У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого суддів: Мостової Г.І.,
Ізмайлової Т.Л.,Кузнєцова
В.О.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою представника публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - Шуліки Аліни
Володимирівни на рішення апеляційного
суду Рівненської області від 05 лютого
2014 року

в с т а н о в и л а:

Представник публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 23 грудня 2013
року вказаний позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у сумі 16 262 грн 92
коп. Вирішено питання про судові
витрати.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 05 лютого
2014 року рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від 23 грудня
2013 року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову ПАТ
КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» - Шуліка А.В. порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду із залишенням у силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Спірні правовідносини виникли між
сторонами з приводу невиконання
відповідачем умов кредитного договору
і, як наслідок, виникнення
заборгованості у сумі 16 262 грн 92 коп.,
яка складається з: 5 391 грн 85 коп. -
заборгованість за кредитом; 6 181 грн 37
коп. - заборгованість за відсотками за
користування кредитом; 3 677 грн 18 коп. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 1 012 грн 52 коп. -
штраф.

Судами встановлено, що 26 грудня 2007 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4
укладено договір, відповідно до якого
останній отримав від банку кредит у
розмірі 250 грн у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_4 погодився з Умовами та
правилами надання банківських послуг,
факт отримання кредиту та використання
кредитної картки не оспорював, однак
вважав, що строк позовної давності
пропущений.

Вказана угода являє собою Заяву, яка
була підписана відповідачем, Тарифи
Приватбанку, Умови і правилами надання
банківських послуг, Пам'ятка клієнта.

За Умовами та правилами надання
банківських послуг кредит ОСОБА_4
виданий на строк дії кредитної картки,
яку він отримав 26 грудня 2007 року.
Після закінчення строку дії картки, на
вимогу клієнта видається нова картка,
якщо від нього не надійшла заява про
закриття картрахунку (п. п. 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3
Умов).

Дія картки ОСОБА_4 закінчилась у серпні
2009 року і строк її дії не продовжений.

Відповідно до п. 9.3 Умов та правил
надання банківських послуг у разі
наявності перевитрат по картці і
непогашення кредиту позичальником
протягом 6 місяців, картка
закривається, подальше відновлення
картки можливе тільки після повного
погашення заборгованості.

Згідно з п. п. 9.6, 9.7 Умов у разі
ненадходження грошових коштів на
кредитну карту на погашення
заборгованості протягом 3 місяців з
часу закінчення строку дії карти банк
починає нараховувати комісію за
користування рахунком, а при нульовому
рахунку на картці на неактивному
рахунку картка закривається. Кредитний
рахунок також закривається при
ненадходженні заробітної плати, пенсії
або соціальних виплат на картку
протягом 6 місяців і дія кредитної
картки не продовжується. Пункт 9.6
договору передбачає, що при
відсутності на картці грошових коштів
у розмірі, достатньому для оплати
послуг банку для продовження дій
картки та при ненадходженні грошових
коштів на картку протягом 3 місяців з
часу спливу дії картки банк стягує
комісію за обслуговування рахунку за
тарифами.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що у зв'язку із невиконанням
ОСОБА_4 своїх зобов'язань за договором
кредиту, у банку виникло право
примусового стягнення суми
заборгованості, відсотків, плати за
обслуговування кредиту та штрафних
санкцій; відповідно до умов кредитного
договору строк дії картки та,
відповідно, строк дії кредитного
договору, поновлювався кожного разу зі
спливом строку дії картки, і
пролонговувався до 22 листопада 2013
року; та враховуючи умови договору щодо
його пролонгації підстави для
застосування позовної давності
відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
погодився з висновком суду першої
інстанції щодо наявності
заборгованості за кредитним договором.

Однак виходив з того, що пункти 9.3, 9.4, 9.6,
9.7, 3.1.1.,3.1.2., 3.1.3 Умов та правил надання
банківських послуг свідчать про
встановлення строку дії кредитного
договору та початок перебігу строку, з
якого дія кредитної картки
припиняється, а банк набуває права
вимоги за договором; після спливу
строку дії картки - серпень 2009 року, дія
кредитної картки припинена; перебіг
строку позовної давності почався з
серпня 2009 року та закінчився у серпні
2012 року; з позовом до суду ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся у листопаді 2013
року і вимог про поновлення цього
строку не заявляв, а відповідач заявив
клопотання про застосування позовної
давності, що відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267
ЦК України є підставою для відмови у
позові.

За змістом ст. ст. 526, 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного судочинства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За вимогами ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1
ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про
стягнення неустойки (пені, штрафу)
застосовується позовна давність в один
рік.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права, або про особу, яка його порушила.
За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Отже, ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд
апеляційної інстанції повно та
об'єктивно встановив фактичні
обставини справи, правильно визначив
спірні правовідносини та обґрунтовано
виходив із положень ст. ст. 1054, 526, 257, ч. ч.
1, 5 ст. 261, ст. 266 ЦК України.

Такий висновок узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України,
висловленою у постанові від 19 березня
2014 року №6-14цс14.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що під час
розгляду справи судом допущені
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення, касаційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення
апеляційного суду залишається без
змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» - Шуліки
Аліни Володимирівни відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 05 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Г.І.
Мостова

Судді:
Т.Л. Ізмайлова

В.О. Кузнєцов