АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1912/2014р
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

2014 року червня місяця 17 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

Майданіка В.В.

При секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Суворовського
районного суду м.Херсона від 14 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат
на утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
додаткових витрат на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, уточненим в ході розгляду
справи.

В обгрунтування позовних вимог
зазначила, що перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
від якого вони мають повнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Суворовського районного суду м.
Херсона від 22.03.2013 року, та додатковим
рішенням цього ж суду від 18.06.2013 року
відповідача зобов'язано сплачувати на
її користь аліменти на утримання
повнолітнього сина на час навчання.
Оскільки на утримання сина вона
потребує додаткових грошових витрат,
пов'язаних із проходженням ним
навчання, практики, наявності в нього
хронічної хвороби, позивачка просила
суд з підстав, визначених ст.185 СК
України, стягнути з відповідача на її
корить половину понесених нею
додаткових витрат на утримання
повнолітнього сина у розмірі 1903 грн. 58
коп.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 14 травня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат
на утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішенням,
яким позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про стягнення додаткових витрат
на утримання повнолітньої дитини суд
першої інстанції виходив із того, що
норма ст. 185 СК України, на яку послалась
позивачка як на підставу для
задоволення позовних вимог, передбачає
участь батьків у додаткових витратах
на неповнолітню дитину, в той час як
ОСОБА_4 є повнолітньою особою.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він ґрунтується на
досліджених судом доказах та нормах
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 22.03.2013 року та додатковим
рішенням цього ж суду від 18.06.2013 року з
відповідача на користь позивачки
стягнуто аліменти на утримання
повнолітнього сина у зв'язку із його
навчанням у розмірі 1/4 частки усіх
видів заробітку, але не менше 30% від
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 10.01.2013
року і до досягнення дитиною двадцяти
трьох років.

Звертаючись до суду з позовом про
стягнення додаткових витрат на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, ОСОБА_2 в якості
підстави для задоволення позовних
вимог посилалася на ст.185 СК України.

Обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина та його
виконання визначено положеннями глави
16 СК України. Відповідно до ст. 201 СК
України до відносин між батьками і
повнолітніми дочкою, сином щодо
надання їм утримання застосовуються
норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього
кодексу.

Виходячи із змісту цієї норми, правила
статті 185 СК України не можуть бути
застосованими у відносинах щодо
обов'язку батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчання.

Положення статей глави 16 СК України,
які врегульовують питання утримання
батьками повнолітніх дочки, сина, які
продовжують навчання, не передбачають
зобов'язань батьків брати участь у
додаткових витратах на них, крім
обов'язків встановлених нормами цієї
Глави.

З огляду на наведене, приймаючи до
уваги, що застосування вимог ст. 185 СК
України про обов'язок участі батьків
у додаткових витратах на неповнолітню
дитину на правовідносини між батьками
і повнолітніми дочкою, сином не
поширюється, та зважаючи на те, що в
інший спосіб за захистом свого
порушеного права позивачка не
зверталась, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції з
достатньою повнотою з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін, яким дав правильну
оцінку, обґрунтовано відмовив в
задоволенні позовних вимог, ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, як
безпідставні, не обґрунтовані законом
та такі, що висновки суду не
спростовують підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 14 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді