АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5789/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/57/14
Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К.
Доповідач Карнаух П. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Карнауха П.М.

Суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун
Т.О.

При секретарі: Ткаченко
Т.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційними скаргами Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс» та Дочірнього
підприємства «Союз» Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс»

на рішення Київського районного
суду м. Полтави від 05 листопада 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Дочірнього підприємства «Союз»
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс» про визнання недійсними
договорів, стягнення сплачених коштів,
стягнення витрат на правову допомогу
та судового збору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області Карнауха П.М., -

в с т а н о в и л а :

Позивач в серпні 2013 року звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
визнання договорів № 02234 від 12.06.2009
року, що укладені між ним та ДП «Союз»
ТОВ «Компанія «Приват-Плюс», а також з
ТОВ Компанія «Приват плюс» недійсними
з моменту укладення, стягнення з ДП
«Союз» ТОВ «Компанія Приват плюс» 8000
гривень, та з ТОВ «Компанія
«Приват-Плюс» 46265,60 гривень сплачених
коштів.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що при укладанні договору працівником
компанії йому було роз'яснено, що
необхідно підписати ще один договір
про надання послуг за яким необхідно
сплатити 8000 гривень, які він 22.06.2009 року
сплатив. Згідно умов укладеного
договору він сплатив 3% вартості товару,
а потім 50 % і вважав, що йому буде товар
переданий у власність, але пізніше
довідався, що необхідно заплатити ще 25
%. Вважає, що відповідач ввів його в
оману, оскільки кошти він сплатив, а
будівельні матеріали не отримав. Також
вказує на те, що діяльність
відповідачів підпадає нечесну
підприємницьку діяльність, оскільки
фонди групи з придбання товару
формуються виключно за рахунок внесків
інших клієнтів системи без залучення
коштів товариства, а розподіл коштів
фонду групи між клієнтами є
реалізацією діяльності пірамідальної
схеми.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 05 листопада 2013 року позов
ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано недійсним з моменту
укладення договір № 02234 від 12.06.2009
року, що укладений між ОСОБА_1 та
Дочірнім підприємством «Союз»
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Приват-Плюс".

Визнано недійсним з моменту укладення
договір № 02234 від 12.06.2009 року, що
укладений між ОСОБА_1 та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Приват-Плюс".

Стягнуто з Дочірнього підприємства
«Союз» Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Приват-Плюс" на користь ОСОБА_1 8000
гривень, які сплачені за договором №02234
від 12.06.2009 року та судові витрати в
сумі 80 гривень.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Приват-Плюс" на користь ОСОБА_1 38265,60
гривень які сплачені за договором № 02234
від 12.06.2009 року та судові витрати 382,65
гривень.

В задоволенні позовних вимог про
стягнення витрат на правову допомогу
відмовлено за недоведеністю.

В апеляційних скаргах ТОВ «Компанія
«Приват-Плюс» та ДТ «Союз» ТОВ
«Компанія «Приват-Плюс» просять
рішення місцевого суду скасувати та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог.
Посилаються на те, що судом рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
без повного та всебічного з'ясування
обставин справи, невідповідності
висновків суду встановленим фактичним
обставинам.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши межі апеляційного
оскарження, колегія суддів приходить
до необхідності задоволення
апеляційних скарг та ухвалення нового
рішення з підстав, визначених п. 3, 4 ч.1
ст.309 ЦПК України - невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального права.

Як убачається з матеріалів справи
та було встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_1 12.06.2009 року уклав
договір з ТОВ «Компанією «Приват-Плюс»
про надання консультаційних послуг
щодо можливості придбання на його
користь товарів широкого асортименту
на умовах Договору, що укладаються та
підписуються з ТОВ «Компанія
«Приват-Плюс». На виконання умов цього
договору позивач уклав ще один договір
з ДП «Союз» ТОВ «Компанія «Приват-плюс»
по умовам якого він сплатив 8000 гривень,
що підтверджується квитанцією про
оплату.

Предметом даних договорів є
надання Виконавцем за завданням
Замовника консультаційних послуг щодо
можливості придбання на його користь
товарів широкого асортименту на умовах
Договору, Додатку №1 («Програми
діяльності «Приват-Плюс») та Додатку №2
(Анкетні дані Партнера) до нього, що
укладаються (підписуються) Замовником
із ТОВ «Компанія «Приват-Плюс». Згідно
п.1.2 Договору Виконавець зобов'язується
надавати замовнику такі послуги:
проведення консультацій, оформлення
документів та підписання Договору №02234
від 12 червня 2009 року та додатків до них
між Замовником та ТОВ «Компанія
«Приват-Плюс» відповідно до чинного
законодавства України

Взяті на себе зобов'язання за вказаними
договорами, сторони виконали, про
що свідчить акт прийому-передачі
від 22.06.2009р. до договору № 02234
від 12.06.2009р. про надання
консультаційних послуг, підписаний між
Замовником та Виконавцем, а також
квитанціями на підтвердження
здійснення проплат (а.с.11,14-30).

Задовольняючи частково позовні
вимоги місцевий суд виходив з того, що
позивач за договорами, укладеними з ТОВ
«Компанія «Приват-Плюс», ДП «Союз» ТОВ
«Компанія «Приват-плюс» сплачував
кошти не за сам товар, а за можливість
одержання права на купівлю товару, ТОВ
«Компанія «Приват-Плюс» без залучення
власних коштів формувало групи
клієнтів, за рахунок коштів яких
здійснювалася передача права на
купівлю товару одному з учасників
групи, що є компенсацією за рахунок
коштів інших учасників групи залучених
до умов діяльності системи, отже
досягнута між сторонами угода порушує
права позивача, а діяльність
відповідачів вводить споживача в
оману, є недобросовісною та
«пірамідальною».

Однак, з висновками суду першої
інстанції, колегія суддів погодитись
не може, оскільки висновки суду не
відповідають встановленим обставинам
та не ґрунтуються на законі, що в свою
чергу призвело до неправильного
застосування норм матеріального права.

Рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивач вказує, що угоди, які він
оскаржує, вчинені під впливом обману.
Відповідно на підтвердження своїх
вимог про визнання правочину недійсним
позивач повинен довести, що така
помилка дійсно мала місце, а також що ця
помилка має істотне значення.

Помилка внаслідок власного
недбальства, незнання закону чи
неправильного його тлумачення однією
зі сторін не є підставою для визнання
правочину недійсним.

Правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину. На відміну від помилки,
ознакою обману є умисел у діях однієї
зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача,
істотність значення обставин, щодо
яких особу введено в оману, і сам факт
обману повинна довести особа, яка діяла
під впливом обману.

ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про
всі істотні умови договорів,
Програми діяльності «Приват-Плюс»,
усвідомлював їх значення та зміст, що
засвідчив своїми підписами.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не
надав достатніх та переконливих
доказів обману з боку
відповідачів.

Посилання позивача на наявність
"пірамідальної схеми" не заслуговує на
увагу, оскільки суперечить змісту п. 7 ч.
3 ст. 19 Закону України "Про захист прав
споживачів" у зв'язку з відсутністю
головних ознак "пірамідальної схеми".

Крім того, для віднесення схеми до
пірамідальної необхідно врахувати й
інші норми чинного законодавства
України, що регулюють спірні
правовідносини, оскільки діяльність
ТОВ«Приват-Плюс» підпадає під
поняття "фінансова послуга".

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України
"Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг" під поняттям
"фінансова послуга" розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

На момент підписання спірних договорів
- 12 червня 2009 р. - чинним
законодавством не вимагалось
отримання ліцензійних умов на
здійснення діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
(Вимога щодо ліцензування набула
чинності з 9 січня 2012 року).

Між тим, предметом цих договорів є
надання партнеру послуг шляхом
формування товариства партнерів, метою
яких є отримання товару.

Відповідно до додатка №2 Договору
система «Програма діяльності
«Приват-Плюс» кожний укладений Договір
включається в Товариство партнерів,
кожному сформованому товариству
партнерів надається номер, кожному
партнеру - порядковий номер його в
Товаристві. Після формування
Товариства Партнерів залучення інших
учасників не відбувається.

Відповідно до ст. 7 договору ТОВ
«Компанія «Приват-Плюс» гарантує
одержання права на отримання товару
за умови виконання Партнером усіх
зобов'язань, передбачених договором та
додатками до нього.

Згідно п. 4.1. «Програми діяльності
Приват-Плюс» з початку і до кінця
Графіка платежів Партнер повинен
сплачувати в кожному місяці Щомісячний
Загальний платіж, зазначений у Додатку
№ 2 до Договору. Зобов'язання зі сплати
щомісячного загального платежу
виникає у партнера першого числа
місяця, наступного за місяцем, в якому
було укладено Договір та Партнеру
присвоєно персональний код.

Виходячи з того, що законодавець
розрізняє ознаки, що застосовуються до
поняття «пірамідальна схема» та
«придбання товарів у групах», то перше
є порушенням законодавства, а друге, за
умови отримання відповідного дозволу
та дотримання всіх встановлених вимог,
є легітимною підприємницькою
діяльністю.

Такий висновок ґрунтується на головній
ознаці відсутності «пірамідальної
схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів» -
це товарність схеми, тобто
передбачення надання споживачу товару
в обмін на внесені ним кошти.

Зазначена правова позиція, викладена
Верховним Судом України у постанові
від 11 вересня 2013 року у справі № 6-40цс 13,
та є обов'язковою для всіх судів
України (ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України).

Судом першої інстанції було допущено
невірне тлумачення без повного та
системного аналізу норм матеріального
права та правових позицій, викладених
ВСУ при розгляді справ даної категорії.

Викладені в апеляційних скаргах доводи
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог та стягнення з
відповідачів судових витрат підлягає
скасуванню з ухваленням у цій частині
нового рішення про відмову в
задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 309 ч.1 п. 3,4, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс» та Дочірнього
підприємства «Союз» Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 05 листопада 2013 року -
скасувати в частині задоволення
позовних вимог та стягнення судових
витрат.

Ухвалити в цій частині нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства
«Союз» Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс» про визнання недійсними
договорів та стягнення коштів -
відмовити за безпідставністю.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: /підпис/
Карнаух П.М.

Судді: /підпис/
Дряниця Ю.В.

/підпис/
Кривчун Т.О.

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Карнаух П.М.