У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 08 квітня 2014
року та рішення Апеляційного суду
Полтавської області від 21 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, та позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним
позовом, в якому просила поділити
майно, що є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, визнавши за нею
право особистої власності на
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
однокімнатну квартиру АДРЕСА_2,
однокімнатну квартиру АДРЕСА_3,
автомобіль «Тойота Ауріс» д.н.з. НОМЕР_1,
автомобіль «Мазда СХ7», д.н.з. НОМЕР_3,
автомобільний гараж АДРЕСА_5. ОСОБА_3
виділити земельну ділянку 0,45 га з
будинком розташованим за адресою:
АДРЕСА_6, моторний човен «Сарепта»
номер судна НОМЕР_4 з двигуном
«Меркурій 70».

Крім того, ОСОБА_3 звернувся до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя, зазначаючи,
що після припинення шлюбних відносин
відповідач зняла з депозитного вкладу
на рахунку № НОМЕР_5 в ПАТ КБ
«ПриватБанк» 4000 доларів США, що є їх
спільною власністю, якими
розпорядилась без його згоди, на власні
потреби. Просив суд поділити спільне
майно подружжя з урахуванням вказаних
коштів, стягнувши з ОСОБА_2 на його
користь 2000 доларів США за курсом НБУ на
день винесення судового рішення.

Також, у грудні 2013 року до
Автозаводського районного суду м.
Кременчука звернувся ОСОБА_4 із позовом
до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики, посилаючись на те,
що 02 квітня 2010 року ОСОБА_3 отримав від
нього в борг 50 000 Євро під 5 % річних
строком на 3 роки для придбання
нерухомого майна в Україні, але в
установлений строк грошову суму та
проценти за її користування не
повернув. Оскільки майно, одержане за
договором позики використано в
інтересах сім'ї, просив стягнути
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 грошові
кошти у сумі 59 375,00 Євро в гривнях за
офіційним курсом НБУ на день винесення
судового рішення.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 08 квітня 2014 року зазначені позови
задоволено частково.

Виділено ОСОБА_2 однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, однокімнатну квартиру
АДРЕСА_5, однокімнатну квартиру
АДРЕСА_3, автомобіль «Тойота Ауріс»,
д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «Мазда СХ7»,
д.н.з. НОМЕР_3.

Виділено ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 0,45 га з будинком, що
розташований за адресою: АДРЕСА_6,
моторний човен «Сарепта» номер судна
НОМЕР_4 з двигуном «Меркурій 70».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 за
договором позики грошову суму в 59 375,00
Євро, що за офіційним курсом НБУ
становить 947 731,875 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 21 травня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя задоволено
частково. Поділено майно, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, виходячи з рівності часток
майна сторін, виділивши у власність
ОСОБА_2: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1
вартістю - 188 570 грн; однокімнатну
квартиру АДРЕСА_5 вартістю - 189 680 грн;
однокімнатну квартиру АДРЕСА_3
вартістю - 270 040 грн; автомобільний гараж
АДРЕСА_5 вартістю - 79 160 грн; автомобіль
«Mazda CX-7», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3
вартістю - 209 740 грн, а всього майна на
загальну суму 937 190 грн.

Виділено у власність ОСОБА_3: житловий
будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_6
вартістю - 685 160 грн; земельну ділянку
площею 0,21 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий № :05:002:0210 та земельну
ділянку площею 0,24 га - для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий № :05:002:0211, що
розташовані в АДРЕСА_6 вартістю - 87 345
грн; автомобіль «Toyota Auris», 2011 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1 вартістю - 144 892,80
грн; моторний човен «Сарепта», 1989 року
побудови, державний реєстраційний
номер НОМЕР_4 з двигуном «Mercury 70» №
НОМЕР_6 загальною вартістю - 35 600 грн., а
всього майна на загальну суму - 952 997,80
грн.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про
поділ спільного майна подружжя
задоволено. Поділено між подружжям
грошові кошти в сумі 4 000,21 доларів США
за договором банківського вкладу №
SAMDN3735, укладеним між ПАТ АБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2, стягнувши з
останньої на користь ОСОБА_3 2000,11
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
на день постановлення рішення
становить - 23 433,58 грн.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про
стягнення боргу задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку ОСОБА_3
та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 59 375,00 Євро
боргу за договором позики станом на 02
грудня 2013 року, що за офіційним курсом
НБУ на день винесення судового рішення
складає - 954 078,83 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування судових рішень
судів першої та апеляційної інстанції
в частині задоволення позову ОСОБА_4 та
ухвалення нового рішення, яким
відмовити у задоволенні зазначеного
позову, мотивуючи свої вимоги
порушенням судами першої та
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки по справі не доведено
укладення договору позики в інтересах
сім'ї та використання грошових коштів
на її потреби, відповідати за взятими
на себе зобов'язаннями має лише ОСОБА_3

Задовольняючи позов ОСОБА_4,
апеляційний суд виходив з того, що
вчинення ОСОБА_3 даного правочину та
одержання коштів за договором позики
сторонами по справі не оспорюється та
підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 02
квітня 2010 року, крім того, грошові
кошти, надані позивачем, були
використані на придбання нерухомого
майна, що визнано судом об'єктом права
спільної сумісної власності сторін, та
є предметом поділу по справі. Іншого
джерела для придбання спільного майна
подружжя, ніж кошти одержані за
договором позики, сторони суду не
довели.

Доводи касаційної скарги та зміст
доданих до неї судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення процесуального права, які
передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя, за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя, та
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова