Справа № 165/467/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Свередюк А.В. Провадження №
22-ц/773/1083/14 Категорія: 59 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Антонюк К.І.,

суддів - Лівандовської-Кочури Т.В.,
Овсієнко А.А.,

при секретарі - Кирилюку О.О.,

з участю: прокурора - Супрунюка Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом прокурора м.
Нововолинська в інтересах ОСОБА_1,
третя особа на стороні позивача, що не
заявляє самостійних вимог - орган опіки
та піклування виконавчого комітету
Нововолинської міської ради, до
Нововолинського вищого професійного
училища, третя особа на стороні
відповідача, що не заявляє самостійних
вимог - Головне управління державної
казначейської служби у Волинській
області, про зобов'язання провести
перерахунок стипендії та стягнення
недоплачених сум, за апеляційною
скаргою відповідача Нововолинського
вищого професійного училища на рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 28 травня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

В поданій до суду позовній заяві в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_1
прокурор просив стягнути з
Нововолинського вищого професійного
училища на користь ОСОБА_1
заборгованість по виплаті стипендії у
сумі 4 544,59 грн. та зобов'язати
відповідача в подальшому проводити
виплату стипендії в розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для працездатних осіб
відповідно до ст. 5 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» до закінчення навчання.

Вимоги обґрунтовані тим, що батько
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 має підземний стаж
роботи тривалістю 20 років, тому
відповідно до ст. 5 вищезазначеного
закону його син - ОСОБА_1, який є
студентом училища, має право на
отримання стипендії в розмірі
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб. Стипендія в
зазначеному розмірі не виплачувалась.

Рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області від 28 травня 2014
року позов в даній справі задоволено.

Стягнуто з Нововолинського вищого
професійного училища в користь ОСОБА_1 4
544,59 грн. недорахованої та невиплаченої
стипендії за період з 02.09.2013 року по
01.02.2014 року.

Зобов'язано Нововолинське вище
професійне училище виплачувати ОСОБА_1
з 01 лютого 2014 року стипендію в розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для працездатних осіб,
відповідно до ст. 5 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці», до закінчення нею навчання.

Стягнуто з Нововолинського вищого
професійного училища в дохід держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач
Нововолинське вище професійне училище
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм процесуального
права, просить вказане рішення
скасувати та ухвали нове, яким в позові
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
прокурора, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з наступних підстав.

Судом вірно встановлено, і це
підтверджується належними доказами,
які містяться в матеріалах справи, що
ОСОБА_1 навчається в Нововолинському
вищому професійному училищі на другому
курсі за спеціальністю «електрослюсар
підземний» з 01 вересня 2013 року і
отримує стипендію щомісячно в розмірі
275 грн. (а.с. 19).

Батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_3.

Відповідно до довідки ДП
«Волиньвугілля» від 26 червня 2012 року та
з трудової книжки ОСОБА_3 працює повний
робочий день під землею в шахті
«Бужанська» ДП «Волиньвугілля»
підземним гірником очисного забою зі
стажем 20 років станом на 18.06.2012 року (а.с.
18).

Положеннями ст.5 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» передбачено, що дітям, батьки
яких мають стаж підземної роботи не
менш як 15 років, дітям шахтарів, які
загинули внаслідок нещасного випадку
на виробництві, шахтарів-інвалідів 1-ої
та 2-ої групи, гарантується виплата
стипендії за рахунок коштів державного
бюджету в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
працездатних осіб (в редакції Закону
№5082-VI (5082-17) від 05.07.2012), що не суперечить
також ст.3 Закону України «Про вищу
освіту», згідно якої держава гарантує
особам, які навчаються у вищих
навчальних закладах, пільги та
соціальні гарантії у порядку,
встановленому законодавством.

Отже, позивачу, що є сином шахтаря зі
стажем підземної роботи більше 20 років,
з початку навчання мала бути
призначена стипендія в розмірі
встановленого на той час прожиткового
мінімуму для працездатних осіб з
коригуванням цього розміру із зміною
прожиткового мінімуму.

Суд першої інстанції встановив, що
загальна сума недорахованої та
невиплаченої позивачу стипендії за
період з 02 вересня 2013 року по 01 лютого
2014 року становить 4 544,59 грн. та
підставно її стягнув з відповідача на
користь позивача ОСОБА_1

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на ту обставину, що Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» і кошторисом названого
навчального закладу не передбачені
видатки на виплату студентам стипендій
у розмірі прожиткового мінімуму згідно
ст. 5 Закону, колегією суддів до уваги не
приймаються, оскільки вказаною нормою
виплата зазначених стипендій не
поставлена в залежність від наявності
на це коштів у бюджеті чи кошторисі
навчального закладу, де навчається
студент.

Положення Порядку призначення і
виплати стипендій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2004 року №882, щодо розміру
стипендій не можуть бути застосовані
до розглядуваного випадку, оскільки
пізніше прийнятим Законом, який має
вищу юридичну силу по відношенню до
зазначеної постанови, встановлено
інший більш високий рівень стипендій
для категорії студентів з числа дітей
шахтарів. За таких обставин суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про задоволення заявлених
позовних вимог щодо стягнення та
зобов'язання відповідача здійснити
виплату стипендії у розмірі
прожиткового мінімуму до дня ухвалення
судового рішення.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що загальна сума
невиплаченої позивачу стипендії
становить 4 544,59 грн., а тому відповідно
до передбачених законом підстав
стягнув зазначену суму з відповідача в
користь позивача.

Дія ст. 5 вищезазначеного закону
Законами України «Про державний бюджет
України» на 2012-2014 роки не
призупинялась.

Положеннями цієї статті гарантовано
зазначеним студентам право на навчання
за рахунок коштів державного і
місцевого бюджетів з наданням місць
для проживання в гуртожитках на час
навчання, також на одержання стипендії
у розмірі прожиткового мінімуму.

Отже, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції вірно прийшов до
висновку про виплату ОСОБА_1 стипендії
відповідно до ст. 5 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» у розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
працездатних осіб.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
Нововолинського вищого професійного
училища відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 28 травня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: