Справа № 405/3060/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2014 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда у складі:

головуючого судді
Плохотніченко
Л.І.

при секретарі
Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя,

В С Т
А Н О В И В:

Позивач звернулася в Ленінський
районний суд м. Кіровограда з позовом
до ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя зазначивши з 21 липня 2001 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем та рішенням Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 20.05.2011
року шлюб між нею та відповідачем
розірвано.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що в період
спільного подружнього життя з
відповідачем, ними за спільні кошти
було придбано наступне майно:

- земельна ділянка площею 0,1000 га,
розташована по провулку
Олексіївському у м. Кіровограді, яка
придбана у період шлюбу, але оформлена
відповідачем на своє ім`я вже після
розлучення;

- 1/4 частини квартири АДРЕСА_2,
вартістю 2000,00 грн., яка була придбана
відповідачем до шлюбу з позивачем,
проте в період шлюбу спільно була
реконструйована й відремонтована за
спільні кошти;

- квартира АДРЕСА_1, вартістю 5 614.00
грн., яка була придбана позивачем та
відповідачем у 2002 році і оформлена на
відповідача, згідно з договором
купівлі-продажу від 21.08.2002 року

- н/причіп-цистерна хар-Е державний
номер НОМЕР_1, придбаний 23.12.2005 року,
вартістю 5 000,00 грн.;

- сідловий тягач-Е державний номер
НОМЕР_2, придбаний 14.02.2008 року, вартістю 5
000,00 грн.;

- сідловий тягач-Е державний номер
НОМЕР_3, придбаний 12.09.2008 року, вартістю 5
000,00 грн.;

- н/причіп-цистерна Е державний
номер НОМЕР_4, придбаний 14.06.2007 року,
вартістю 5 000,00 грн.;

- сідловий тягач-Е державний номер
НОМЕР_9, придбаний 05.02.2007 року, вартістю 5
000,00 грн.;

- н/причіп-цистерна харч-Е
державний номер НОМЕР_5, придбаний
08.02.2007 року, вартістю 4 500,00 грн.;

- н/причіп-цистерна Е державний
номер НОМЕР_6, придбаний 11.12.2009 року,
вартістю 5 000,00 грн.;

- н/причіп-рефрижератор - Е
державний номер НОМЕР_7, придбаний
17.05.2008 року, вартістю 4 000,00 грн.;

- сідловий тягач-Е державний номер
НОМЕР_10, придбаний 02.06.2009 року, вартістю
5 000,00 грн.;

- н/причіп-цистерна Е державний
номер НОМЕР_8, придбаний 29.08.2006 року,
вартістю 4500,00 грн.

На грошову компенсацію замість
належної позивачці частки, позивач не
погодилася.

Позивач у судове засідання з`явилася,
позовні вимоги підтримала та
посилаючись на викладені в заяві
обставини просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання
з`явився, позовні вимоги визнав, проти
задоволення позову не заперечував.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи та надавши оцінку
доказам у їх сукупності суд вважає
позовні вимоги такими, що задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

З 21 липня 2001 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі та рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 20.05.2011 року шлюб між
ними розірвано.

В період спільного подружнього життя
сторони за спільні кошти придбали
вищевказане майно, на яке позивач
бажає визнати право власності.

Судом також встановлено, що
відповідно до рішення виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
№287 від 15 березня 2011 року «Про
оформлення права власності на квартири
та житлові будинки з господарськими
будівлями та спорудами і садові
будинки», тобто у період шлюбу з
позивачем було оформлено право
власності з видачею свідоцтв про право
власності ОСОБА_2 на 1/4 ч. та ОСОБА_3 на 3/4
ч. квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки ОКП
«Кіровоградське ООБТІ» № 271638,271639 від
05.05.2011 року, відповідачу належить 1/4
ч. квартири АДРЕСА_2, які позивач
включила до загальної маси майна, на
яке просить визнати право власності.

Крім того, згідно з договором
купівлі-продажу від 21.08.2002 року,
укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
останній у період шлюбу з позивачем
придбав квартиру АДРЕСА_1, яку позивач
включила до загальної маси майна, на
яке просить визнати право власності.

В судовому засіданні з пояснення
відповідача було встановлено, що на час
звернення позивача з позовом до суду у
Ленінському відділі державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження №
1340 про стягнення з відповідача на
користь Райфайзен банк «Аваль»
приблизно 700 000,00 грн. та 800 000,00 грн.
заборгованості, а також на користь
Імексбанку приблизно 1500,000,00 грн.

У відповідності з ч.2 ст. 35 ЦПК
України треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
можуть бути залучені до участі в справі
також за клопотанням сторін, інших
осіб, які беруть участь у справі.

Сторони у судовому засіданні
висловили свою думку щодо
недоцільності виклику у судове
засідання представників банку у якості
третіх осіб.

Згідно зі ст.35 ЦПК України, якщо суд
при прийнятті позовної заяви,
здійснення провадження у справі до
судового розгляду або під час судового
розгляду справи встановить,що судове
рішення може вплинути на права і
обов'язки осіб, які не є стороною у
справі, суд залучає таких осіб до
участі в справі як третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору.

Відповідно до ч.5 ст.36 ЦПК України
якщо особи, які беруть участі у справі,
заперечують проти залучення чи допуску
третьої особи до участі в справі, це
питання вирішується судом залежно від
обставин справи.

Відповідно до ст. 68 ч. 2 СК України
розпоряджання майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності,
після розірвання шлюбу
здійснюється співвласниками виключно
за взаємною згодою, відповідно до
Цивільного кодексу України

Згідно ст. 60 СК України, майно набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважних
причин самостійного заробітку /доходу/.

Статтею 70 СК України визначено, що у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 69 Сімейного
Кодексу України дружина і чоловік
мають право на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.

Згідно з ч.4 ст.71 Сімейного Кодексу
України присудження одному з подружжя
грошової компенсації замість його
частки у праві спільної сумісної
власності на майно, зокрема на житловий
будинок, квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
Кодексом України.

ч. 5 ст. 71 Сімейного Кодексу України
передбачено, що присудження одному з
подружжя грошової компенсації можливе
за умови попереднього внесення другим
із подружжя відповідної грошової суми
на депозитний рахунок суду.

Разом з тим, відповідно до п.24
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №11 від 21.12.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справи про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» до складу
майна, що підлягає поділу включається
загальне майно подружжя, наявне у
нього на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб. При поділі
майна враховуються також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК) .

Згідно з п 25 вказаної вище Постанови
Пленуму Верховного Суду України
вирішуючи питання про поділ майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5
ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного
з подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду.

За відсутності такої згоди
присудження грошової компенсації може
мати місце з підстав, передбачених ст.
365 ЦК, за умови звернення подружжя
(одного з них) до суду з таким позовом
(ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі
не можуть бути реально поділені між
ними відповідно до їх часток, суд
визнає ідеальні частки подружжя в
цьому майні без його реального
поділу і залишає майно у їх спільній
частковій власності.

За вказаних вище обставин суд дійшов
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 212-215, 218 ЦПК
України

В И
Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Ленінський районний суд
м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. І. Плохотніченко