РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року Підволочиський
районний суд Тернопільської області в
складі:

Головуючого
Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання
Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Підволочиську
Тернопільської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Богданівської сільської ради
Підволочиського району Тернопільської
області, про визнання права
власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Богданівської сільської
ради Підволочиського району
Тернопільської області про визнання за
ним права власності на житловий
будинок з належними до нього будівлями
та спорудами АДРЕСА_1, зокрема на 1/2
частку, що належить йому як члену
колгоспного двору, та на ? частку в
порядку спадкування першої черги за
законом після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 року в АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що у відповідності
до свідоцтва про право власності на
житловий будинок зазначене
будинковолодіння належить до
колгоспного двору, що складається з
двох членів: ОСОБА_3, голови двору, з
якою проживав позивач - її син. Після
смерті матері позивач спадщину
прийняв, оскільки на день її смерті
проживав разом з нею, проте при
зверненні до нотаріуса із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
його представнику відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із
відсутністю правовстановлюючого
документу про належність частки
житлового будинку спадкодавцеві. Крім
того, у свідоцтві про право власності
допущено помилку і вулицю розташування
будинку зазначено АДРЕСА_1, замість
вірної - АДРЕСА_1. Враховуючи те, що
вирішити спір в позасудовому порядку
не можливо, - просить позов
задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 позовні вимоги,
викладені в позовній заяві, підтримала
в повному обсязі, просить позов
задовольнити.

Представник відповідача Богданівської
сільської ради Підволочиського району
Тернопільської в судове засідання не
з'явився, хоч про дату, час та місце
судового розгляду справи були
повідомлені в установленому законом
порядку, однак подали до суду заяву,
згідно якої заявлені позовні вимоги
позивачів визнають та просять справу
розглянути у їх відсутності.

За вказаних обставин суд приходить до
переконання, що справу слід розглянути
у відсутності представника
відповідача на підставі наявних у
справі доказів.

Судом, дослідивши та оцінивши докази
по справі, встановив такі факти:

Згідно рішення виконавчого комітету
Богданівської сільської ради
Підволочиського району від 22 квітня 1992
року № 3 за ОСОБА_3 визнано право
власності на жилий будинок в АДРЕСА_1.

30 травня1992 року на підставі
зазначеного рішення на ім'я ОСОБА_3
видане свідоцтво на право особистої
власності на жилий будинок, у
відповідності до якого жилий будинок з
належними до нього будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1, належить
колгоспному двору, що складається з 2-х
членів, головою якого є ОСОБА_3. При
цьому, назва вулиці «АДРЕСА_1»
зазначена у свідоцтві помилково
замість вулиці «АДРЕСА_1», про що
свідчить довідка, видана Богданівською
сільською радою № 288 від 27 травня 2014
року.

Даний факт також стверджується
рішенням виконавчим комітетом
Богданівської сільської ради від 22
квітня № 8, у відповідності до якого
згідно додатку № 1 «Список колгоспних
дворів АДРЕСА_1…» за ОСОБА_3 визнається
право власності на жилий будинок по
АДРЕСА_1.

З довідки, виданої Підволочиським
районним державним архівом
Підволочиської РДА в Тернопільській
області 26 травня 2014 року № 299,
вбачається, що по документах архівного
фонду «Богданівська сільська рада» у
по-господарських книгах Богданівської
сільської ради станом на 1992 рік
значиться господарство ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, голови сім»ї, з якою
проживав син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно положень ст.ст. 17, 18, 19 Закону
України "Про власність", який регулював
відносини на час виникнення
колгоспного двору, та частини 6
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності"
вбачається, що право власності на
майно, яке належало колгоспному двору,
мають ті члени колгоспного двору, які
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в цьому майні. Розмір частки
члена двору визначається, виходячи з
рівності часток усіх його членів.

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_3, ОСОБА_1, як членам колгоспного
двору, які до 15 квітня 1991 року не
втратили права на частку в цьому майні,
належало право власності у розмірі по
1/2 частці житлового будинку з належними
до нього будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, виходячи з рівності часток
усіх членів двору.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 померла, що
стверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим Богданівською
сільською радою Підволочиського
району.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який у
відповідності до свідоцтва про
народження НОМЕР_2 від 26 червня 1968
року, є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
спадщину прийняв, оскільки на час
відкриття спадщини і по даний час
постійно проживав разом із
спадкодавцем, що стверджується
довідкою, виданою виконкомом
Богданівської сільської ради 22 травня
2014 року № 292.

27 травня 2014 року ОСОБА_4, яка діє від
імені ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса
із заявою про видачу свідоцтва про
право на спадщину за законом на
житловий будинок АДРЕСА_1, після смерті
матері спадкоємця ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, однак їй відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із
відсутністю правовстановлюючого
документу на належну спадкодавцеві
частку житлового будинку, що
стверджується постановою державного
нотаріуса Підволочиської державної
нотаріальної контори № 297/02-31 від 27
травня 2014 року.

У відповідності до ст. 328 ЦК України
право власності виникає із підстав, що
не заборонені законом .

Згідно статті 392 Цивільного кодексу
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

За вказаних обставин, суд вважає, що
позовні вимоги позивача є підставними
і підлягають до задоволення шляхом
визнання за ОСОБА_1 права власності на
житловий будинок з належними до нього
будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
зокрема на 1/2 частку, що належить йому
як члену колгоспного двору, ? частку в
порядку спадкування першої черги за
законом після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 року в АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, керуючись ст.,
ст. 10, 60, 212, 213, 215, 292,294, 296 ЦПК України, ст.
ст. 328,392, п.4.5 Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного кодексу України (в
редакції 2004 року)., ч.6 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 20
від 22 грудня 1995 року "Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності", суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з належними до нього
будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
зокрема на 1/2 частку, що належить йому
як члену колгоспного двору, ? частку в
порядку спадкування першої черги за
законом після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 року в АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особи які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий