Справа № 473/5111/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"10" січня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого – судді
Вуїва О.В., при секретарі – Заблоцькій
М.М.,

за участю: відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вознесенську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(далі – ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором в якому вказував,
що 09 червня 2007 року між ТОВ
«Комерційний банк «Дельта»»
(правонаступником якого є позивач) та
відповідачем був укладений кредитний
договір № 002-14060-090607, відповідно до
якого банк надав позичальнику на
споживчі потреби кредитні кошти
(відкрив кредитну лінію) в загальному
розмірі 30 000 грн. та на день укладення
договору встановив ліміт кредитної
лінії на рахунку позичальника в
розмірі 3 000 грн. з можливістю
збільшення розміру ліміту в
односторонньому порядку, а останній
зобов’язався вчасно повернути суму
отриманого кредиту шляхом щомісячного
повернення чергової частини отриманих
в кредит коштів, а також щомісячно
вносити передбачену банківськими
тарифами плату за користування
кредитом (проценти) в розмірі 29,90 %
річних та плату за обслуговування
кредиту (комісію) в розмірі 2,99 % на
місяць, внести інші комісії за
обслуговування його, як позичальника,
що після їх нарахування включаються до
суми кредиту, а в разі порушення умов
договору – щомісячно сплачувати
неустойку в розмірі 365 % річних від суми
непогашеної частки обов’язкового
мінімального платежу.

Проте позичальник умови договору в
частині вчасного повернення кредиту,
сплати відсотків, комісій виконував не
належним чином в зв’язку з чим станом
на 08 серпня 2013 року виникла
заборгованість по кредитному договору,
а саме заборгованість по кредиту в
розмірі 9 742,87 грн.

Враховуючи вказані обставини, позивач
просив про стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором
та сплачених ним судових витрат.

В судове засідання представник
позивача не з’явилася, проте в
матеріалах справи є заява представника
про розгляд справи без її участі та
повне підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково,
вказуючи на безпідставне одностороннє
(тобто без його згоди) підвищення
банком процентної ставки по кредиту, що
призвело до неправильного
нарахуванням позивачем плати
(процентів) за користування кредитними
коштами.

Суд вважав можливим провести розгляд
справи без участі представника
позивача, оскільки матеріали справи
містять всі необхідні відомості про
права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих доказів, суд прийшов
до наступного.

Зокрема судом встановлено, що 09 червня
2007 року ТОВ «Комерційний банк
«Дельта»» (правонаступником прав та
обов’язків якого є ПАТ «Дельта Банк»)
уклав у письмовій формі з ОСОБА_1
договір на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки за № 002-14060-090607 в якому сторони
узгодили всі його умови.

З договору та інших письмових доказів,
що містяться в матеріалах справи
вбачається те, що банк зобов’язався
видати, а в подальшому видав
позичальнику на споживчі потреби
кредитні кошти (відкрив кредитну лінію)
в загальному розмірі 30 000 грн. та на день
укладення договору встановив ліміт
кредитної лінії на рахунку
позичальника в розмірі 3 000 грн. з
можливістю збільшення розміру ліміту в
односторонньому порядку, а останній
зобов’язався вчасно повернути суму
отриманого кредиту шляхом щомісячного
повернення чергової частини отриманих
в кредит коштів, а також щомісячно
вносити передбачену банківськими
тарифами плату за користування
кредитом (проценти) в розмірі 29,90 %
річних та плату за обслуговування
кредиту (комісію) в розмірі 2,99 % на
місяць, внести інші комісії за
обслуговування його, як позичальника,
що після їх нарахування включаються до
суми кредиту, а в разі порушення умов
договору – щомісячно сплачувати
неустойку (штраф) в розмірі 365 % річних
від суми непогашеної частки
обов’язкового мінімального платежу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов’язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов’язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України
вказують на те, що сторони
зобов’язання можуть домовитися про
забезпечення його виконання. Виконання
зобов’язання забезпечується
неустойкою (штрафом, пенею), порядок та
форма забезпечення встановлюється в
законі або договорі.

Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ч. 1 ст. 1049,
ст. 1050 ЦК України позичальник
зобов’язаний повернути позикодавцю
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики
або її чергової частини (прострочення
боржника) він не звільняється від
обов’язку виконання зобов’язання,
зокрема повинен сплатити суму боргу в
розмірі, передбаченому договором,
відшкодувати позикодавцю збитки та
сплатити неустойку.

З матеріалів справи вбачається те, що
позичальник дійсно порушив умови
договору в частині вчасного повернення
кредиту, сплати процентів та комісій.

В зв’язку з цим станом на 08 серпня 2013
року дійсно виникла заборгованість по
кредитному договору в загальному
розмірі 9 742,87 грн., що знайшло своє повне
підтвердження помісячним розрахунком
боргу та випискою з особового рахунку
позичальника.

Зокрема з вказаних документів
вбачається, що борг складається саме з
заборгованості по кредиту, відсоткам,
комісіям та нарахованій неустойці
(штрафу).

Проте банк з невідомої причини без
узгодження з позичальником, без
відповідної правової або договірної
підстави перерозподілив
заборгованість шляхом списання
частини нарахованого позичальнику
боргу по процентам, комісії, неустойці
взамін включення цих сум до
заборгованості по тілу кредиту.

Разом з тим, це жодним чином не вплинуло
на загальний розмір заборгованості по
кредиту, який є обґрунтованим, а також,
враховуючи в тому числі відсутність
заяв сторін про застосування позовної
давності, не може суттєво вплинути на
суть та обґрунтованість вимог банку.

Що стосується заперечень відповідача
щодо безпідставного одностороннього
(тобто без його згоди) підвищення
банком процентної ставки по кредиту, що
призвело до неправильного
нарахуванням банком плати (процентів)
за користування кредитними коштами, то
ці доводи не знайшли свого
підтвердження жодними доказами та
повністю спростовуються матеріалами
справи.

За таких обставин суд вважає, що
нарахована банком заборгованість на
підставі ст.ст. 526, 530 ЦК
України підлягає стягненню з ОСОБА_1 в
повному обсязі.

В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України з
відповідача також підлягають
стягненню судові витрати, понесені
позивачем при зверненні до суду, а саме
229,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором – задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
договором на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки № 002-14060-090607 від 09 червня 2007 року,
що утворилася станом на 08 серпня 2013
року в розмірі 9 742 (дев’ять тисяч
сімсот сорок дві) гривні 87 копійок,
перерахувавши вказану суму на
розрахунковий рахунок
(р/р 3653 в ПАТ «Дельта Банк», МФО
380236, ), а також 229 (двісті
двадцять дев`ять) гривень 40 копійок
судового збору, перерахувавши кошти на
розрахунковий рахунок (р/р НОМЕР_1 в ПАТ
«Дельта Банк», МФО 380236, ).

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
О.В. Вуїв