк кошти не повернула, а тому просить стягнути з відповідачки на свою користь 3000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07 жовтня 2014 року становить 38880 грн., та 1000 Євро, що за курсом НБУ станом на 07 жовтня 2014 року становить 16292 грн., а всього 55172 грн.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на належний ОСОБА_2 автомобіль VOLKSWAGEN LT28, державний номер НОМЕР_1., посилаючись на наявність ризиків відчуження відповідачкою належного їй автомобіля та уникнення виконання зобов»язання.

Заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України).

Відповідно до роз»ясень, даних у п.1 та у п.7 постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи).

Згідно довідки ВДАІ з обслуговування Красилівського району УДАІ УМВС України в Хмельницькій області від 17 вересня 2014 року за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою м. Старокостянтинів, вул. Жовтнева,9а зареєстровано транспортний засіб VOLKSWAGEN LT 28, державний номерний знак НОМЕР_1.

Оскільки позовні вимоги носять майновий характер й невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у майбутньому виконання рішення суду, заяву ОСОБА_1 слід задоволити та накласти арешт на належний відповідачці автомобіль.

Керуючись ст.ст.151-153, 293 ч.1 п.2 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики накласти арешт на автомобіль VOLKSWAGEN LT 28, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстровано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою м. Старокостянтинів, вул. Жовтнева,9а.

Копію ухвали для виконання направити Хмельницькій філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (29000, м. Хмельницький, вул. Шевченка,79).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: