Справа № 362/2847/13-ц Головуючий у І
інстанції Лебідь-Гавенко
Г.М.Провадження № 22-ц/780/3545/14 Доповідач
у 2 інстанції КулішенкоКатегорія 23
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Журби С.О., Сушко Л.П.,

при секретарі: Химинець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційними скаргами Комунального
підприємства "Васильківтепломережа" та
ОСОБА_1 на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2013 року у справі за
позовом Комунального підприємства
"Васильківтепломережа" до ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
боргу за комунальні послуги,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року КП
"Васильківтепломережа" звернулося з
позовом до суду, в якому просило
стягнути солідарно з відповідачів
заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги в сумі 5831, 83
грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що
відповідачі мешкають в квартирі
АДРЕСА_1. З листопада 2008 року
відповідачі належним чином не
оплачують надані послуги, внаслідок
чого станом на 01 травня 2013 року виникла
заборгованість за надані послуги в
сумі 5831,83 грн. В добровільному порядку
відповідачами заборгованість не
погашена, а тому просили задовольнити
позов.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто солідарно з відповідачів на
корить позивача заборгованість за
спожиті комунальні послуги в сумі 2838, 15
грн. Вирішено питання по судовим
витратам. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду КП "Васильківтепломережа" подало
апеляційну скаргу, в якій просило
рішення суду скасувати та ухвали нове,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на те що,
рішення суду не відповідає обставинам
справи та вимогам чинного
законодавства.

Відповідачі в апеляційній скарзі
просили скасувати рішення суду першої
інстанції як необґрунтоване та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга КП
"Васильківтепломережа" підлягає до
задоволення, а апеляційну скаргу
відповідачів необхідно відхилити.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачі проживають в квартирі
АДРЕСА_1, власником особового рахунку є
ОСОБА_2

З виписки по особовому рахунку по
вказаній квартирі вбачається, що за
мешканцями квартири рахується
заборгованість за спожиті комунальні
послуги в сумі 5831,83 грн. за період з
листопада 2008 року по квітень 2013 року
(а.с.9).

Відповідно до ч. 3 ст. 903 ЦК України та п. 5
ч. 3 ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний своєчасно оплачувати
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території. У разі
невиконання цього обов'язку згідно ч. 2
ст. 16 ЦК України виконавець цих послуг
має право звернутись до суду та
вимагати примусового стягнення зі
споживача заборгованості по оплаті
послуг з утримання будинку та
прибудинкової території.

Закон України "Про житлово-комунальні
послуги" розрізняє такі поняття, як
виробник - суб'єкт господарювання, який
виробляє або створює
житлово-комунальні послуги та
виконавець - суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальних послуг споживачу
відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 19 вказаного Закону,
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах. Учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є: власник, споживач, виконавець,
виробник. Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
таких послуг зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачі належним чином не
виконували свого обов'язку щодо
своєчасного внесення плати позивачу за
житлово-комунальні послуги з опалення,
в зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яка підлягає стягненню
в примусовому порядку.

Відповідно ст. 16 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" якісні
показники житлово-комунальних послуг
мають відповідати вимогам
законодавства.

Пунктом 6 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, встановлено, що
послуги повинні відповідати з
централізованого постачання холодної
та гарячої води - вимогам щодо якості і
тиску води, температури гарячої води, а
також розрахунковим нормам витрати
води у точці розбору, а з
централізованого опалення -
нормативній температурі повітря у
приміщеннях квартири (будинку
садибного типу) за умови їх утеплення
споживачами та вжиття власником
(балансоутримувачем) будинку або
виконавцем заходів до утеплення місць
загального користування будинку

Відповідно до Додатку до Порядку
проведення перерахунків розміру плати
за надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення в разі
ненадання їх або надання не в повному
обсязі, зниження якості, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 лютого 2010 року № 151, якісні
показники забезпечення нормативної
температури гарячої води у точці
розбору не менше як 50 градусі С та не
більше 75 градусів С., температура
повітря в житлових приміщеннях (за
умови їх утеплення) - 18 градусів С, у
наріжних кімнатах - 20 градусів С.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд виходив з того, що у зв'язку з
нерегулярним внесенням відповідачами
оплати за спожиті житлово-комунальні
послуги утворилась заборгованість, яка
підлягає до стягнення з урахуванням
трьохрічного строку позовної давності,
починаючи з травня 2010 року в розмірі
2838,15 грн.

Однак, колегія суддів не може
погодитись з висновками суду першої
інстанції про наявність правових
підстав для стягнення заборгованості
лише в межах трьохрічного строку
звернення до суду, а саме з травня 2010
року в розмірі 2 838 грн. 15 коп. та вважає
за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року № 14 "Про судове рішення у
цивільній справі" встановивши, що строк
для звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих
підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що відповідачами було надано
заяву про застосування позовної
давності, що є обов'язковою умовою для
її застосування. Жоден з відповідачів
та їх представник не заявляли
клопотання про застосування позовної
давності, оскільки не визнавали
позовні вимоги КП
«Васильківтепломережа», посилаючись
на відсутність договору та надання
неякісних послуг, що підтверджується
матеріалами справи та записом
технічної фіксації судового засідання.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про
часткове задоволення позовних вимог
суд першої інстанції врахував позовну
давність з власної ініціативи.

Однак, нормами ст. 264 ЦК України
передбачено, що перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку.
Після переривання перебіг позовної
давності починається заново. Час, що
минув до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджується матеріалами справи,
відповідачі частково сплачують
нарахування за опалення. Відповідно до
розрахунку суми заборгованості (а.с. 9),
відповідачі сплачують не лише поточні
платежі згідно отриманих рахунків, а й
частково погашають заборгованість, в
тому числі в 2010 році.

З урахуванням зазначеного, висновок
суду першої інстанції про пропуск
строку позовної давності не
ґрунтується на вимогах ст. 264 ЦК
України, оскільки відповідачі
визнавали борг і частково його
сплачували. За таких обставин
позивачем не пропущено строк позовної
давності.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 18 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
встановлено, що у разі порушення
виконавцем умов договору споживач має
право викликати його представника для
складення та підписання акта-претензії
споживача, в якому зазначаються строки,
види, показники порушень тощо.

Представник виконавця повинен
з'явитися на виклик споживача не
пізніше строку, визначеного договором.

Акт-претензія складається споживачем
та представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.

Посилання відповідачів на неякісне
надання послуг та на відсутність
письмового договору між сторонами є
безпідставним та необґрунтованим,
оскільки належних доказів про виклик
відповідачами представників КП
"Васильківтепломережа" для складення
актів щодо низької температури за ці
періоди суду не надано, а послуги з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води надавались і
відповідачі їх приймали та частково
оплачували.

Оскільки позовні вимоги підлягають
задоволенню, то згідно зі ст. 88 ЦПК
України з відповідачів на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати у вигляді судового збору в
розмірі 504 грн. 68 коп.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 317, ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Васильківтепломережа" -
задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов Комунального підприємства
"Васильківтепломережа" задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Комунального
підприємства "Васильківтепломережа"
заборгованість за опалення в розмірі
5831,83 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь Комунального
підприємства "Васильківтепломережа"
витрати на сплату судового збору в
розмірі 504,68 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскарженев касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: