Справа № 740/4858/13-ц Провадження №
22-ц/795/181/2014 Головуючий у I інстанції
-Пантелієнко В. Г. Доповідач - Зінченко
С. П.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 року м.ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЗінченко
С.П.,суддів:Харечко Л.М., Ішутко В.М.,при
секретарі:Шкарупі Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 03 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_6, третя особа Ніжинський
міськрайонний центр зайнятості про
зміну формулювання причини та дати
звільнення з роботи,-

в с т а н о в и в:

Оскаржуваним рішенням Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 03 грудня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
СПД ОСОБА_6 про зміну формулювання
причини та дати звільнення з роботи
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
посилаючись на незаконність
необґрунтованість та неправильне
застосування судом норм матеріального
права і порушення процесуального права
просила скасувати вказане рішення,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,.

На обґрунтування своїх доводів апелянт
зазначає, що суд дійшов помилкового
висновку про те, що звільнено позивача
на законних підставах. На думку
позивача, суд не врахував її заяву про
звільнення за згодою сторін, хоча про
наявність цієї заяви свідчать акт про
передачу з 11.06.2013 року матеріальних
цінностей іншому працівнику, який з
12.06.2013 року почав працювати в кіоску.
Також, апелянт вказує, що факт
звільнення її саме з 12.06.2013 року
підтверджується відомостями про
застраховану особу Ніжинського УПФУ, з
яких вбачається, що з липня 2013 року
відповідачка перестала сплачувати
страхові внески на неї. Крім того,
апелянт зазначає, що суд безпідставно
прийняв до уваги надані відповідачем
листи з приводу розірвання трудового
договору у червні 2013 року.

Сторони в судове засідання не
з»явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
апеляційний суд відповідно до ч.2 ст.305
ЦПК України вважає можливим слухати
справу у їх відсутності, оскільки
неявка сторін належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які брали участь у справі,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції керувався
їх недоведеністю та тим, що під час
звільнення позивача відповідачем було
дотримано вимоги трудового
законодавства.

Апеляційний суд погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ст.41 КЗпП України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк може бути
розірваний власником або
уповноваженим ним органом, зокрема, у
випадку винних дій працівника, який
безпосередньо обслуговує грошові,
товарні або культурні цінності, якщо ці
дії дають підстави для втрати довір»я
до нього з боку власника або
уповноваженого ним органу.

За умовами ч.3 ст.235 КЗпП України, у разі
визнання формулювання причини
звільнення неправильним або таким, що
не відповідає чинному законодавству, у
випадках, коли це не тягне поновлення
працівника на роботі, орган, який
розглядає трудовий спір, зобов'язаний
змінити формулювання і вказати в
рішенні причину звільнення у точній
відповідності з формулюванням чинного
законодавства та з посиланням на
відповідну статтю (пункт) закону.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, 04
грудня 2009 року був укладений трудовий
договір між СПД ОСОБА_6 та ОСОБА_5, за
умовами якого остання прийнята на
посаду продавця з обов'язком
відповідати за товарно-матеріальні
цінності в торгівельному кіоску СПД
«ОСОБА_6», що належить відповідачу та
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3).

Договір того ж дня зареєстрований у
Ніжинському міськрайонному центрі
зайнятості за № 2.

З постанови Ніжинського
міськрайонного суду від 01.10.2013 року
вбачається, що ОСОБА_5 визнана винною у
вчиненні дрібної крадіжки, а саме в
тому, що 11.06.2013 року в АДРЕСА_1 із
торгівельного кіоску СПД «ОСОБА_6»
вчинила крадіжку товарно-матеріальних
цінностей на суму 71 гривня (а.с.15).

ОСОБА_5 з 12.06.2013 року була відсутня на
робочому місці в кіоску по АДРЕСА_1, що
підтверджується актом (а.с.35).

02.10.2013 року ОСОБА_5 звільнена з роботи
відповідно до п.2 ст..41 КЗпП України, на
підставі постанови Ніжинського
міськрайонного суду від 01.10.2013 року
(а.с.4).

Територіальною державною інспекцією з
питань праці у Чернігівській області
за зверненням ОСОБА_5, 04.10.2013 року
проводилась перевірка з питань
додержання трудового законодавства
СПД ОСОБА_6

За наслідками перевірки акт не
складався, оскільки не було
встановлено порушень трудового
законодавства, в тому числі з приводу
звільнення позивача (а.с.27-28).

Встановивши зазначені обставини, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
звільнення позивача на підставі
вчинення винних дій під час
безпосереднього обслуговування
товарних цінностей, стало підставою
для втрати до нього довіри. Факт
вчинення винних дій був належно
встановлений постановою Ніжинського
міськрайонного суду від 01.10.2013 року.
Щодо зміни формулювання звільнення на
п.1ч.1 ст.36 КЗпП України, суд правильно
зазначив, що для угоди сторін, як
підстави припинення трудових відносин,
вирішальне значення має те, що сторони
самі домовляються про застосування
саме цієї підстави. Оскільки підстава
звільнення з роботи за п. 1ст. 36 КЗпП, на
якій наполягає позивачка, випливає з її
договірної природи, і для цього
потрібне взаємне волевиявлення сторін
на припинення трудових відносин,
сторони мають погодити факт припинення
трудового договору, термін звільнення,
а також підставу його припинення, а
тому, одне лише прохання працівника про
припинення трудового договору за
угодою сторін, не є підставою для його
задоволення

За таких обставин, виходячи з обсягу
позовних вимог, суд обґрунтовано
дійшов висновку про те, що позивачкою
яка безпосередньо відповідала за
товарно-матеріальні цінності були
здійснені винні дії, що давали
підставу для втрати до неї довіри з
боку власника(відповідача), і даний
факт був доведений СПД ОСОБА_6, а тому
формулювання причин звільнення ОСОБА_5
з роботи відповідає фактичним
обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом норм матеріального
права та неправильної оцінки доказів є
безпідставними, оскільки позивачем
належними та допустимими доказами не
доведено, що між нею та СПД ОСОБА_6, була
домовленість про звільнення її з
посади за угодою сторін з 12.06.2013 року, та
що при звільненні позивачки,
відповідачем були допущені порушення
трудового законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть прийнятого рішення не впливають.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний
суд приходить до висновку, що рішення
суду першої інстанції є законним і
обґрунтованим, постановленим з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги є необґрунтованими
і не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 03
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: