Єдиний унікальний номер 269/339/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4945/2014
Головуючий в першій інстанції
Курова О.І. Єдиний унікальний номер
Доповідач Янчук Т.О.
Номер провадження 22ц-775/4945/14
02 червня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого судді Дундар І.О.,
суддів: Мірута О.А.., Янчук Т.О.
при секретарі Чекіній А.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Совєтського районного суду м.
Макіївки від 06 травня 2014 року за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та визнання права спадкування
разом зі спадкодавцем другої черги,

В С Т А Н О В
И В:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом про встановлення факту
проживання однією сім'єю і визнання
права спадкування зі спадкоємцем
другої черги, посилаючись на те, що з 20
жовтня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року
він проживав спільно однією сім'єю
без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5

Проживаючи в її квартирі вони вели
спільне господарство, мали взаємні
права та обов'язки чоловіка та дружини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 . померла.
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина на 23 частки квартири
АДРЕСА_1. Спадкоємці першої черги
після смерті ОСОБА_5 відсутні.
Спадкоємцем другої черги за правом
пред'явлення являється племінниця
померлої ОСОБА_4. Оскільки протягом
тривалого часу позивач матеріально
забезпечував померлу, надавав іншу
допомогу померлій, яка через свій
стан здоров'я , інвалідність першої
групи по зору, була в безпорадному
стані, просив суд встановити факт
проживання однією сім'єю з померлою
та визнати на позивачем право на
спадкування разом з спадкоємцем
другої черги.

Рішенням Совєтського районного суду
м.Макіївки від 06 травня 2014 року року
в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати , ухвалити
нове рішення про задоволення його
позовних вимог , посилаючись на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначив, що судом першої
інстанції дано не належну оцінку
пояснення свідків та іншим доказам ,
а саме фотографіям, які
підтверджують факт спільного
проживання з спадкодавцем.

Судом першої інстанції
встановлено, що 02 грудня 2013 року
померла ОСОБА_6, після смерті якого
відкрилась спадщина за законом,
спадкоємці першої черги - відсутні.
Спадкоємцем другої черги за правом
пред'явлення являється її племінниця
ОСОБА_4. Суд відмовляючи у задоволені
позову ОСОБА_3,дійшов до висновку, що
позивачем не доведено та не надано
доказів щодо спільного проживання
з померлою більше п'яти років однією
сім'єю. Суд вважав, що правових
підстав для визнання позивача
спадкоємцем ОСОБА_5 за законом не
має, а отже і не має підстав для
зміни черговості на спадкування.

Позивач ОСОБА_3 судовому
засіданні апеляційного суду підтримав
доводи апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Представник відповідача в
судовому засіданні апеляційного суду
заперечував проти доводів апеляційної
скарги.

Заслухавши доповідача, сторони,
дослідивши матеріали цивільної справи
та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що рішення
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла ОСОБА_6, після смерті якої
відкрилась спадщина за законом.
Спадкоємці першої черги відсутні.
Спадкоємцем другої черги за правом
пред'явлення , яка прийняла спадщину є
племінниця спадкодавці - відповідач по
справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування
разом із спадкоємцями тієї черги, яка
має право на спадкування, за умови, що
вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що
у четверту чергу право на спадкування
за законом мають особи, які проживали
зі спадкодавцем однією сім»єю не менш
як п»ять років до часу відкриття
спадщини.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов до висновку, що позивач не
набув право на спадкування за законом
як спадкоємець четвертої черги,
оскільки не надано суду належні та
допустимі докази того, що він з 2006
року і до смерті спадкодавця проживав
з ОСОБА_5 однією сім'єю. Такий висновок
суду відповідає доказам по справі,
фактичним обставинам справи.

Встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності №6266 від 08.06.1993
року квартира, що розташована за
адресою АДРЕСА_1 приватизована
ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_8. ОСОБА_5 та
ОСОБА_8 перебували у шлюбі , шлюб між
ними розірвано 17.06.2008 року, про що
зроблено відповідний запис в Книзі
реєстрації зрозірвань шлюбів №110
Совєтським РАЦ Макіївського міського
управління юстиції. Згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом
від 04.02.1997 року ОСОБА_5 успадкувала
після смерті ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року 13 частину спірної
квартири. За довідкою МСЕК від 21.11.1999
року ОСОБА_5 визнана інвалідом 1
групи дитинства по зору безстроково,
та потребує постійного стороннього
догляду. Позивач ОСОБА_3
зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з
22.03.1996 року В судовому засіданні
свідки ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_10
підтвердили, що спадкодавець та
позивач не проживали у фактичних
шлюбних відношеннях, до січня 2013 року
за спадкодавцем доглядав її брат
ОСОБА_11, який помер в січні 2013 року.
ОСОБА_3, допомагав спадкодавці за
проханням померлого її брата ОСОБА_11,
за що йому проводилась оплата.

В судовому засіданні позивач та
свідки не оспорювали, що до січня 2013
року за спадкодавцем доглядав та
постійно допомагав їй брат ОСОБА_11
Судом правильно не прийняті до уваги
пояснення свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13.
оскільки вони різняться з пояснення
самого позивача, що періоду
спільного проживання, та містять
тільки загальні фрази.

Долучені до матеріалів справи
копії фоторгафій не підтверджують
факту спільного проживання позивача
з ОСОБА_5, не містять взагалі дату
виготовлення таких фотографій., крім
того місцем зйомки являється не
житлове приміщення спадкодавці., а
загальнодоступні місця. (67-70).

В п. 21 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» при вирішенні спору про
право на спадщину осіб, які проживали
зі спадкодавцем однією сім»єю не менш
як п»ять років до часу відкриття
спадщини (четверта черга спадкоємців
за законом), судам необхідно
враховувати правила частини другої
статті 3 СК про те, що сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов»язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов»язкі. Зазначений
п'ятирічний строк повинен виповнитися
на момент відкриття спадщини і його
необхідно обчислювати з урахуванням
часу спільного проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю до набрання
чинності цим Кодексом.

З врахуванням положень ч. 2 ст. 3 СК, ст.
1264 ЦК, зазначених роз'яснень пленуму
Верховного Суду України, фактичних
обставин справи, доказів, які б
підтвердили в судовому засіданні факт
спільного проживання позивача зі
спадкодавцем не менше п'яти років
не надано.

Враховуючи наведене апеляційний
суд вважає, що з'ясувавши в достатньо
повному об'ємі обставини справи,
перевіривши доводи та давши їм
належну правову оцінку, суд першої
інстанції ухвалив рішення, що
відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

Приведені в апеляційній скарзі
доводи зазначені висновки суду не
спростовують, зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду.

Відповідно до ст.212 ЦПК.України,
виключне право оцінки доказів
належить суду, який має оцінювати
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному , повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних
у справі доказів в їх сукупності,
керуючись законом.

При вирішенні справи судом першої
інстанції правильно застосовані
норми матеріального права, порушень
норм процесуального права, які б
могли призвести до неправильного
вирішення справи апеляційним судом
не встановлено.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314, 315
ЦПК України, апеляційний суд

У Х
В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити..

Рішення Совєтського
районного суду м. Макіївки від 06
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Судді :