Провадження № 2/127/4035/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Виконавчого
комітету Вінницької міської ради про
визнання недійсними та скасування
рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради про
приватизацію квартири, скасування
свідоцтва про право власності на житло,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Виконавчого комітету Вінницької
міської ради про визнання недійсним і
скасування рішення виконавчого
комітету Вінницької міської ради від 31
березня 1994 року про безоплатну
передачу ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4
квартири АДРЕСА_1 та Свідоцтва про
право власності на житло, виданого
виконавчим комітетом Вінницької
міської ради від 31 березня 1994 року на цю
квартиру. Позов мотивований тим, що на
час приватизації зазначеної квартири,
позивачка перебувала у
зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_4, проте
про приватизацію житла дізналися лише
у 2014 році. Під час приватизації житла
вона була відсутня за місцем
реєстрації, оскільки тривалий час
здійснювала догляд за своєю матір'ю,
приватизація квартири проводилася без
її згоди, що створило перешкоди в
здійсненні нею права на отримання
безоплатно іншого житла за її вибором.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов визнали.
Пояснили, що дійсно позивача не було
під час приватизації квартири, а всі
необхідні документи готував,
підписував та подавав відповідач
ОСОБА_4, який не повідомив позивачку про
це.

Представник виконавчого комітету
Вінницької міської ради при розгляді
справи покладався на думку суду.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази у їх сукупності, суд
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Вінницької
міської Ради народних депутатів від 31
березня 1994 року № 234 «Про приватизацію
державного житлового фонду в м.
Вінниці» було оформлено право
приватної (спільної) власності ОСОБА_2,
в т.ч. дружина та два сина, на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 76,4 кв.м.(п.1.385
рішення).

На підставі цього рішення виконавчим
комітетом Вінницької міської Ради
народних депутатів було видано
Свідоцтво на право власності на житло
від 31.03.1994 року щодо права власності
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
квартиру АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 перебуває в шлюбі з
ОСОБА_4, зареєстрованому 21.10.1973 року
Золочівським Райбюро ЗАГС Львівської
області, актовий запис № 122 (а.с 6).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду», передача квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

Як зазначає сама позивачка та не
заперечують відповідачі, на час, коли
здійснювалася приватизація квартири
вона передувала у с. Золочів Львівської
області, оскільки там проживає її мати,
а тому була відсутня на момент подачі
документів ОСОБА_4 на приватизацію
квартири і не давала згоди на її
приватизацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Отже, суд приходить до висновку, що
оспорюваний правочин щодо
приватизації житла має дефект волі.

Відповідно до ч. 11 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду», спори, що виникають
при приватизації квартир (будинків) та
житлових приміщень у гуртожитках
державного житлового фонду,
вирішуються судом.

Таким чином, під час проведення
приватизації спірного житла не були
враховані усі обставини, які мали
значення, зокрема, бажання чи небажання
ОСОБА_1, яка на той момент знаходилася в
іншому населеному пункті, брати участь
у приватизації та використати своє
право на безоплатну приватизацію саме
цього, а не будь-якого іншого житла у
майбутньому, а тому існують підстави
для задоволення позовних вимог з метою
захисту прав позивача.

Враховуючи, що судом задоволений позов
щодо визнання недійним та скасування
рішення виконавчого комітету, як
наслідок підлягає скасуванню і
свідоцтво про право власності. При
цьому, суд враховує, що у разі визнання
оспорюваного рішення та свідоцтва
недійсними (скасування) лише в частині,
яка стосується саме позивача, рішення
суду не може бути виконаним, оскільки
відсутній механізм такого виконання.
Суд також звертає увагу, що квартира не
обтяжена ніяким зобов'язанням, а
задоволенням позову права
відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
як власників житла не будуть порушені,
вони зможуть повторно використати своє
право на приватизацію житла,
приватизувавши його навіть у більших
частках, що також виключає порушення їх
прав.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 181, 202, 203 ЦК України, ст. ст. 9, 64 ЖК
УРСР, ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати п. 1.385
рішення виконавчого комітету
Вінницької міської Ради народних
депутатів від 31.03.1994 року № 234 «Про
приватизацію державного житлового
фонду в м. Вінниці» про передачу в
приватну спільну власність квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Скасувати Свідоцтво на право власності
на житло від 31.03.1994 року, видане
виконавчим комітетом Вінницької
міської Ради народних депутатів, щодо
права власності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлений
у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України
п'ятиденний строк.

Суддя: