Провадження номер 2/243/397/2014
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

“09” січня 2014 року

м.
Слов’янськ

Слов’янський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді Геєнко М.Г.,

при секретарі - Горічевій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Слов’янську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Райгородоцької селищної ради,
про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права власності
на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

26 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2,
Райгородоцької селищної ради про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
земельну ділянку, мотивуючи свої
вимоги тим, що 21 березня 2001 року помер
його батько ОСОБА_3 Після смерті
залишилося спадкове майно – земельний
пай, належний останньому згідно
сертифікату, виданого на підставі
рішення Слов’янської
райдержадміністрації. Нотаріус
відмовив у видачі свідоцтва про право
на спадщину, через пропущення
шестимісячного строку для звернення з
заявою про прийняття спадщини. Після
смерті батька, він та його мати
фактично вступили у володіння та
управління спадковим майном, його мати
– відповідач у справі, не бажає
успадковувати дану земельну частку,
він є єдиним спадкоємцем першої черги.
Посилаючись на наведене просив суд
задовольнити позовні вимоги,
встановити факт прийняття спадщини та
визнати право власності на земельну
частку.

Позивач ОСОБА_1, у судове засідання не
з’явився, надавши суду заяву, у якій
просить справу розглянути без його
участі, заявлені позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, просить їх
задовольнити.

Відповідач у справі – ОСОБА_2, у судове
засідання не з’явилася, надала суду
заяву з проханням справу розглянути
без її участі, не заперечує проти
задоволення позовних вимог.

Відповідач – Райгородоцька селищна
рада, повідомлена належним чином про
дату, час і місце судового розгляду,
явку свого представника в судове
засідання не забезпечила, свого
ставлення до заявлених позовних вимог
не висловила, суду надано заяву з
проханням розгляд справи проводити без
участі їхнього представника, винести
рішення на розсуд суду.

Дослідивши надані докази і вивчивши
матеріали справи, суд у межах заявлених
позовних вимог (стаття 11 ЦПК України)
установив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії
V-ВЛ № 381298 ОСОБА_1 народився 30 жовтня 1992
року, його батьком значиться ОСОБА_3.

ОСОБА_3 на підставі рішення
Слов’янської райдержадміністрації
від 12 червня 1997 року № 399, належить
право на земельну частку (пай) у землі,
яка перебуває у колективній власності
КСП ім. Т.Г. Шевченко, розміром 6,07 га без
визначення меж цієї частки в натурі, що
підтверджується сертифікатом на право
на земельну частку (пай) серії ДН № 0160421,
виданим головою Слов’янської
райдержадміністрації 15 серпня 1997 року.

Згідно даних свідоцтва про смерть
серії І-ВЛ № 285673 ОСОБА_3 помер 25 21
березня 2001 року, про що зроблено
відповідний запис № 10 Студенокською
сільською радою Ізюмського району
Харківської області 22 березня 2001 року.

Беручи до уваги сутність заявлених
вимог і обставини справи, суд вважає за
необхідне вирішити дану цивільну
справу на підставі законодавства, що
діяло на момент виникнення спірних
правовідносин.

Правовідносини виникли під час дії
норм Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Згідно положень ст. 549 ЦК УРСР 1963 року,
спадкоємець визнається таким, що
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив у управління або володіння
спадкоємним майном. Зазначені дії
повинні бути здійснені протягом шести
місяців від дня відкриття спадщини.

На підставі п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 24
червня 1983 року «Про практику розгляду
судами України справ про спадщину»,
передбачений ст. 549 ЦК України
шестимісячний строк для прийняття
спадщини може бути продовжений судом
за заявою зацікавленої особи або
доведеності поважності причини його
пропуску. Якщо у встановлений строк
позивач вступив в управління або
володіння спадковим майном або його
частиною, суд з цих підстав вирішує
питання про визнання права на
спадкоємне майно, а не про продовження
пропущеного строку.

Відповідачка ОСОБА_2 не оспорює того
факту, що позивач ОСОБА_1 прийняв
спадщину і фактично вступив в
управління спадковим майном. Вона не
претендує на частину майна, що належала
її померлому чоловікові – батьку
позивача.

У відповідності з п. 11 Постановою
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування», якщо
спадкодавець має право на земельну
частку (пай), але за життя не одержав
сертифіката на право власності на
земельну частку (пай), при вирішенні
спору про право спадкування на
земельну частку (пай) суд застосовує
положення чинного на час існування
відповідних правовідносин Земельного
кодексу України 1990 року, Указу
Президента України від 8 серпня 1995 року
№ 720/95 „Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям” та відповідні норми
діючого на той момент ЦК УРСР.

Відповідно до Указів Президента
України від 10 листопада 1994 року N 666/94
«Про невідкладні заходи щодо
прискорення земельної реформи у сфері
сільськогосподарського виробництва»
та від 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» право на земельну частку
(пай) мають члени
сільськогосподарського акціонерного
товариства, у тому числі пенсіонери,
які раніше працювали в ньому і
залишаються членами зазначеного
товариства.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 16 квітня 2004 року N 7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» визначено, що
сертифікати на право на земельну
частку (пай) є дійсними до виділення
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та видачі державного акта
про право власності на землю. Член
колективного сільськогосподарського
підприємства, включений до списку, що
додається до державного акта на право
колективної власності на землю,
набуває права на земельну частку (пай) з
дня видачі цього акта, і в разі його
смерті успадкування права на земельний
пай здійснюється за нормами ЦК України,
зокрема й у випадку, коли з різних
причин ця особа не отримала сертифікат
на право на земельну частку (пай).
Невнесення до зазначеного вище списку
особи, яка була членом КСП па час
передачі у колективну власність землі,
не може позбавити її права на земельну
частку.

Відповідно до статей 1217 та 1218 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки спадкодавець був членом
колективного сільськогосподарського
підприємства та його право на
земельний пай підтверджено
відповідним сертифікатом, цей пай
входить до складу спадщини. Проте,
видача сертифіката лише документально
фіксує право особи на так звану
ідеальну земельну частку (пай), яке вона
отримує з часу одержання юридичною
особою державного акта про право
колективної власності на землю.

Суду не надано правовстановлюючих
документів, які підтверджували би
право власності спадкодавця на дану
земельну частку, у зв’язку з чим
позовні вимоги в цій частині
підлягають частковому задоволенню, з
визнанням за позивачем права на
земельну частку (пай) у землі, яка
перебуває у колективній власності КСП
ім. Т.Г. Шевченко, розміром 6,07 га без
визначення меж цієї частки в натурі, в
порядку спадкування після смерті його
батька ОСОБА_3

Позивач не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов’язані зі
зверненням до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
ст.ст. 316, 373, 392, 549 Цивільного кодексу
України 1963 року, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Райгородоцької селищної ради, про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на
земельну ділянку - задовольнити
частково.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини після померлого 21 березня 2001
року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну
частку (пай) у землі, яка перебуває у
колективній власності КСП ім. Т.Г.
Шевченко, розміром 6,07 га без визначення
меж цієї частки в натурі, що
підтверджується сертифікатом на право
на земельну частку (пай) серії ДН № 0160421,
виданим головою Слов’янської
райдержадміністрації 15 серпня 1997 року,
в порядку спадкування після смерті
його батька ОСОБА_3, померлого 21 березня
2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в Апеляційний суд Донецької
області через Слов’янський
міськрайонний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

М.Г. Геєнко