У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,
Ткачука О.С.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа -
ОСОБА_6 про поділ спільного майна
подружжя, та за позовом третьої особи
із самостійними вимогами ОСОБА_6 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права
власності, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 13 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 03 грудня 2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено.

В позові третьої особи із самостійними
вимогами ОСОБА_6 відмовлено.

17 січня 2014 року ОСОБА_5 подав до суду
апеляційну скаргу на вказане рішення
суду.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
07 лютого 2014 року апеляційну скаргу було
залишено без руху та апелянту надано
строк в два дні з дня отримання копії
ухвали суду для усунення недоліків
апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
13 березня 2014 року апеляційну скаргу
ОСОБА_5, у зв'язку з не усунення
недоліків визнано неподаною та
повернуто апелянту.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 13 березня 2014 року, справу
направити для продовження розгляду до
суду апеляційної інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін ухвали апеляційного
суду м. Києва від 13 березня 2014 року,
оскільки судове рішення законне та
обґрунтоване.

Суд апеляційної інстанції, визнаючи
апеляційну скаргу ОСОБА_5 неподаною та
повертаючи її апелянту, виходив з того,
що копія ухвали судді від 07 лютого 2014
року була направлена за зазначеною
апелянтом адресою та отримана за
довіреністю останнього 24 лютого 29014
року, що підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення.
Посилання апелянта на неотримання
зазначеної ухвали судді не заслуговую
на увагу, оскільки іншої адреси для
направлення йому кореспонденції
останній не вказав.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судом норм процессуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13
березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В.
Кафідова

В.М. Колодійчук

О.С. Ткачук