АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1881/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шаповалова І. С. Доповідач -
Глущенко Н.Г.Категорія 19/27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

25 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Глущенко Н.Г.

суддів - Деркач
Н. М., Осіяна О.М.

при секретарі -
Біленькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи»

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 грудня 2013 року по справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
/ а. с. 1-3 /.

В обґрунтування своїх позовних
вимог товариство посилалось на те, що
11.08.2007 року між ТОВ «ПростоФінанс» та
ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір
№0, згідно якого останнім було
надано відповідачу кредит в сумі 39525
грн. на термін до 10.08.2012 року для
придбання автомобіля марки «VAZ (LADA)»,
модель 11183, 2007 року випуску, а
відповідач зобов'язався повернути
кредит, сплатити відсотки за
користування кредитами і розмір
неустойки в строки та в порядку
встановлених кредитним договором / а.
с. 5-7 /.

Між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ
«Кредитні ініціативи» 18.05.2012 року було
укладено Договір купівлі-продажу
кредитного портфелю, за яким право
вимоги по спірному кредитному договору
було відступлене на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи» /а. с. 16-21, 171-180/.

Однак, відповідач взяті на себе
зобов'язання не виконував, тобто не
виконував умови Кредитного договору
стосовного своєчасного повернення
отриманого кредиту та своєчасної
сплати нарахованих за користування
кредитними коштами відсотків, у
встановленні договором строки, у
зв'язку з чим, станом на 10.07.2013 року,
виникла заборгованість у розмірі 50232,41
грн., де: 28731,42 грн. - заборгованість за
кредитом; 10504,20 грн. - заборгованість за
відсотками; 2964,50 грн. - заборгованість
по комісії за обслуговування кредиту;
8032,29 грн. - штраф (за прострочку
платежів).

За таких обставин, позивач просив
суд стягнути з відповідача на його
користь заборгованість в сумі 50232,41 грн.
за кредитним договором №0 від
11.08.2007 року / а. с. 1-3 /.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11.12.2013 року позовні вимоги
ТОВ «Кредитні ініціативи» - залишені
без задоволення /а. с. 94-96/.

Позивач - ТОВ «Кредитні
ініціативи» не погодився з рішенням
від 11.12.2013 року і звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати це рішення та ухвалити нове,
яким позовні вимоги товариства
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на те, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
/а. с. 102-105/.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду та в
межах доводів апеляційної скарги і
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу
необхідно задовольнити, а рішення суду
- скасувати, ухваливши нове рішення в
силу п. п. 1-4 ч. 1 ст.309 ЦПК України, з
наступних підстав.

Залишаючи без задоволення
позовну заяву ТОВ «Кредитні
ініціативи», суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не надано
доказів отримання відповідачем
письмового повідомлення про
відступлення права грошової вимоги
факторові з визначенням грошової
вимоги, яка підлягає виконанню, та
зазначенням фактора, якому має бути
здійснений платіж, що передбачає ч. 1 ст.
1082 ЦК України.

Також, суд першої інстанції
вважає, наявність письмового
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові не є доказом
одержання боржником цього
повідомлення і відповідно до ч. 1 ст. 1082
ЦК України не створює обов'язок
боржника здійснити платіж факторові.

Крім того, суд першої інстанції вважає,
що позивачем не надано жодних доказів
того, що первісним кредитором ТОВ
«ПростоФінанс» було відступлено
позивачеві право грошової вимоги до
боржника ОСОБА_2, оскільки в наданій
суду виписці з Додатку до договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.05.2012 року взагалі відсутні
підписи сторін з засвідченням
відповідними печатками.

Однак, з такими висновками суду
погодитися неможливо, оскільки вони не
відповідають дійсним обставинам
справи, матеріалам справи, вимогам
матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що 11.08.2007 року між
ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_2 було
укладено Кредитний договір №0 ,
згідно якого товариством було надано
відповідачу кредит в сумі 39525 грн. (для
придбання автомобілю марки «VAZ (LADA»,
модель 11183, 2007 року випуску) на термін до
10.08.2012 року, а відповідач зобов'язався
повернути кредит, сплатити відсотки за
користування кредитом, комісію за
надання та обслуговування кредиту і
інші грошові зобов'язання за цим
договором в строки та в порядку
встановлених Кредитним договором / а.
с. 5-8 /.

Однак, відповідач взяті на себе
зобов'язання не виконував, тобто не
виконував умови Кредитного договору
стосовного своєчасного повернення
отриманого кредиту та своєчасної
сплати нарахованих за користування
кредитними коштами відсотків і комісії
за надання та обслуговування кредиту, у
встановлені договором строки, у
зв'язку з чим, станом на 10.07.2013 року,
виникла заборгованість у розмірі 50232,41
грн., де: 28731,42 грн. - заборгованість за
кредитом; 10504,20 грн. - заборгованість за
відсотками; 2964,50 грн. - заборгованість
по комісії за обслуговування кредиту;
8032,29 грн. - штраф (за прострочку
платежів), яку відповідач повинен
сплатити позивачу.

Розрахунок заборгованості
позивачем проведено правильно у
відповідності з умовами Кредитного
договору від 11.08.2007 року та нормами
діючого матеріального закону / а. с. 14,15
/.

Між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ
«Кредитні ініціативи» 18.05.2012 року було
укладено Договір купівлі-продажу
кредитного портфелю (куди ввійшов і
спірний Кредитний договір), за яким
право вимоги по спірному Кредитному
договору було відступлене на користь
ТОВ «Кредитні ініціативи» / а. с. 16-21,
171-180 /.

Копія Договору купівлі-продажу
кредитного портфелю від 18.05.2012 року та
витяг з Додатку № 1 до цього договору
(що були надані позивачем суду і
знаходяться в матеріалах справи - а. с.
16-21, 171-180) відповідають оригіналам
Договору купівлі-продажу кредитного
портфелю від 18.05.2012 року та Додатку № 1
до цього договору, які були оглянуті в
суді апеляційної інстанції.

Крім того, факт передачі кредитного
портфелю, в тому числі і спірного
кредитного договору, підтверджується
Актом прийому-передачі кредитного
портфелю, який було оглянуто судом
апеляційної інстанції в судовому
засіданні 25.06.2014 року.

Відповідно до положень ст. ст. 1077,1087 ЦК
України - за договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона (фактор)
передає або зобов'язується передати
грошові кошти в розпорядження другої
сторони (клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб). А
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Предметом договору факторингу, згідно
ч. 1 ст. 1078 ЦК України, може бути право
грошової вимоги. Строк платежу за якою
настав (наявна вимога). А також право
вимоги, яке виникає в
майбутньому(майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України - клієнт
відповідає перед фактором за
дійсність грошової вимоги, право якої
відступається. Якщо інше не
встановлено договором факторингу.

Згідно ст. 1082 ЦК України - боржник
зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконання. а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж. Боржник має право
вимагати від фактора надання йому в
розумний строк доказів того, що
відступлення права грошової вимоги
факторові справді мало місце. Якщо
фактор не виконає цього обов'язку.
Боржник має право здійснити платіж
клієнтові на виконання свого обов'язку
перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги
факторові відповідно до цієї статті
звільняє боржника від його обов'язку
перед клієнтом (ч.4 ст. 1082 ЦК України).

Отже, за змістом вище наведених
положень закону, боржник, який не
отримав повідомлення про передачу
права вимоги іншій особі, не
позбавляється обов'язку погашення
заборгованості, а лише має право на
погашення заборгованості первинному
кредитору і таке виконання є
обов'язковим.

Між тим, відмовляючи позивачу в його
позовних вимогах, суд першої інстанції
не дав належної правової оцінки
обставинам справи те не прийняв до
уваги, що неотримання боржником
письмового повідомлення про
відступлення права грошової вимоги
факторові не є перешкодою для
реалізації права фактора звернутися у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду, оскільки
боржник у судовому засіданні має
можливість заперечувати проти вимог
фактора, що відповідає положенням ст. 124
Конституції України.

До того ж, як вбачається з матеріалів
справи, що 23.07.2013 року позивач намагався
врегулювати спір з відповідачем в
досудовому порядку, направивши
останньому листа, де зазначив що право
вимоги по спірному кредитному договору
перейшло до нього на підставі Договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.05.2012 року, що підтверджується
відповідним листом та копією реєстру
відправки поштової кореспонденції та
квитанції про оплату цієї поштової
послуги / а. с. 28-29 /.

Первинний кредитор - ТОВ
«ПРостоФінанс» також ще 05.07.2012 року
направляв повідомлення відповідачу
про наявну заборгованість, де також
повідомляв про те, що ним укладено
Договір кпівлі-продажу кредитного
портфелю від 18.05.2012 року з ТОВ «Кредитні
ініціативи», за яким право вимоги по
спірному кредитному договору перейшло
до останнього / а. с. 115-117 /.

Однак, відповідач не погасив
заборгованість ні первинному
кредитору, ні позивачу.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що у суду першої інстанції не
було жодних правових підстав для
відмови ТОВ «Кредитні ініціативи» в
позовних вимогах про стягнення на його
користь з ОСОБА_2 заборгованості в сумі
50232,41 грн. за Кредитним договором №
0 від 11.08.2008 року, який було
укладено між ОСОБА_2 та ТОВ
«ПростоФінанс».

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги ТОВ
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором підлягають задоволенню в
силу ст..ст.509, 514, 525, 526, 549, 623, 624, 625, 1049, 1054,
1078, 1080, 1081, 1082 ЦК України та умов
Кредитного договору № 0 від 11
серпня 2008 року.

Згідно ст. 88 ЦПК України та ст. 4 ЗУ «Про
судовий збір» з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати по справі в розмірі 502,32 грн. / а.
с. 4 /.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України,
колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» - задовольнити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 грудня 2013 року -
скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» заборгованість за
Кредитним договором № 0 від 11
серпня 2008 року (укладений між ОСОБА_2 та
ТОВ «ПростоФінанс»), в сумі 50232,41 грн.
(п'ятдесят тисяч двісті тридцять дві
гривні 41 коп.) (станом на 10липня 2013 року),
де: 28731,42 грн. - кредит; 10504,20 грн. -
відсотки; 2964,50 грн. - комісія; 8032.29 грн. -
штраф.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи»судові витрати по справі в
розмірі 502,32 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

СУДДІ: