Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
м.
Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого - судді Іващенко С.О.,

за участю секретаря судових засідань -
Новицької Я.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Харківської міської ради,
треті особи - ОСОБА_3, Дванадцята
Харківська державна нотаріальна
контора про встановлення факту
проживання однією сім'єю та визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, -

ВСТАНОВИВ: -

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до суду із
позовом до Харківської міської ради,
треті особи - ОСОБА_3, Дванадцята
Харківська державна нотаріальна
контора, про встановлення факту
проживання однією родиною та визнання
права власності в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач та її
представник ОСОБА_5 підтримали позов в
повному обсязі. По суті позовних вимог
пояснили, що позивач з 2006 року
проживала однією родиною з ОСОБА_6 по
АДРЕСА_1, вела спільне господарство з
останньою, всіляко допомагала їй,
придбавала харчі, ліки тощо.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла. Позивач
самостійно займалася процесом
поховання померлої родички в частині
організації та фінансових витрат. За
фактом смерті та на підставі заяви
позивача Дванадцятою Харківською
державною нотаріальною конторою було
відкрито спадкову справу №54110968 щодо
спадкування майна померлої, яке
складається з ? частин домоволодіння по
АДРЕСА_1. Однак, у зв'язку із відсутністю
належно складених документів, спадщина
не була оформлена у встановленому
чинним законодавством порядку.

Позивач зауважила, що є племінницею
ОСОБА_6, однак у зв'язку із втратою
документів, документально підтвердити
цей факт немає можливості.

Представник відповідача - Харківської
міської ради, який діє на підставі
довіреності, Калугін О.Ю. в судове
засідання не з'явився, однак надав до
суду заперечення, згідно з якими вказав
на відсутність достатніх правових та
фактичних підстав для задоволення
позову.

Третя особа - ОСОБА_3, який є
співвласником домоволодіння по
АДРЕСА_1, в судове засідання не з'явився,
надав до суду клопотання, згідно з яким
зазначив, що проти позову не заперечує,
вважає його обґрунтованим та просить
суд розглядати справу без його участі.

Представник третьої особи -
Дванадцятої Харківської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, надав клопотання
про розгляд справи за їх відсутності.
На вимогу суду нотаріальна контора
надала копію спадкової справи №54110968,
відкритої за фактом смерті ОСОБА_6.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши наявні матеріали
справи приходить до наступного.

Згідно із ст. 179 ЦПК України, предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку позовної давності
тощо) і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення. Для
встановлення у судовому засіданні
фактів, зазначених у цій статті,
досліджуються показання свідків,
письмові та речові докази, висновки
експертів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

За результатами розгляду матеріалів
справи судом достеменно встановлено,
що первинна реєстрація права власності
на ? частин домоволодіння по АДРЕСА_1
здійснена згідно із Свідоцтвом про
право особистої власності на жилий
будинок від 13 червня 1968 року за ОСОБА_8,
що був дідусем ОСОБА_6.

21 лютого 1951 року ОСОБА_8 було складено
заповіт, відповідно до якого він
заповідав належну йому частку
нерухомого майна своїм онукам - ОСОБА_6
та ОСОБА_9.

Після смерті ОСОБА_8 фактично прийнято
спадщину було лише ОСОБА_6, яка вступили
у володіння частиною житлового будинку
по АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_9 для оформлення спадщини у
встановленому законодавством порядку
не звертався, а, отже, фактично не набув
право власності на частку у
домоволодінні.

За таких умов, ОСОБА_6 набула право
особистої власності на ? житлового
будинку по АДРЕСА_1. При цьому, як
вбачається з наявних матеріалів
справи, реєстрація такого права ОСОБА_6
не здійснювалась.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла. Зазначений
факт було посвідчено відповідним
свідоцтвом про смерть (серія НОМЕР_1),
копія якого мається в матеріалах
справи та досліджена під час розгляду
справи.

До моменту смерті у володінні ОСОБА_6
знаходилась ? житлового будинку літ.
«А-1» з господарськими будівлями і
спорудами по АДРЕСА_1. Зокрема у її
розпорядженні перебували (згідно з
технічним паспортом): 1) частина
житлового будинку з яких: № І - тамбур,
№ІІ - комора, №1-2 - коридор, №1-3 - кухня,
№1-4 - житлове приміщення, №1-5 - житлове
приміщення, №1-6 - житлове приміщення,
загальною площею 56,9 м2; 2) господарські
будівлі та споруди з яких: літ. Б - сарай,
літ. Е - льох, №4 - огорожа; №11 - огорожа;
№12 - хвіртка.

Згідно до ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу
(ЦК) України, за фактом смерті фізичної
особи відкривається спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Стаття 1218 ЦК України зазначає, що до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, за фактом смерті ОСОБА_6
виникли правовідносини спадкування.

За результатами дослідження спадкової
справи № 54110968, наданої Дванадцятою
Харківською державною нотаріальною
конторою, встановлено, що ОСОБА_6
заповіт не складався.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у
разі відсутності заповіту, право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу
України, особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини
мають право на спадкування за законом у
четверту чергу.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними у
Постанові Пленуму Верховного суду
України № 7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» (п.21) зазначено що при
вирішенні спору про право на спадщину
осіб, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини (четверта
черга спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 СК про те, що сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Зазначений п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини і його необхідно обчислювати
з урахуванням часу спільного
проживання зі спадкодавцем однією
сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги
належать не лише жінка (чоловік), які
проживали однією сім'єю зі
спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, зокрема,
вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші
особи, які взяли до себе дитину як члена
сім'ї, тощо.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 зазначили, що
фактично до теперішнього часу
проживають АДРЕСА_1 та були сусідами
ОСОБА_6 до моменту її смерті. Свідки
пояснили, що починаючи з 2006 року ОСОБА_6
та її племінниця ОСОБА_2 проживали
однією сім'єю у будинку АДРЕСА_1, вели
спільне господарство та були пов'язані
спільним побутом, проживали однією
сім'єю. Зважаючи на похилий вік та
незадовільний стан здоров'я ОСОБА_6,
ОСОБА_2 доглядала за нею, придбавала
продукти харчування, ліки, предмети
побуту, іншим чином піклувалась за
ОСОБА_6 Після смерті ОСОБА_6, позивач
займалася організацією поховання, в
тому числі здійснювала витрати на таке
поховання.ро

Таким чином, враховуючи викладене, суд
вважає обґрунтованим та доведеним факт
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 однією
сім'єю строком понад п'ять років до
моменту смерті останньої.

Отже, згідно з нормами ЦК України,
позивач є спадкоємцем четвертої черги
та має право на спадкування за законом
майна, що належало ОСОБА_6

Відповідно до ч. ст. 1270 ЦК України, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу
України, спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Згідно до ст. 1298 ЦК України, свідоцтво
про право на спадщину видається
спадкоємцям після закінчення шести
місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, 30
січня 2013 року Дванадцятою харківською
державною нотаріальною конторою за
заявою позивача було відкрито спадкову
справу №54110968 щодо спадкування майна
ОСОБА_6

При досліджені спадкової справи
встановлено, що в межах шестимісячного
строку із заявою щодо спадкування
зверталася лише позивач, інших заяв про
спадкування до нотаріальної контори не
надходило. Така обставина свідчить про
відсутність будь-яких вимог чи
претензій третіх осіб щодо спадкування
майна ОСОБА_6 та відсутність інших
спадкоємців за законом

Перепоною для оформлення права
позивача на спадщину стала відсутність
належно складеного документа про
власність щодо ? житлового будинку по
АДРЕСА_1 на ім'я спадкодавця.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від у власному листі № 24-753/0/4-13
від 16 травня 2013 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» зауважив, що «право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у разі, якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності (ст. 392 ЦК).»

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права.

Таким чином, суд приходить до висновку
про обґрунтованість вимог позивача
щодо встановлення факту проживання із
спадкодавцем однією родиною понад
п'ять років до моменту смерті та щодо
визнання за позивачем права власності
в порядку спадкування за законом на ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, а
саме: 1) частину житлового будинку з
яких: № І - тамбур, №ІІ - комора, №1-2 -
коридор, №1-3 - кухня, №1-4 - житлове
приміщення, №1-5 - житлове приміщення,
№1-6 - житлове приміщення, загальною
площею 56,9 м2; 2) господарські будівлі та
споруди з яких: літ. Б - сарай, літ. Е -
льох, №4 - огорожа; №11 - огорожа; №12 -
хвіртка.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Харківської міської
ради, треті особи - ОСОБА_3, Дванадцята
Харківська державна нотаріальна
контора про встановлення факту
проживання однією сім'єю та визнання
права власності в порядку спадкування
за законом - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2
однією сім'єю з ОСОБА_6 понад п'ять років
до смерті останньої.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом на ?
частину житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1, а саме:

- Частину житлового будинку з яких:
№І - тамбур, №ІІ - комора, № 1-2 - коридор,
№1-3 - кухня, №1-4 - житлове приміщення, №
1-5 - житлове приміщення, №1-6 - житлове
приміщення, загальною площею 56,9 м кВ.;

- Господарські будівлі та споруди
з яких: літ. Б - сараї;, літ. Е - льох;. №4 -
огорожа; №11 - огорожа; №12 - хвіртка.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано до апеляційного суду
Харківської області через
Фрунзенський районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами , які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення ,
якщо його не скасовано , набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя Фрунзенського районного суду
С.
О. Іващенко