АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-7967136/2014
Головуючий у 1 інстанції -
Доповідач - Шахова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Меєчко Д.П.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приват Банк»

на заочне рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 25 березня 2014
року

в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції в м. Києві, Відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції в м.
Києві, треті особи: Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк», Відкрите
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк Україна», Товариство з
додатковою відповідальністю «Страхове
ТДВ «Глобус» про виключення майна з
акту опису та зняття арешту,-

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2013 року ПАТ «КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з зазначеним
позовом та вказувало, що згідно
договором від 7.03.2007 року ОСОБА_1 отримав
кредит у розмірі 36 289 дол.США, на
забезпечення виконання якого у цей же
день між ними було укладено договір
застави, за яким позичальник передав у
заставу банку належний йому на праві
власності автомобіль марки SUZUKI, модель
New Grand Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1. У
відповідача ОСОБА_1 є невиконані
зобов'язання перед ПАТ «ОТП Банк», який
є стягувачем по виконавчому
провадженню №30022682, що знаходиться в
провадженні ВДВС Оболонського РУЮ в
м.Києві, Сума боргу відповідача ОСОБА_1
за вказаним виконавчим провадженням
складає 1 112 399,00 грн. Постановами ВДВС
Дарницького РУЮ в м.Києві від 16.11.2011
року та від 29.08.2011 року на вказаний вище
автомобіль, було накладено арешт, тим
самим порушено право банка як
обтяжувача з вищим пріоритетом.

З урахуванням наведеного позивач
просив суд виключити з акту опису,
звільнити з-під арештів та зняти
з розшуку автомобіль марки марки SUZUKI,
модель New Grand Vitara, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Заочним рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 25.03.2014 року в
задоволенні позову ПАТ «КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ «КБ
«ПриватБанк» подало апеляційну скаргу
та посилаючись на порушення судом норм
процесуального та неправильне
застосування норм матеріального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт вказує, зокрема, що суд
першої інстанції не врахував те, що ПАТ
«КБ «ПриватБанк» має переважне право
на звернення стягнення на предмет
стягнення, оскільки договір іпотеки
автомобіля, укладений між позивачем та
ОСОБА_1 передував постановам ВДВС
Дарницького РУЮ в м. Києві про
накладення арешту на зазначений
автомобіль.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції особи, сторони та інші особи,
які беруть участь у справі не з'явились.
Про місце та час розгляду справи,
відповідно до ст.ст.74.76 ЦПК України,
повідомлені належно, причини неявки в
судове засідання не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка
сторін, або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши апеляційну скаргу, в межах
її доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодавець) має
право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Застава, як правовий інститут
цивільного законодавства виконує
забезпечувальну функцію, тобто
спрямований на те, щоб гарантувати
кредитору-заставодержателю
задоволення його вимог за рахунок
певного, заздалегідь визначеного
сторонами майна, незалежно від
майнового стану боржника, і наявності у
нього заборгованості перед іншими
кредиторами, отже застава
встановлюється для гарантування
майнових інтересів
кредитора-заставодержателя.

Згідно з ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом (ч. 1 ст. 590 ЦК України).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
заставу» право застави виникає з
моменту укладення договору застави, а в
разі, коли договір підлягає
нотаріальному посвідченню - з моменту
нотаріального посвідчення цього
договору.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет застави в рішенні
суду зазначаються спосіб реалізації
предмета застави шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
однієї із процедур, передбачених ст. 26
цього Закону, яка передбачає і продаж
предмета застави шляхом укладення
договору купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження», для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; коли
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Частиною 4 ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або тоді, коли йому стало
відомо, про арештоване майно боржника
знаходиться у заставі, роз'яснює
заставодержателю право на звернення до
суду з позовом про звільнення
заставленого майна з-під арешту.

Отже, заставодержатель має переважне
право на задоволення його вимог про
стягнення боргу з боржника шляхом
звернення стягнення на заставлене
майно.

Згідно ч.1,2 ст.57 Закону України «Про
виконавче провадження», арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
зокрема шляхом проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.

Згідно ч.6 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» за рахунок
коштів, що надійшли від реалізації
заставленого майна, здійснюються
утримання, передбачені статтею 43 цього
Закону, після чого кошти
використовуються для задоволення
вимог заставодержателя. У разі якщо
заставодержатель не є стягувачем у
виконавчому провадженні, йому
виплачуються кошти після належного
підтвердження права на заставлене
майно. У разі задоволення в повному
обсязі вимог заставодержателя залишок
коштів використовується для
задоволення вимог інших стягувачів у
порядку, встановленому цим Законом.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 07.03.2007 року між ПАТ
«Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №К2Р4АК01390003,
відповідно до умов якого відповідачу
був наданий кредит у розмірі 36 289,00
доларів США. (а.с.5-8).

07.03.2007 року з метою забезпечення
виконання зобов'язання за вказаним
кредитним договором між ПАТ КБ «Приват
Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір
застави рухомого майна №К2V4АК04183428,
згідно якого ОСОБА_1 передав у заставу
позивачу автомобіль марки SUZUKI, модель
New Grand Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1.,
що належить на праві власності
відповідачу ОСОБА_1 (а.с.9-12).

В порушення умов договору, відповідач
ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором
не виконує, не здійснює платежів в
рахунок погашення суми кредиту та
нарахованих процентів, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість, яка станом
на 03.07.2013 року складає 63 492,34 доларів США,
з яких: 22 558,32 доларів США - прострочена
заборгованість по кредиту; 20 497,59
доларів США - сума заборгованості за
відсотками; 1 244 доларів США -
прострочена заборгованість за
кредитом; 19 161,63 доларів США - пеня (а.с.13).

19.06.2013 року ОСОБА_1 видав довіреність
на ім'я позивача щодо заставного
автомобілю.

В провадженні відділу ДВС Дарницького
РУЮ В м.Києві перебувають виконавчі
провадження, боржником за якими є
ОСОБА_1 про стягнення з нього грошових
коштів на користь ВАТ «Державний
ощадний банк України» та ТзДВ
«Страхове ТДВ «Глобус». В провадженні
відділу ДВС Оболонського РУ ГУ МВС
України в м.Києві знаходиться
виконавче провадження про стягнення
боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП
Банк».

Відповідно до постанов ВДВС
Дарницького РУЮ в м.Києві від 16.11.2011
року та від 29.08.2009 року, на вказаний вище
автомобіль було накладено арешт
(а.с.23-24).

Відповідно до акту опису й арешту майна
від 21.03.2013 року, складеного державним
виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в
м.Києві, вказаний вище автомобіль було
описано та арештовано (а.с.26-29).

Згідно постанови ВДВС Оболонського РУЮ
в м.Києві від 13.03.2013 року встановлено, що
транспортний засіб, який належить на
праві власності боржнику ОСОБА_1, а
саме, автомобіль марки SUZUKI, модель New Grand
Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1,
знаходиться на майданчику тимчасового
утримання за адресою: м. Київ, вул.
Бальзака, 16 (а.с.22).

Відмовляючи ПАТ КБ «Приват Банк» в
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що при
здійсненні виконавчих дій та
накладенні арешту на вказаний
транспортний засіб, права позивача
порушені не були, оскільки процедура
задоволення вимог заставодержателя
врегульована ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження», накладення
арешту на це майно не перешкоджає
позивачу реалізувати свої права.

Таких висновків суд першої інстанції
дійшов після повного, всебічного
з'ясування обставин справи, перевірки
доводів і заперечень сторін, надання
належної правої оцінки зібраним у
справі доказів та застосування
правових норми, які регулюють дані
правовідносини, з огляду на що рішення
суду відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом процесуального та
матеріального права не знайшли свого
підтвердження, на правильність
висновків суду не впливають та їх не
спростовують, є такими, що не тягнуть за
собою безумовне скасування рішення
суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313,315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приват Банк» відхилити.

Заочне рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 25 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді