РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2013

24 грудня 2013 року
Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої – судді Мазурок О.В.

при секретарі Самчук Т.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Хмельницькому цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Малиницької сільської ради про
визначення частки майна у спільній
сумісній власності та визнання права
власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися
до суду з позовом до Малиницької
сільської ради про визначення частки
майна у спільній сумісній власності та
визнання права власності, вказавши, що 5
вересня 2008 року помер ОСОБА_4, який був
чоловіком, батьком та дідусем кожного
із позивачів відповідно. У
відповідності до записів по
господарської книги Малиницької
сільської ради ОСОБА_4 був головою
колгоспного двору. Разом із ним у
житловому будинку за адресою вул..
Чкалова 40 в с. Малинині Хмельницького
району проживали дружина – ОСОБА_1,
донька – ОСОБА_2 та внучка ОСОБА_3

Згідно довідки Малиницької сільської
ради Хмельницького району від 24.09.2013
року на момент смерті ОСОБА_4 у
зазначеному будинку були
зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 27 Основ цивільного
законодавства СРСР, затверджених
Законом СРОСР від 08.12.1961 року, що діяли
на день виникнення спірних відносин,
ст.ст. 112, 120-121-123 ЦК України 1963 року, який
визначав порядок виходу з колгоспного
двору, розмір часток кожного із його
членів, жилий будинок із
господарськими будівлями належав на
праві спільної сумісної власності
колгоспному двору. Розмір часток
кожного із членів колгоспного двору,
при виході одного з членів чи
припиненні колгоспного двору
встановлювався, виходячи із рівності
часток кожного із його членів, в тому
числі включаючи неповнолітніх і
непрацездатних членів.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
року №20 «про судову практику у справах
за позовом про захист права приватної
власності» до правовідносин, що
виникли до прийняття 15 квітня 1991 року
Закону «Про власність», застосовується
чинне на той час законодавство. Зокрема
спори щодо майна колишнього
колгоспного двору, яке було придбане до
вказаної дати, мають вирішуватися за
нормами, що регулювали власність цього
двору, а саме: право власності на майно,
яке належала колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні.

Таким чином, у свій час право на частку
в колгоспному двору мали, окрім голови
колгоспного двору ОСОБА_4 і його
дружини ОСОБА_1, донька ОСОБА_2 та внучка
ОСОБА_3 Розмір часток кожного із них
складав ? частину будинку із
господарськими будівлями.

Також на підставі рішення
Малиницької сільської ради №6 від
22.05.1996 року ОСОБА_4 передано у приватну
власність земельні ділянки площею 0,25
га. для обслуговування житлового
будинку та 0,416 га. для ведення
особистого підсобного господарства.
Які відповідно до вимог ст. 368 ЦК є
спільною сумісною власністю подружжя,
як майно набуте за час шлюбу.

Після смерті ОСОБА_4 його дружина
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини. У
видачі свідоцтва про право власності
на будинок нотаріусом відмовлено з
посиланням на те, що не виділена частка
померлого у спільному майні.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача направив
до суду заяву про слухання справи у
його відсутність та визнання позову..

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовна заява підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав: судом об’єктивно встановлено,
що 5 вересня 2008 року помер ОСОБА_4, який
був чоловіком, батьком та дідусем
кожного із позивачів відповідно. У
відповідності до записів по
господарської книги Малиницької
сільської ради ОСОБА_4 був головою
колгоспного двору. У житловому
будинку за адресою вул.. Чкалова 40 в с.
Малинині Хмельницького району
проживали дружина – ОСОБА_1, донька –
ОСОБА_2 та внучка ОСОБА_3

Згідно довідки Малиницької
сільської ради Хмельницького району
від 24.09.2013 року на момент смерті ОСОБА_4
у зазначеному будинку були
зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 27 Основ цивільного
законодавства СРСР, затверджених
Законом СРОСР від 08.12.1961 року, що діяли
на день виникнення спірних відносин,
ст.ст. 112, 120-121-123 ЦК України 1963 року, який
визначав порядок виходу з колгоспного
двору, розмір часток кожного із його
членів, жилий будинок із
господарськими будівлями належав на
праві спільної сумісної власності
колгоспному двору. Розмір часток
кожного із членів колгоспного двору,
при виході одного з членів чи
припиненні колгоспного двору
встановлювався, виходячи із рівності
часток кожного із його членів, в тому
числі включаючи неповнолітніх і
непрацездатних членів.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
року №20 «про судову практику у справах
за позовом про захист права приватної
власності» до правовідносин, що
виникли до прийняття 15 квітня 1991 року
Закону «Про власність», застосовується
чинне на той час законодавство. Зокрема
спори щодо майна колишнього
колгоспного двору, яке було придбане до
вказаної дати, мають вирішуватися за
нормами, що регулювали власність цього
двору, а саме: право власності на майно,
яке належала колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні.

Таким чином, у свій час право на частку
в колгоспному двору мали, окрім голови
колгоспного двору ОСОБА_4 і його
дружини ОСОБА_1, донька ОСОБА_2 та внучка
ОСОБА_3 Розмір часток кожного із них
складав ? частину будинку із
господарськими будівлями.

Відповідно до ст. 1269, 1272, 1275 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, має подати заяву про
прийняття спадщини. Якщо спадкоємець
не подав заяви про прийняття спадщини,
він вважається таким, що не прийняв її і
частка у спадщині, яку він мав прийняти,
переходить до інших спадкоємців.

Статтями 1222, 1226 ЦК України
передбачено, що спадкоємцями за
заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини. Частка у праві спільної
сумісної власності спадкується на
загальних підставах.

Також суд вважає, що позовна вимога
ОСОБА_1 про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_4 задоволенню не
підлягає, оскільки на вказані земельні
ділянки видано державні акти на право
приватної власності на земельні
ділянки.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина, позивачка ОСОБА_1 є
спадкоємицею.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, з збереженням її цільового
призначення. Враховуючи, що позивачка
не позбавлена права звернутись до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, оскільки вона
фактично вступила в управління
спадковим майном, з цього приводу
відсутній спір, оформлення спадщини є
компетенцією державних нотаріальних
контор, в зв”язку з цим в задоволенні
вимог позивачки в частині визнання
права власності на спадкове майно слід
відмовити.

А тому враховуючи вищевикладене та
керуючись ст..ст. 1222; 1225, 1226, 1269, 1272, 1275
ЦК України; ст.ст. 112, 120-121-123 ЦК України в
редакції 1963 року, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
року №20 «про судову практику у справах
за позовом про захист права приватної
власності» ст..ст. 10,11,212-215, 224, 228 ЦПК
України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати, що частка ОСОБА_1 в праві
спільної сумісної власності
колгоспного двору, а саме на житловий
будинок із господарськими будівлями,
що за адресою с. Малинині вул.. калова 40
Хмельницького району Хмельницької
області становить ? та визнати право
власності ОСОБА_1 на вказану частку.

Визнати, що частка ОСОБА_2 в праві
спільної сумісної власності
колгоспного двору, а саме на житловий
будинок із господарськими будівлями,
що за адресою с. Малинині вул.. калова 40
Хмельницького району Хмельницької
області становить ? та визнати право
власності ОСОБА_2 на вказану частку.

Визнати, що частка ОСОБА_3 в праві
спільної сумісної власності
колгоспного двору, а саме на житловий
будинок із господарськими будівлями,
що за адресою с. Малинині вул.. калова 40
Хмельницького району Хмельницької
області становить ? та визнати право
власності ОСОБА_3 на вказану частку.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування після померлого ОСОБА_4
право власності на ? житлового будинку
із господарськими будівлями, що за
адресою с. Малинині вул.. калова 40
Хмельницького району Хмельницької
області.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

На рішення суду, через суд
першої інстанції, який його ухвалив,
може бути подана апеляційна скарга
протягом 10 днів з моменту проголошення
до апеляційного суду Хмельницької
області.

Суддя О.В.Мазурок