Справа № 259/2598/14-ц
Провадження № 2/259/1233/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2014 р.
місто Донецьк

Куйбишевський районний суд м. Донецька
в складі:

головуючого судді:
Ларіної О.В.,

при секретарі:
Литвиненко Ю.Е.,

за участю позивача:
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням та вселення ОСОБА_1 до
житлового будинку АДРЕСА_1, передати
останній ключі від вищевказаного
будинку.

В обґрунтування заявлених вимог
вказав, що у 2009 році матір позивача було
позбавлено батьківських прав у
відношенні ОСОБА_1, та опікуном
останньої призначено рідну бабцю -
ОСОБА_3, якій належав будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_2, крім
цього, місце проживання позивача було
визначено разом з бабусею. Після смерті
опікуна в 2011 році рішенням виконкому
Куйбишевської районної в м. Донецьку
ради відповідача було призначено
опікуном ОСОБА_1 та остання переїхала
мешкати до будинку відповідача за
адресою: АДРЕСА_1, де фактично мешкала
до досягнення повноліття. Так, у
березні 2014 року відповідач вигнала
позивача з зазначеного будинку,
посилаючись на повноліття останньої, у
зв'язку з чим позивач звернувся до суду
за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
просила суд відновити її порушене
право шляхом вселення до спірного
будинку, крім цього зазначила, що до
спірної квартири остання переїхала
одразу після смерті бабці, оскільки в
вересні 2011 року опікуном позивача було
призначено ОСОБА_2 Після досягнення
позивачем 16 років остання була
зареєстрована в будинку відповідача,
за адресою: АДРЕСА_1, де фактично
мешкала до 2014 року. Так, в березні 2014
року між позивачем та відповідачем
відбулась сварка в якій остання
повідомила про необхідність звільнити
будинок, після чого позивач зібрала
речі та пішла до свого хлопця. Оскільки
в добровільному порядку відповідач не
бажала врегулювання конфліктної
ситуації, позивач звернулась з заявою
до міліції для надання ключів від
будинку останній. Крім цього позивач
просила зазначити, що немає жодного
іншого місця проживання, окрім кімнати
в спірному будинку, де остання
зареєстрована.

Представник позивача, яка діє на
підставі угоди про надання правової
допомоги від 01.04.2014 року ОСОБА_4, в
судовому засіданні підтримала позовні
вимоги, вважала необхідним відновити
порушене право ОСОБА_1 та вселити
останню в будинок АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, про час та місце
проведення судового засідання
повідомлялась належним чином, надала
суду заяву у якій просила розглянути
справу у відсутність останньої та
просила ухвалити рішення згідно з
діючим законодавством, зазначивши, що
не заперечує проти проживання ОСОБА_1 у
будинку АДРЕСА_1 (а.с.19).

Суд, заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши надані
сторонами докази, вважає, що позов
підлягає задоволенню у повному обсязі
з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно рішення
Червоногрвардійського районного суду
м. Макіївки від 09.10.2009 року ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 позбавлено батьківських
прав у відношенні неповнолітньої
доньки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
опікуном останньої призначено ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, крім цього визначено
місце проживання ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с.7).

Відповідно до рішення Куйбишевської
районної в м. Донецьку ради від 11.11.2009
року від 364/1 ОСОБА_1 призначено статус
дитини, позбавленої батьківського
опікунства (а.с.8).

Згідно рішення Куйбишевської районної
в м. Донецьку ради від 14.09.2011 року за № 323
ОСОБА_2 призначено опікуном
неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
(а.с.9).

Так, випискою з рішення Куйбишевської
районної в м. Донецьку ради від 12.12.2012
року за №389 про взяття на квартирний
обік, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, у
зв'язку з відсутністю житлової площі
взято на квартирний облік як сироту,
про що в журналі обліку зроблено
відповідний реєстровий запис під №5724
(а.с.10).

Крім того, згідно зі ст.9 ЖК України
ніхто не може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Так, наявність перешкод в користуванні
ОСОБА_1 житловим будинком АДРЕСА_1 в
судовому засіданні підтвердив свідок
ОСОБА_6, яка пояснила, що позивач з 26.03.2014
року мешкає у квартирі свідка, оскільки
з вказаного часу після сварки ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, остання вигнала її з будинку
АДРЕСА_1. Оскільки, іншого житла ОСОБА_1
не має, ОСОБА_6 запропонувала
залишитись мешкати в її квартирі за
адресою: АДРЕСА_3.

Як встановлено судом, то відповідач
ОСОБА_2 перешкоджає позивачу в праві
користування спірним будинком,
оскільки відібрала у останньої ключі
та у будинок не впускає.

Відповідно до ст. 47 Конституції
України, кожен має право на житло. Ніхто
не може бути примусово позбавлений
житла інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Статтею 157 Житлового кодексу України
члени сім'ї власника житлового будинку
(квартири) можуть бути виселені в
випадках, які передбачені частиною
першою ст. 116 Житлового кодексу України
лише в судовому порядку.

Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право користування цим
житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають
право займати, визначається його
власником.

Член сім'ї власника втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 є членом сім'ї ОСОБА_2, яка мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим,
згідно зі ст. 405 ЦК України, особи, які
вселились в жиле приміщення як члени
сім'ї власника, набувають рівного з
іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням.

Таким чином, ОСОБА_1 відповідно зі ст. 405
ЦК України має право проживати у
АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
доведеними та позивача необхідно
вселити в будинок АДРЕСА_1, передавши
ОСОБА_1 ключі від зазначеного житлового
будинку.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 до житлового будинку
АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1
екземпляр ключів від житлового будинку
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів після його
проголошення. Особами, які не були
присутні при оголошенні рішення - в той
же строк з дня отримання його копії.

Рішення суду набуває чинності після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо її не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набуває
чинності після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя Куйбишевського районного

суду м. Донецька
О.В. Ларіна