Справа № 0907/2-2716/2011
Провадження № 22-ц/779/1536/2014
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів:
Матківського Р.Й., Шалаути Г.І.

секретаря
Капущак С.В.

з участю: представника апелянта -
Коробчука О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Банк Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію публічного
акціонерного товариства «Банк Форум» -
Соловйової Наталії Анатоліївни на
рішення Івано-Франківського міського
суду від 27 травня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

В липні 2010 року банк звернувся в суд із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що згідно кредитного договору від
08.08.2008 року, ОСОБА_3 отримала у ПАТ «Банк
Форум», грошові кошти в сумі 123000
доларів США зі сплатою 14% річних. З
метою забезпечення зобов'язання, між
ПАТ «Банк Форум», ОСОБА_3 та ОСОБА_4
укладено договір поруки від 08.08.2008 року,
згідно якого, поручитель ОСОБА_4
відповідає по зобов'язаннях за
кредитним договором перед кредитором в
тому ж обсязі, що і боржник. Внаслідок
неналежного виконання зобов'язання по
кредитному договору, станом на 26.07.2010
року заборгованість становить 56848,58
долари США, що еквівалентно 448797грн. 43
коп.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 27 травня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 в користь
ПАТ «Банк Форум» заборгованість за
кредитним договором №248/08/14-ZNv від 08.08.2008
року 417712грн. 22коп.; ОСОБА_4 в користь ПАТ
«Банк Форум» заборгованість за
кредитним договором №248/08/14-ZNv від 08.08.2008
року 417712грн. 22коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 1700
грн. витрат по оплаті судового збору та
120 грн. витрат на ІТЗ.

На дане рішення уповноважена особа
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ
«Банк Форум» - Соловйова Н.А. подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що сам
договір зобов'язує позичальника
повернути кошти у такій сумі, що були
ним отримані та сплачувати проценти за
користування кредитом, у валюті
кредиту, в порядку та на умовах
передбачених договором. Однак суд
стягнув борг у гривневому еквіваленті,
хоча фактично, борг існує в іноземній
валюті.

Апелянт також вказує, що суд скасовуючи
штрафні санкції, які були нараховані у
вигляді пені, застосувавши норми ст. 551
ЦК України, зіслався на низький рівень
доходу відповідачів та дострокове
повернення значної частини кредиту.
Однак вказана норма дає підстави
зменшити розмір пені, а не її
скасування. Крім того, зазначене
положення є правом суду, а не обов'язком
і застосовується за наявності заяви
боржника.

На думку апелянта, суд даним обставинам
не дав належної оцінки та ухвалив
рішення з порушенням вимог закону.

З вище наведених підстав просила
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення заборгованості
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник
апелянта доводи апеляційної скарги
підтримав з мотивів поданих у
апеляційній скарзі, просив про їх
задоволення.

Інші сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлялися про час й місце розгляду
справи, що у відповідності до ч.2 ст.305
ЦПК України не перешкоджає розглядові
справи.

Вислухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду першої інстанції в
повній мірі не відповідає цим вимогам
процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
згідно кредитного договору №248/08/14-ZNv
від 08.08.2008 року, ОСОБА_3 отримала у ПАТ
«Банк Форум», грошові кошти в сумі 123000
доларів США зі сплатою 14% річних
строком до 07.07.2018 року (а.с.8).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, між банком,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір
поруки від 08.08.2008 року, згідно з яким
поручитель на добровільних засадах
бере на себе зобов'язання перед банком
відповідати по боргових зобов'язаннях,
які виникають з умов кредитного
договору (а.с.14).

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив із того, що спір між
сторонами виник з приводу усунення
порушеного права на належне виконання
умов кредитного договору шляхом
стягнення достроково заборгованості
за кредитним договором, а поручитель в
силу положень ст.554 ЦК України є з
відповідачем солідарним боржником і
несе відповідальність в тому ж обсязі.

Встановлено, що ОСОБА_3 допускала
порушення умов договору в частині
розміру і строків погашення кредиту і
сплати відсотків, чим порушила свої
зобов'язання перед позичальником.

Відповідно до представленого
позивачем розрахунку суми
заборгованості кредитний борг ОСОБА_3
разом із штрафними санкціями станом на
26.07.2010 року становить: 44135 доларів США,
що еквівалентно 348489грн. 96коп. - залишок
кредиту; 8766,75 доларів США, що
еквівалентно 69222грн. 26 коп. - залишок
процентів; 3936,83 доларів США, що
еквівалентно 31085грн. 21коп. - залишок
пені за процентами.

Вищевказані обставини підтверджуються
документальними доказами, що є в
матеріалах справи, та не спростовані
відповідачами.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору. Статтею 530
зазначеного Кодексу визначено, якщо у
зобов'язанні встановлено строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не виконав зобов'язання у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України,
кредитодавець зобов'язується надати
грошові кошти позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку. У разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Зазначені положення закріплені і в п.
1.1, 2.1 договору поруки, укладеного 08.08.2008
року між банком, боржником ОСОБА_3 та
поручителем ОСОБА_4

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції, згідно умов кредитного
договору, договору поруки та вимог
ст.ст. 526, 530, 611 ЦК України, дійшов
законного висновку про те, що з
відповідачів солідарно підлягає
стягненню заборгованість перед
кредитором.

Разом із тим, на думку колегії суддів,
суд першої інстанції невірно
застосував положення ч.3 ст.551 ЦК
України та скасував розмір пені,
нарахованої за несвоєчасність
виконання відповідачем зобов'язань за
кредитним договором.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в термін передбачений
договором, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання.

Статтею 548 ЦК України визначено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства. При
цьому закон дозволяє сторонами
домовитись про зміну розміру неустойки
у бік її зменшення або збільшення, крім
випадків, передбачених законом.

У п.4.1. кредитного договору встановлена
відповідальність позичальника за
прострочення повернення кредитних
коштів у вигляді пені з розрахунку 2%
від простроченої суми за кожен день
прострочення.

Оскільки, ОСОБА_3 належним чином не
виконувала взяті на себе зобов'язання
по кредитному договору, банк має право
на отримання відповідної пені,
передбаченої умовами договору.

За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має
право у випадку виникнення спору з
приводу розміру штрафних санкцій
(неустойки), оцінивши розмір
заборгованості та розмір штрафних
санкцій (неустойки), зменшити її розмір
в тому випадку, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення, тобто зменшити
розмір штрафних санкцій (неустойки)
через її неспівмірність з розміром
основного зобов'язання.

Відповідно до пункту 27 постанови №5
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року "Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
положення частини третьої статті 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка, і не може бути застосовано
до сум, які нараховуються згідно з
частиною другою статті 625 ЦК України,
які мають іншу правову природу.

Істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК України
можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

При цьому розмір заборгованості
та штрафних санкцій, їх співмірність,
обставини, які дають суду право
застосувати або не застосувати ч.3 ст.551
ЦК України, є фактичними обставинами
справи, встановлення яких судом
відповідно до п. 2 ч.1 ст.214 ЦПК України є
обов'язковою умовою при розгляді
справи та ухваленні судового рішення у
справі про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Суд першої інстанції, з урахування
пояснення відповідача ОСОБА_3 про
часткове визнання позовних вимог,
враховуючи ступінь виконання
зобов'язання, розмір заборгованості,
те, що нею здійснено погашення
заборгованості в сумі 79665 доларів США ,
вірно визначився з можливістю
зменшення розміру пені, згідно ч.3 ст.551
ЦК України.

Однак, суд не звернув увагу на ту
обставину, що згідно із ч.3 ст.551 ЦК
України, суд має право зменшити розмір
стягуваної неустойки, а не відмови у її
стягненні. Тобто, фактично суд відмовив
у задоволенні позову ПАТ "Банк Форум" у
частині позовних вимог про стягнення
неустойки, що являється незаконним та
таким, що порушує право позивача на
отримання, передбачених кредитним
договором штрафних санкцій.

Враховуючи вищенаведені істотні
обставини справи, колегія суддів
вважає за можливе зменшити розмір пені,
яка підлягає стягненню з відповідачів
до 200 доларів США, що еквівалентно
1580грн.

Крім того, судом проігноровано п.п. 13,14
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про
судове рішення у цивільній справі»,
згідно яких, у разі пред'явлення позову
про стягнення грошової суми в
іноземній валюті суду слід у
мотивувальній частині рішення навести
розрахунки з переведенням іноземної
валюти в українську за курсом,
встановленим Національним банком
України на день ухвалення рішення.
Резолютивна частина повинна мати
вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що
випливають зі встановлених фактичних
обставин, висновки по суті розглянутих
вимог і залежно від характеру справи
давати відповіді на інші питання,
зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК. У ній,
зокрема, має бути зазначено розмір
грошових сум чи перелік майна,
присуджених стороні. При задоволенні
позову про стягнення грошових сум суди
повинні зазначати в резолютивній
частині рішення розмір суми, що
підлягає стягненню, цифрами і словами у
грошовій одиниці України - гривні. Суд
має право ухвалити рішення про
стягнення грошової суми в іноземній
валюті з правовідносин, які виникли при
здійсненні валютних операцій, у
випадках і в порядку, встановлених
законом (частина друга статті 192 ЦК,
частина третя статті 533 ЦК; Декрет
Кабінету Міністрів України від 19
лютого 1993 року N 15-93 "Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю").

Згідно пункту 12 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
у разі якщо кредит правомірно наданий в
іноземній валюті та кредитодавець
(позивач) просить стягнути кошти в
іноземній валюті, суд у резолютивній
частині рішення зазначає про стягнення
таких коштів саме в іноземній валюті,
що відповідає вимогам частини третьої
статті 533 ЦК.

Проте, в порушення зазначених вимог,
суд першої інстанції не звернув увагу
на те, що кредит отриманий в іноземній
валюті, не навів у мотивувальній
частині розрахунки, а у резолютивній
частині вказав тільки загальну суму
заборгованості тільки у гривневому
еквіваленті.

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, а
також постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12 червня 2009 року N 2
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», при повному або частковому
задоволенні позову майнового
характеру до кількох відповідачів
судові витрати, понесені позивачем,
відшкодовуються ними пропорційно
розміру задоволених судом позовних
вимог до кожного з відповідачів. Суд же,
в порушення цих вимог, стягнув судовий
збір з відповідачів у солідарному
порядку.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 303 ЦПК
України, апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
являється незаконним та
необгрунтованим, а тому підлягає до
скасування, з ухваленням нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог ПАТ «Банк Форум», яким з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід стягнути
солідарно заборгованість за кредитним
договором №248/08/14-ZNv від 08.08.2008 року 44 135
доларів США, що еквівалентно 348489
(триста сорок вісім тисяч чотириста
вісімдесять девять) гривень 96 копійок -
розмір неповернутого кредиту; 8766,75
доларів США, що еквівалентно 69222
(шістдесять девять тисяч двісті
двадцять два) гривень 26 копійок - розмір
процентів за користування кредитом та
200 доларів, що еквівалентно 1580 (одна
тисяча п'ятсот вісімдесять) гривень -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язання, а всього: (44 135+ 8766,75
+200=53101,75) доларів США, що еквівалентно
419292 (чотириста дев'ятнадцять тисяч
двісті дев'яносто два) гривень 22
копійок (348489,96+69222,26+1580=419292,22) .

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на тимчасову адміністрацію
публічного акціонерного товариства
«Банк Форум» - Соловйової Наталії
Анатоліївни задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 27 травня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1, ОСОБА_4, який проживає за
адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_2 в солідарному порядку на
користь публічного акціонерного
товариства «Банк Форум»
заборгованість за кредитним договором
№248/08/14-ZNv від 08.08.2008 року у розмірі 44 135
доларів США, що еквівалентно 348489
(триста сорок вісім тисяч чотириста
вісімдесять девять) гривень 96 копійок -
розмір неповернутого кредиту; 8766,75
доларів США, що еквівалентно 69222
(шістдесять девять тисяч двісті
двадцять два) гривень 26 копійок - розмір
процентів за користування кредитом та
200 доларів, що еквівалентно 1580 (одна
тисяча п'ятсот вісімдесять) гривень -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язання, а всього: 53101,75 доларів
США, що еквівалентно 419292 (чотириста
дев'ятнадцять тисяч двісті дев'яносто
два) гривень 22 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«Банк Форум» 850грн. витрат по оплаті
судового збору та 60 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
«Банк Форум» 850грн. витрат по оплаті
судового збору та 60 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

В решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Я.Ю. Ковалюк

Судді:
Р.Й. Матківський

Г.І. Шалаута