Справа № 682/1513/14-ц
Провадження № 2/682/513/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23.06.2014 року Славутський міськрайонний
суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді
Воробченко Л.А.

при секретарі Кушнір З.В.

з участю представників
позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача
Петровського В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Славута
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Селянського фермерського господарства
«Кривинське» про визнання права
власності на будівлю за набувальною
давністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до
Селянського фермерського господарства
«Кривинське» Славутського району
Хмельницької області в якому просить
визнати за ним право власності на
приміщення овочесховища в с. Кривин
Славутського району Хмельницької
області за набувальною давністю.

В обгрунтування позовних вимог
посилається на те, що 05.09.1997 року між
ним, фізичною особою та ССГ
«Кривинське» в особі голови правління
Петровського В.С. було укладено договір
оренди приміщення овочесховища в с.
Кривин Славутського району
Хмельницької області, з правом його
викупу по залишковій вартості. 19
березня 2002 року загальні збори
співвласників спілки СФГ «Кривинське»,
яка є правонаступником ССГ
«Кривинське», з метою погашення
податкового боргу, з дозволу
податкового керуючого на реалізацію
овочесховища, яке знаходилося у
податковій заставі, прийняли рішення
продати овочесховище за 1000 грн., яке він
15.07.2002 року купив у відповідача за
готівку, добросовісно володіє вказаним
нерухомим майном і продовжує відкрито
безперервно ним володіти більше 10
років. Тому просить визнати за ним
право власності на приміщення
овочесховища за набувальною давністю.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 та його представник -
адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримали в повному обсязі і пояснили,
що 05.09.1997 року між фізичною особою
ОСОБА_4 та ССГ «Кривинське» в особі
голови правління Петровського В.С. було
укладено договір оренди овочесховища в
с. Кривин Славутського району з правом
його викупу по залишковій вартості. 19
березня 2002 року загальні збори
співвласників спілки СФГ «Кривинське»,
яка є правонаступником ССГ
«Кривинське», з метою погашення
податкового боргу, з дозволу
податкового керуючого на реалізацію
овочесховища, яке знаходилося у
податковій заставі, прийняли рішення
продати вказане овочесховище за 1000
грн., яке ОСОБА_4 15.07.2002 року купив у
відповідача за готівку і маючи в
подальшому намір оформити право
власності на приміщення овочесховища,
проплатив оформлення технічного
паспорта в БТІ, видачу свідоцтва про
право власності та довідку
характеристику з БТІ для офомлення
відчуження приміщення овочесховища.
Відтак позивач добросовісно володіє
нерухомим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти ним з 1997 року до
цього часу, тобто, більше 10 років тому
просять визнати за позивачем право
власності на приміщення овочесховища
за набувальною давністю.

Представник відповідача Селянського
фермерського господарства
«Кривинське» Петровський В.С. позову не
визнав і пояснив, що дійсно 05.09.1997 року
між ССГ «Кривинське» в його особі, як
голови правління та фізичною особою
ОСОБА_4 було укладено договір оренди
овочесховища в с. Кривин Славутського
району з правом його викупу по
залишковій вартості. Оскільки вказане
овочесховище перебувало у податковій
заставі, то 19 березня 2002 року рішенням
загальних зборів співвласників спілки
СФГ «Кривинське», яке є
правонаступником ССГ «Кривинське», з
метою погашення податкового боргу, з
дозволу податкового керуючого було
вирішено здійснити продаж приміщення
овочесховища за 1000 грн., яке 15.07.2002 року
за готівку купив позивач ОСОБА_4 і маючи
намір оформити право власності на
овочесховище проплатив йому
оформлення технічного паспорта в БТІ,
видачу свідоцтва про право власності
та довідку характеристику з БТІ для
офомлення відчуження овочесховища. В
даний час, він єдиний, хто залишився в
СФГ «Кривинське» та в одній своїй особі
представляє вказане господарство,
передумав та не бажає нотаріально
оформити з позивачем договір-купівлі
продажу приміщення спірного
овочесховища.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі
суд приходить до переконання, що позов
підлягає до задоволення виходячи з
таких підстав.

Судом встановлено, що згідно акту
перевірки та оцінки приміщення від
05.09.1997 року (а.с.4) овочесховище в с.
Кривин Славутського району
знаходиться в неналежному стані,
вхідних дверей немає, стеля осипається
із-за протікання покрівлі, західна
сторона приміщення розвалена, покрівля
підвалу завалюється, шифер прогнивший
в 10 м.кв. завалений.

05.09.1997 року між ССГ «Кривинське» в особі
голови правління Петровського В.С. та
позивачем ОСОБА_4 як фізичною особою
було укладено договір оренди
овочесховища в с. Кривин Славутського
району Хмельницької області з правом
викупу по залишковій вартості (а.с.6-7).

Витягом з протоколу правління ССГ
«Кривинське» №7 від 13.09.1997 року (а.с.5)
вбачається, що на правлінні ССГ
«Кривинське» слухали заяву ОСОБА_4 про
передачу йому в оренду овочесховища,
яке побудоване у 1898 році і вирішили, що
даний об'єкт застарілий, знаходиться у
незадовільному стані, довгий час не
використовувався, потребує
капітального ремонту тому визначено
його залишкову вартість за мінусом
зносу за минулі роки в сумі 1124 грн.

Витягом з протоколу загальних зборів
співвласників спілки СФГ «Кривинське»
від 19 березня 2002 року (а.с.9) вбачається,
що збори співвласників спілки СФГ
«Кривинське» вирішили підтримати
пропозицію голови спілки Петровського
В.С. продати овочесховище в с. Кривин
Славутського району за 1000 грн., а
виручку від реалізації перерахувати на
погашення податкового боргу

З дозволу від 18.07.2002 року податкового
керуючого Буліч О.І., призначеного
наказом Славутської ОДПІ від 01.02.2002
року № 19 (а.с.10) вбачається, що вказаний
податковий керуючий надав дозвіл
платнику податків СФГ «Кривинське»
самостійно реалізувати виділені ним
власні активи, що знаходяться в
податковій заставі, за умови
спрямування отриманої виручки від
реалізації цих активів в повному
обсязі на погашення податкового боргу,
зокрема, овочесховище згідно
експертної оцінки.

З свідоцтва на право власності,
виданого на підставі рішення виконкому
Старокривинської сільської ради
Славутського району від 24.07.2002 року
(а.с.18) вбачається, що приміщення
спірного овочесховища належить
Сільськогосподарському фермерському
господарству «Кривинське»
Славутського району Хмельницької
області.

Згідно довідки-характеристики
Славутського бюро технічної
інвентаризації № 813 від 26.07.2002 року
(а.с.11) вбачається, що вказана довідка
видана Сільськогосподарському
фермерському господарству
«Кривинське» в державному Славутську
нотаріальну контору з метою відчуження
приміщення овочесховища розміром 80,1
м.кв., балансова вартість 1000 грн.

З накладної №128 від 15.07.2002 року (а.с.12) та
квитанції до прибуткового ордеру №56
від 15.07.2002 року (а.с.8) вбачається, що
ОСОБА_4 за готівку в сумі 1000 грн. купив в
СФГ «Кривинське» овочесховище. Даний
факт стверджується в судовому
засіданні представником відповідача
Петровським В.С.

З довідки Комунального підприємства
«Славутське бюро технічної
інвентаризації №2233 від 05 грудня 2012
року (а.с.20) вбачається, що 05.09.1997 року
ОСОБА_4, уклавши з ССГ «Кривинське»
договір оренди овочесховища з правом
його викупу по залишковій балансовій
вартості, отримав право
використовувати об'єкт на правах
оренди до повного погашення залишкової
балансової вартості будівлі після чого
набув право зареєструвати об'єкт в
органах БТІ на правах приватної
власності. Однак, цей договір був
укладений без попередньої технічної
інвентаризації об'єкта, без зазначення
загальної площі, без зазначення адреси.
Тому, маючи намір правильно оформити
право власності, в 2002 році ОСОБА_4
проплатив СФГ «Кривинське» оформлення
технічного паспорта в БТІ, видачу
свідоцтва про право власності на
овочесховище та
довідку-характеристику з БТІ 26.07.2002
року для оформлення останнім
відчуження овочесховища.

Однак, як вбачається з наведеного, на
підставі проплачених ОСОБА_4
документів, зокрема, оформлення
технічного паспорта в БТІ, видачу СФГ
«Кривинське» свідоцтва про право
власності на овочесховище та видачу
довідки-характеристики з БТІ 26.07.2002
року для оформлення відчуження,
відповідач СФГ «Кривинське», оформив
своє право власності на овочесховище
(а.с.14-18) однак передумав і не бажає
нотаріально оформити з позивачем
договір-купівлі продажу спірного
овочесховища. Даний факт представник
відповідача СФГ «Кривинське»
Петровський В.С. в судовому засіданні
підтвердив.

Стаття 41 Конституції зазначає, що право
приватної власності набувається в
порядку, визначеному законом.

Згідно ст.328 ЦК України, вирішуючи
питання про правомірність набуття
права власності, суд має враховувати,
що воно набувається на підставах, які
не заборонені законом, зокрема на
підставі правочинів. При цьому діє
презумпція правомірності набуття
права власності на певне майно, яка
означає, що право власності на
конкретне майно вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із
набуттям права власності за
набувальною давністю суди повинні
враховувати, зокрема таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа
при заволодінні чужим майном не знала і
не могла знати про відсутність у неї
підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо
особа не приховувала факт знаходження
майна в її володінні. Вжиття звичайних
заходів щодо забезпечення охорони
майна не свідчить про приховування
цього майна;

- володіння визнається безперервним,
якщо воно не переривалось протягом
всього строку набувальної давності. У
разі втрати не із своєї волі майна його
давнісним володільцем та повернення
цього майна протягом одного року або
пред'явлення протягом цього строку
позову про його витребування
набувальна давність не переривається
(частина третя ст.344 ЦК України). Не
переривається набувальна давність,
якщо особа, яка заявляє про давність
володіння, є сингулярним чи
універсальним правонаступником,
оскільки в цьому разі вона може
приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є (частина
друга ст.344 ЦК) (п.5,9 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» №5 від 07.02.2014 року).

Враховуючи положення пункту 8
Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного кодексу України про те, що
правила ст.344 ЦК України про набувальну
давність поширюються також на випадки,
коли володіння майном почалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом,
та беручи до уваги, що Кивільний кодекс
України набрав чинності з 01 січня 2004
року, положення ст.344 ЦК України
поширюються на правовідносини, що
виникли з 01 січня 2001 року. Отже,
визнання судом права власності на
нерухоме майно за набувальною давністю
може мати місце не раніше 01 січня 2011
року.

При цьому, коли строк давнісного
володіння почався раніше 01 січня 2001
року, то до строку, який дає право на
набуття права власності за набувальною
давністю, зараховується лише строк з 01
січня 2001 року. Разом із тим, якщо
перебіг строку володіння за давністю
почався після цієї дати, то до строку
набувальної давності цей період
зараховується повністю (п.11 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав» №5 від
07.02.2014 року).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 з
05.09.1997 року безперервно, на законних
підставах, володіє приміщенням
овочесховища, яке розташоване в с.
Старий Кривин Славутського району і
15.07.2002 року придбавши його на законних
підставах у відповідача за готівку,
відкрито володіє ним більше десяти
років, без переривання строків його
володіння з підстав передбачених
законом, а тому вважається таким, що
правомірно за набувальною давністю
набув право власності на вказане
нерухоме майно.

Враховуючи наведене суд приходить до
переконання, що позов ОСОБА_4 до
Селянського фермерського господарства
«Кривинське» про визнання права
власності на приміщення овочесховища
за набувальною давністю підлягає до
задоволення.

Враховуючи конкретні обставини справи
суд вважає доцільним судові витрати
покласти на сторони в тих розмірах в
яких вони їх понесли.

Керуючись ст.41 Конституції України,
ст.ст. 328,344 ЦК України, п.8 Прикінцкевих
та Перехідних положень ЦК України,
керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_4 на
приміщення овочесховища в с. Кривин
Славутського району Хмельницької
області за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення в той же
строк з дня отримання копії рішення.

Суддя
Воробченко Л. А.