Головуючий суду 1 інстанції - Юхимук
Доповідач - Туренко С.І.
Справа № 428/6348/13-ц
Провадження № 22ц/782/2441/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м. Луганськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого - судді Туренка С.І.,

суддів - Галан Н.М. та Лісіциної
А.І.,

при секретарі - Соловей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі апеляційного суду
Луганської області у місті Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 30 квітня 2014 року
у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення попередньої оплати за
договором купівлі-продажу, -

в с т а н о в и л а:

В серпні 2013 року позивач ОСОБА_3
звернувся до Сєвєродонецького
міського суду Луганської області з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення попередньої оплати за
договором купівлі-продажу. В
обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що 01 серпня 2008 року він
уклав із відповідачем письмовий
договір купівлі-продажу будівельних
матеріалів № 78, у відповідності до
якого 03.08.2008 року у якості попередньої
оплати передав йому 353 000,00 грн., про що
відповідач склав розписку. По
теперішній час відповідач не виконав в
повному обсязі своїх зобов'язань по
договору купівлі-продажу. У зв'язку з
вищенаведеним, позивач просив стягнути
з відповідача попередню оплату за
договором купівлі-продажу з
урахуванням процентів гроші в сумі
481082,52 грн., та судові витрати в розмірі
4941,00 грн.

Рішенням Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 30 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ФОП ОСОБА_3 попередню оплату за
договором купівлі-продажу 353 000,00 грн., а
також судовий збір у розмірі 3441,00 грн. У
задоволені інших позовних вимог було
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням,
відповідачем була подана апеляційна
скарга, у якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права апелянт просив
скасувати рішення Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 30
квітня 2014 року та ухвалити нове, яким
відмовити позивачу у задоволені
позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст.. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції., однак апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити, а
рішення суду першої інстанції
скасувати відмовивши у задоволенні
позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
законним і обґрунтованим є рішення,
коли суд виконав всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом на основі повного і всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Як вбачається з копії договору № 78 від
01 серпня 2008 року (а.с.5), між ОСОБА_2 та ПП
ОСОБА_3 укладено договір
купівлі-продажу, згідно до якого, ПП
ОСОБА_3 придбав будівельні матеріали із
самовивозом, та зобов'язався сплатити
передплату у розмірі 353 000,00 грн.
Пунктом 5 зазначено специфікацію
матеріалів з їх найменуванням,
одиницею виміру, кількістю, ціною та
сумою.

Згідно копії розписки від 03.08.2008 року
зазначено, що ОСОБА_2 надав ОСОБА_3
розписку у тому, що він отримав 353 000,00
грн., за матеріали згідно договору № 78
від 01.08.2008 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з їх
обґрунтованості з нормативної точки
зору та з їх доведеності в суді
належними доказами, враховуючи, що
представник відповідача не
заперечував фактичне укладання
вказаного договору, не оспорював
справжність підпису відповідача на
наданій його копії, а тому відповідно
до ч.1 ст. 64 ЦПК України суд визнав його
письмовим доказом, що має значення для
справи.

Проте, з вказаним висновком суду
погодитись не можна, оскільки ухвалене
у справі рішення не відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
воно підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову за наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.11,213 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Договором згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Визначення договору як
домовленості передбачає, що сторони
договору мають домовитися, тобто
досягти згоди з усіх умов (пунктів)
майбутнього договору. Серед цих умов
найголовніше значення мають ті умови,
що прямо і безпосередньо стосуються
виконання сторонами договору взятих на
себе зобов'язань, тобто умови, що
містять у собі елементи (їх частини)
належного виконання зобов'язання,
встановлюють стандарт поведінки
сторін зобов'язання на різних стадіях
його виконання.

Заперечуючи проти позову, відповідач
вказав, що він не підписував такий
договір, копію якого надано позивачем і
вимагав надання оригіналу договору № 78
від 01.08.2008 року, який вони укладали з
позивачем на інших його істотних
умовах.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо хтось з цих осіб, які беруть участь
у справі, обставину не визнає - вона
потребує доказуванню. Визнання
обставини, яку повинна доказувати інша
сторона, не означає згоду того, хто цю
обставину визнав, із запропонованою
оцінкою цієї обставини.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. Письмові докази, як правило,
подаються в оригіналі. Якщо подано
копію письмового доказу, суд за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, має право вимагати подання
оригіналу.

Враховуючи, що позивачем не надано
оригіналу договору №78 від 01 серпня 2008
року, на який посилається останній, як
на підставу свого позову, то судова
колегія не може вважати його належним
доказом по справі, для задоволення
заявлених позовних вимог.

За таких обставин, у задоволенні
позовних вимог фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення попередньої оплати за
договором купівлі-продажу слід
відмовити. Не підлягають стягненню на
користь позивача і понесені ним судові
витрати.

За таких обставин ухвалене судом
першої інстанції помилкове рішення
через неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права
відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову із зазначених вище
підстав.

Керуючись ст.ст. 209, 303,307,309, 313, 314,316 ЦПК
України судова колегія ,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 30 квітня 2014
року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення попередньої оплати за
договором купівлі-продажу відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак його
може бути оскаржено шляхом подання
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції: Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: