Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 06
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 02
червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про визнання заповіту
недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом,
який мотивує тим, що житловий будинок
по АДРЕСА_1 належав на праві приватної
власності ОСОБА_6 згідно зі свідоцтвом
про право на спадщину за заповітом,
виданого 13 квітня 2010 року державним
нотаріусом Першої Коломийської
районної державної нотаріальної
контори та зареєстрованого в реєстрі
за № 569.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, про що 21
грудня 2012 року складено відповідний
актовий запис за № 46. Померлий залишив
заповіт, який 28 травня 2012 року
посвідчений секретарем
Великоключівської сільської ради та
зареєстрований в реєстрі за № 60, яким
все своє майно, де б воно не було і з
чого б воно не складалося, і взагалі все
те, що буде належати йому і на що за
законом матиме право, заповів ОСОБА_2

ОСОБА_3 є спадкоємцем третьої черги, як
дядько померлого

ОСОБА_6, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як
тітки та спадкоємці третьої черги на
спадщину після смерті ОСОБА_3 не
претендують. Позивач вважав, що ОСОБА_6
на момент підписання заповіту не
розумів значення своїх дій та не в
змозі був керувати ними, а тому
вищезазначений заповіт підлягає
визнанню судом недійсним.

Заочним рішенням Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 06
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 02
червня 2014 року, позов ОСОБА_3
задоволено.

Визнано недійсним заповіт, складений
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, який
посвідчений секретарем
Великоключівської сільської ради
Івано-Франківської області 28 травня 2012
року та зареєстрований в реєстрі за №
60.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свої вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з того, що відповідно до акта
посмертної судово-психіатричної
експертизи ОСОБА_6 страждав стійким
хронічним психічним розладом, і на
період складення заповіту перебував у
стані, при якому був позбавлений
здатності усвідомлювати свої дії і
керувати ними, а тому заповіт слід
визнати недійсним згідно зі ст. ст. 225,

1257 ЦК України.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання заповіту
недійсним, за касаційною скаргою на
заочне рішення Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 06
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 02
червня 2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська