печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10 січня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді - Москаленко
К.О.,

при секретарі - Горбатюк І. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року позивач звернулася із
наведеним позовом, мотивуючи його тим,
що 08 грудня 2001 року між сторонами було
укладено шлюб, який зареєстровано у
Відділі реєстрації актів
громадянського стану Печерського
районного управління юстиції в м.Києві.
Проте, спільне життя з відповідачем не
склалося, з 2012 сторони перестали вести
спільне господарство та припинили
шлюбні відносини. Від шлюбу сторони
мають доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судове засідання позивач не
з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином. Через канцелярію суду
подала заяву про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги підтримала
в повному обсязі, проти винесення
заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання,
призначене на 17 грудня 2013 року не
з'явився, про дату час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином. Із адреси його реєстрації
повернувся конверт з відміткою
поштового зв'язку «за закінченням
терміну зберігання», у зв'язку з чим у
судовому засіданні було оголошено
перерву.

В судове засідання, призначене на 10
січня 2014 року відповідач повторно не
з'явився, будучи повідомлений за
адресою його реєстрації належним
чином. На адресу суду знову повернувся
конверт з відміткою поштового зв'язку
«за закінченням терміну зберігання».
Між тим, неявка відповідача до
відділення поштового зв'язку для
отримання судової повістки не свідчить
про неналежне виконання судом
обов'язку щодо своєчасного
повідомлення відповідача про розгляд
справи. З огляду на те, що ст. 157 ЦПК
України передбачає розгляд справи
упродовж розумного строку, однак не
більше двох місяців, суд вважає, що
подальше відкладення судового
засідання призведе до порушення
положень ст. 157 ЦПК України щодо строків
розгляду даної справи.

За таких обставин, суд керуючись
положеннями ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України
вважає за можливе слухати справу за
відсутністю відповідача, на підставі
наявних у справі доказів у заочному
порядку, оскільки позивач заперечень з
приводу такого розгляду справи не
заявляла.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 08 грудня 2001 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у
Відділі реєстрації актів
громадянського стану Печерського
районного управління юстиції в м.
Києві, про що зроблено відповідний
актовий запис № 14 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають доньку, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними
свідоцтва про народження (а.с.6).

Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного
кодексу України, шлюбом є сімейний союз
жінки та чоловіка, зареєстрований у
органі державної реєстрації актів
цивільного стану. Шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу
України передбачено право кожного з
подружжя припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканість і може мати наслідки,
встановлені законом.

Отже, оскільки судом з'ясовано, що
шлюбно-сімейні відносини сторонами не
підтримуються, позивач бажає розірвати
шлюб, який фактично розпався у 2012 році,
з часу знаходження позовної заяви в
суді примирення між сторонами не
відбулося, позивачем позов не
відкликано.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу є неможливим,
оскільки буде суперечити інтересам
позивача, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦП України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Отже, вимога про зміну прізвища
позивача після розірвання шлюбу на
дівоче ОСОБА_1, задоволенню не підлягає,
оскільки позивачем не доведено, що у
зміні прізвища виник спір про право, а
суд не може підміняти у даному випадку
органи РАГСу до компетенції якого
віднесено питання щодо зміни прізвища
за заявою сторони.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 21,
24, 56, 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,
ст. ст. 11, 60, 157, 169, 174, 212-215, 224-229 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб, укладений та зареєстрований 08
грудня 2001 року у Відділі реєстрації
актів громадянського стану
Печерського районного управління
юстиції в м. Києві між громадянами
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис № 14) -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний код НОМЕР_2, судовий
збір у розмірі 229 (двісті двадцять
девять) грн. 40 коп.

Решту вимог - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом. Апеляційна скарга
на рішення суду подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
К.О. Москаленко