АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________
Справа № 640/5495/13.
Головуючий 1 інст.: - Сенаторов
Провадження №22-ц/790/8047/13.
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
8 січня 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
головуючого - судді: -
суддів: - Бобровського
В.В., Шевченко Н.Ф.,
при секретарі: - Гелашвілі
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного
суду м. Харкова від 30 жовтня 2013 року по
справі за поданням старшого
державного виконавця Київського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Ляхової Тетяни Борисівни,
заінтересовані особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_7, управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради - про визначення частки
майна боржника ОСОБА_6 у майні, якім він
володіє спільно з іншими особами,
У квітні 2013 року старший державний
виконавець Київського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції (надалі Київський ВДВС ХМУЮ),
звернувся в суд із вказаним поданням.
В обґрунтування подання посилався
на те, що на примусовому виконанні у
Київському ВДВС ХМУЮ знаходяться
виконавчі листи Київського районного
суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року про
стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12
боргу у сумі 485 109 грн. та судових витрат
5 листопада 2012 року ним винесена
постанова про арешт майна божника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Згідно листа КП «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації» від 29
жовтня 2012 року на ім'я ОСОБА_6
зареєстрована на праві спільної
сумісної власності частка квартири
АДРЕСА_1, на яку необхідно звернути
стягнення для виконання рішення суду.

Посилаючись на вказані обставини та
ст. 50 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 379 ЦПК України,
старший державний виконавець
Київського ВДВС ХМУЮ просив суд
визначити частку боржника ОСОБА_6 в
квартирі АДРЕСА_1, якою він володіє
спільно з іншими особами.

Ухвалою Київського районного суду
м. Харкова від 31 липня 2013 року до участі
у справі залучено у якості
заінтересованих осіб співвласників
квартири - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11,
ОСОБА_10, ОСОБА_7, а також управління
служб у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради (а. с. 190).

Боржник ОСОБА_6, в особі свого
представника, подання державного
виконавця не визнав.

Вважав, що його частка в спірній
квартирі становить 1/10 частки квартири,
частка малолітнього ОСОБА_9 становить
5/10 часток квартири, частка ОСОБА_7
становить 2/10 частки квартири, частки
ОСОБА_10, ОСОБА_11 становлять по 1/10 частці
квартири.

Просив суд на підставі ст. 370 ЦК
України виділити йому у натурі 1/10
частку квартири АДРЕСА_1, яка перебуває
у спільній сумісній власності з
заінтересованими особами.

Заінтересовані особи: - ОСОБА_11,
ОСОБА_10, ОСОБА_7, в судове засідання не
з'явилися.

Представник управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради вважав, що малолітньому
ОСОБА_9 необхідно виділити у власність
1/2 частину спірної квартири.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 30 жовтня 2013 року подання
державного виконавця задоволено.

Визначено, що частка майна ОСОБА_6 у
спільному майні - квартирі АДРЕСА_1,
складає 1 /5 частини.

В апеляційних скаргах ОСОБА_6,
ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просять змінити ухвалу суду та
визначити частку майна ОСОБА_6 в
квартирі АДРЕСА_1 у розмірі 1 /10 частки
квартири.

Апеляційні скарги задоволенню не
підлягають з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Визначаючи частку майна ОСОБА_6 у
спільному майні - квартирі АДРЕСА_1 у
розмірі 1/5 частки квартири, суд виходив
з того, що частки співвласників у праві
спільної сумісної власності на
квартиру є рівними.

Такий висновок суду відповідає
нормам матеріального і процесуального
права.

Згідно ч. 6 ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» стягнення на
майно боржника звертається в розмірі
і обсязі, необхідних для виконання
за виконавчим документом, з
урахуванням стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України
питання про визначення частки майна
боржника у майні, яким він володіє
спільно з іншими особами, вирішується
судом за поданням державного
виконавця. Суд у десятиденний строк
розглядає це питання у судовому
засіданні з повідомленням сторін та
заінтересованих осіб. Неявка сторін
та інших осіб не є перешкодою для
вирішення питання про визначення
частки майна боржника у майні, яким він
володіє спільно з іншими особами.

З матеріалів справи вбачається, що
на примусовому виконанні у Київському
ВДВС ХМУЮ знаходяться виконавчий лист
Київського районного суду м. Харкова
від 16 серпня 2012 року №2/2018/658/2012/03 про
стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12
боргу у сумі 485 109 грн. (а. с. 125).

Постановою держаного виконавця
Київського ВДВС ХМУЮ від 5 вересня 2012
року відкрито виконавче провадження
за вказаним виконавчим документом та
надано боржнику 7- денний термін для
добровільного виконання рішення суду
(а. с. 126).

Постановою держаного виконавця
Київського ВДВС ХМУЮ від 5 листопада
2012 року накладено арешт на майно
боржника та оголошення заборони на
його відчуження (а. с.128).

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 3 квітня 2013 року державному
виконавцю Київського ВДВС ХМУЮ надано
дозвіл на примусове проникнення до
житлового приміщення боржника ОСОБА_6,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.
129).

Згідно акту опису та арешту майна
державного виконавця Київського ВДВС
ХМУЮ від 9 квітня 2013 року за вказаною
адресою виявлено, описано та
арештовано майно боржника ОСОБА_6 на
загальну суму 51 950 грн. (а. с. 146,147).

Під час виконання рішення суду
державним виконавцем Київського ВДВС
ХМУЮ виявлено, що на ім'я ОСОБА_6
зареєстрована на праві спільної
сумісної власності частка квартири
АДРЕСА_1 (а. с. 127).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло, виданого 15 грудня
2006 року відділом приватизації
житлового фонду Управління
комунального майна та приватизації
виконавчого комітету Харківської
міської ради за р. №2-А-06-260055, квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9 (а. с. 136).

Відповідно до положень ст. 1, ч. 1 ст. 5,
ст. 8 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» наймачі
квартир (будинків) державного
житлового фонду та члени їх сімей, які
постійно проживають у квартирі
(будинку) разом із наймачем або за якими
зберігається право на житло, мають
право на приватизацію займаних квартир
(будинків) шляхом передання їм цих
квартир (будинків) у спільну сумісну
або часткову власність за письмовою
згодою всіх повнолітніх членів сім'ї на
підставі рішення відповідного органу
приватизації.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9
набули право власності на квартиру
АДРЕСА_1 шляхом приватизації
державного житлового фонду.

При цьому, Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» не передбачалося права наймачів
квартир (будинків) державного
житлового фонду та членів їх сімей, які
постійно проживали у квартирі (будинку)
разом із наймачем або за якими
зберігалося право на житло,
домовлятися поміж собою про збільшення
або зменшення розміру часток у
спільній сумісній власності на
квартиру, яке вони набували в
результаті приватизації державного
житлового фонду.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку,
що частики співвласників квартири
АДРЕСА_1 є рівними та обґрунтовано
визначив частку ОСОБА_6 у спірній
квартирі у розмірі 1/5 частки квартири.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про те, що суд не врахував
домовленості співвласників квартири,
що частка ОСОБА_6 у спільній сумісній
власності на квартиру складатиме 1/10
частку квартири, у зв'язку з чим не
правильно визначив розмір його частки
в квартирі, не можуть бути прийняті до
уваги.

Апелянтами ОСОБА_6, ОСОБА_7 на надано
суду доказів того, що після
приватизації житла співвласники
квартири АДРЕСА_1 у визначений законом
спосіб вирішували питання щодо
визначення своїх часток у праві
спільної сумісної власності на спірну
квартиру.

Не можуть бути прийняті до уваги
колегії суддів і доводи апеляційної
скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7 про те, що суд в
оскаржуваній ухвалі помилково
застосував положення ст. 370 ЦК України,
відповідно до якої співвласники мають
право на виділ частки у натурі із майна,
що є у спільній сумісній власності.

Судом першої інстанції задоволено
подання державного виконавця про
визначення частки майна боржника
ОСОБА_6 у майні, якім він володіє
спільно з іншими особами відповідно до
вимог ст. 379 ЦПК України.

Питання щодо виділу у натурі частки
із майна, що є у спільній сумісній
власності співвласників квартири
АДРЕСА_1, судом не вирішувалося,
оскільки співвласники квартири з
такими позовними вимогами до суду не
зверталися.

Інші доводи апеляційних скарг
ОСОБА_6, ОСОБА_7, не є суттєвими та
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. 2 ст. 307,
п. 1 ст. 312, ст. 313, п. 4.ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7 -
відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Харкова від 30 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: