АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/8103/13
Справа справа № 632/1951/13
Головуючий 1 інст. -
Категорія: стягнення суми
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Гуцал Л.В.,

суддів - Івах
А.П., Коростійової В.І.,

за участю
секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Первомайського міськрайонного
суду Харківської області від 13
листопада 2013 року у справі за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИЛА:

01 липня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з зазначеним позовом.

Просила стягнути на її користь з
ОСОБА_2 моральну шкоду, заподіяну їй 12
жовтня 2010 року злочином, передбаченим
ч.1ст.125 КК України та 01 червня 2011 року,
злочином, передбаченим ч.1ст.122 КК
України в сумі 60 000 грн.

Посилалась на те, що 12 жовтня 2010 року
ОСОБА_2, діючи умисно, керуючись
мотивом ревнощів заподіяла їй легкі
тілесні ушкодження. 01 червня 2011 року
ОСОБА_2 на підставі ревнощів умисно
завдала їй середньої тяжкості тілесні
ушкодження. За даними фактами були
порушені кримінальні справи за
ознаками ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України,
які об'єднані судом в одне провадження.

В обгрунтування позовних вимог
зазначає, що з 2010 року ОСОБА_2 отруює
життя як їй так і її родині, яка
знаходиться у стані психологічної
напруги. З вказаного часу вона вимушена
регулярно відвідувати правоохоронні
органи, лікарні, адвокатів, постійно
побоюватися за своє життя та життя і
здоров'я членів своєї родини. ОСОБА_2
продовжує вести себе зухвало,
нешанобливо, що призводить до
приниження честі та гідності
позивачки. Крім того, завдана шкода
полягає у фізичному болю та душевних
стражданнях, яких позивачка зазнала у
зв'язку із протиправною поведінкою
відповідачки щодо неї та членів її
родини. Завдану моральну шкоду ОСОБА_2
не відшкодувала, вибачень не принесла.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 13 листопада 2013 року позов
задоволено частково - стягнуто з
відповідачки на користь ОСОБА_1 на
відшкодлування моральної шкоди 3000 грн.,
в іншій частині позову відмовлено,
вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням в
частині розміру стягнення з
відповідачки моральної шкоди, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального права та неповне
з'ясування суттєвих обставин справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що внаслідок
нанесених ОСОБА_2 тілесних ушкоджень
вона зазнала тривалих фізичних і
душевних страждань. Проте, на думку
ОСОБА_1, суд не взяв до уваги дані
обставини, хибно оцінив майновий стан
відповідачки і ухвалив необ'єктивне
рішення про стягнення із ОСОБА_2 лише
3000 грн. моральної шкоди.

З наведених підстав позивачка просила
скасувати оскаржуване рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове, яким
стягнути з відповідачки моральну шкоду
в розмірі 60 000 грн.

До суду апеляційної інстанції належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи сторони не з'явились,
ОСОБА_2 подала письмові заперечення на
апеляційну скаргу та заяву про розгляд
справи у її відсутність.

За правилами ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Доводи ОСОБА_3 стосуються розміру
відшкодування моральної шкоди.

Згідно з положеннями ст.ст.23, 1167 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

За змістом п.п.3, 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Моральна шкода може
полягати, зокрема, у моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні нормальних
життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків. Розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач та з урахуванням
інших обставин. Зокрема, враховуються
стан здоров'я потерпілого, тяжкість
вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках, час та зусилля,
необхідні для відновлення
попереднього стану. При цьому суд має
виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що відповідачка
ОСОБА_2 вчинила злочин невеликої
тяжкості, а саме, 12 жовтня 2010 року, діючи
умисно, керуючись мотивом ревнощів
завдала кулаками обох рук не менше
шести ударів в область правої і лівої
кисті, правого передпліччя, правого
плеча, а також щоки, здавлювала шию
двома руками, чим заподіяла ОСОБА_1
легкі тілесні ушкодження. Крім того,
ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 вчинила
злочин середньої тяжкості - 01 червня 2011
року на підставі ревнощів умисно
завдала кулаками обох рук кілька
ударів в область обличчя, шиї, грудей, а
також удар сапою в область лівого
передпліччя, чим завдала ОСОБА_1
середньої тяжкості тілесні ушкодження,
які спричинили тривалий розлад
здоров'я понад 21 день.

Постановою Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 23 квітня 2013 року ОСОБА_2
було звільнено від кримінальної
відповідальності за вчинення злочинів,
передбачених ч.1 ст.125 КК України по
епізоду від 12 жовтня 2010 року та ч.1 ст.122
КК України по епізоду від 01 червня 2011
року, справу закрито на підставі
Закону УКраїни «Про амністію у 2011
році», цивільний позов про
відшкодування моральної шкоди за
вчинення вказаних злочинів залишено
без розгляду (а.с.5-8).

Присуджуючи позивачці 3000 грн.
моральної шкоди, суд першої інстанції
обгрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1
є особою потерпілою від злочинних дій
ОСОБА_2, вина якої доведена, а
звільнення винної особи від
кримінальної відповідальності на
підставі акту амністії не звільняє її
від обов'язку відшкодувати завдану
злочинами шкоду.

При вирішенні питання про розмір
моральної шкоди, судом першої
інстанції вірно було взято до уваги і
майновий та сімейний стан
відповідачки (реальної можливості
стягнення шкоди), що доводами
апеляційної скарги не спростовано.
Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_2 є безробітною, розлучена, має на
утриманні двох неповнолітніх дітей.
Посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої
інстанції хибно оцінив майнове
становище відповідачки, яка хоча і має
статус безробітної, є здоровою
працездатною особою та отримує
аліменти на дітей, висновків суду щодо
цього питання не спростовують.

Разом з тим, судова колегія не може
погодитися з розміром визначеної судом
першої інстанції моральної шкоди, який
не є співмірним з понесеними
немайновими втратами позивачки. Розмір
завданої шкоди визначено без
достатнього урахування глибини та
тривалості фізичних і моральних
страждань позивачки, необхідності
тривалий час докладати зусилля для
законного покарання винної особи
(відповідачки), характеру дій
останньої (неодноразове вчинення
умисних злочинів по відношенню до
позивачки).

Виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, з
урахуванням як моральних страждань
позивачки так і майнового та
сімейного стану відповідачки, судова
колегія визначає розмір моральної
шкоди у сумі 5000 грн. Пістави для
стягнення моральної шкоди у сумі, що
визначена позивачкою судова колегія не
вбачає.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення в частині визначення розміру
моральної шкоди підлягає зміні.

Керуючись ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п.4 ч.1
ст.309, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК

України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Первомайського міськрайонного
суду Харківської області від 13
листопада 2013 року змінити.

Збільшити розмір суми, стягнутої з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
відшкодування завданої злочином
моральної шкоди з 3000 (трьох тисяч) грн.
до 5000 (п'яти тисяч) грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним

законної сили.

Головуючий

Судді