Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ22 жовтня 2014 рокум.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі: головуючогоГорелкіної
Н.А.,суддів: Євграфової Є.П., Журавель
В.І.,Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
скасування рішення третейського суду у
справі за позовом Кредитної спілки
«Оберіг» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_6, ОСОБА_5 про розірвання
кредитного договору та стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного
суду Житомирської області від 10 червня
2014 року,в с т а н о в и л а:У жовтні 2013
року позивачі звернулися до суду із
заявою про скасування рішення Постійно
діючого третейського суду при
Юридичній корпорації «Принцип» від 8
липня 2008 року, посилаючись на те, що суд
в порушення розділу 13 Регламенту
Постійно діючого третейського суду
розглянув справу та вирішив питання
про їх права та обов'язки без належного
повідомлення про час і дату судового
розгляду. Ухвалою Малинського
районного суду Житомирської області
від 25 березня 2014 року заяву
задоволено частково. Рішення Постійно
діючого третейського суду при
Юридичній корпорації «Принцип» від 8
липня 2008 року, винесене третейським
суддею Ярмоленком В.В. у справі №
СЗ-121-32/08 за позовом Кредитної спілки
«Оберіг» (далі - КС «Оберіг») до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про
розірвання кредитного договору та
стягнення в солідарному порядку на
користь КС «Оберіг» 36 000 гривень
заборгованості по сплаті кредиту, 36 098
гривень 66 копійок відсотків за
користування кредитом, 50 гривень
реєстраційного збору за подання
позовної заяви та 700 гривень
третейського збору скасовано в частині
стягнення коштів в солідарному порядку
з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 У
решті рішення третейського суду
залишено без змін. Стягнуто з КС
«Оберіг» на користь ОСОБА_5 судовий
збір у розмірі 573 гривні 50 копійок.
Ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 10 червня
2014 року ухвалу суду першої інстанції
скасовано та постановлено нову ухвалу,
якою у задоволенні заяви відмовлено.
Вирішено питання про стягнення судових
витрат. У касаційній скарзі ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 просять скасувати ухвалу
апеляційного суду і залишити в силі
ухвалу суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права. Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного. Відповідно до
ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи частково заяву та
скасовуючи рішення третейського суду в
частині стягнення коштів в солідарному
порядку з ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, суд першої інстанції
виходив з порушення Регламенту в
частині обов'язкового повідомлення
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про час і місце розгляду справи,
внаслідок чого вирішив права та
обов'язки, що не брали участь у її
розгляді. Скасовуючи ухвалу суду
першої інстанції та постановляючи нову
про відмову у задоволенні заяви,
апеляційний суд виходив з того, що
Законом України «Про третейські суди»
(в редакції, чинній на час підписання
кредитного договору) не передбачено
такої підстави для скасування рішення
третейського суду, як вирішення
питання про права і обов'язки осіб, які
не брали участь у справі, а тому вважав,
що неповідомлення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про
час і місце розгляду справи не є
підставою для скасування рішення
третейського суду. Проте з такими
висновками апеляційного суду
погодитись не можна. Судом
встановлено, що 16 січня 2007 року між КС
«Оберіг» та ОСОБА_7 укладено
кредитний договір № 1к5. Того ж дня, між
КС «Оберіг» та ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
а також між КС «Оберіг» і ОСОБА_8
укладено договори поруки № 1к5, за якими
поручителі взяли на себе обов'язки
відповідати перед кредитором за
зобов'язаннями боржника - ОСОБА_13
Згідно з п. 10.1 кредитного договору
сторони погодилися, що всі спори та
розбіжності за договором вони
зобов'язуються передати на вирішення
Постійно діючому третейському суду при
Юридичній корпорації «Принцип». У
червні 2008 року КС «Оберіг» звернулася
до суду з позовом про розірвання
кредитного договору та стягнення в
солідарному порядку заборгованості з
боржника та поручителів. Рішенням
Постійно діючого третейського суду при
Юридичній корпорації «Принцип» від 8
липня 2008 року позов КС «Оберіг» до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 про розірвання кредитного
договору та стягнення заборгованості
задоволено. Розірвано кредитний
договір від 16 січня 2007 року № 1к5,
укладений між КС «Оберіг» та ОСОБА_7
Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_9, ОСОБА_8 в солідарному порядку на
користь КС «Оберіг» 36 000 гривень
заборгованості зі сплати кредиту, 36 098
гривень 66 копійок відсотків за
користування кредитом, 50 гривень суми
реєстраційного збору за подання
позовної заяви та 700 гривень суми
третейського збору, а всього - 72
848 гривень 66 копійок. Відповідно до ст.
3891 ЦПК України сторони, треті особи, а
також особи, які не брали участі у
справі, у разі якщо третейський суд
вирішив питання про їх права і
обов'язки, мають право звернутися до
суду із заявою про скасування рішення
третейського суду. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.
3895 ЦПК України однією з підстав для
скасування рішення третейського суду є
вирішення судом питання про права і
обов'язки осіб, які не брали участі у
справі. Відповідно до розділу 13
Регламенту Постійно діючого
третейського суду при Юридичній
корпорації «Принцип» третейський
розгляд здійснюється у засіданні
третейського суду за участю сторін або
їх представників. Документи та інші
письмові матеріали направляються за
останнім відомим місцем проживання
фізичної особи рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи в інший
спосіб, що передбачає отримання
доказів доставки документів та інших
письмових матеріалів адресатові.
Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції, апеляційний суд послався на
те, що на час укладення кредитного
договору ст. 51 Закону України «Про
третейські суди» не передбачала такої
підстави для скасування рішення
третейського суду, як вирішення
питання про права та обов'язки осіб, які
не брали участь у справі, оскільки такі
зміни були внесені на підставі Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
діяльності третейських судів та
виконання рішень третейських судів»
від 5 березня 2009 року. Такий
висновок суду не відповідає обставинам
справи. Як вбачається з матеріалів
справи, про рішення третейського суду
заявникам стало відомо у 2013 році, а тому
посилання на норму Закону в редакції,
що була чинною на час укладення
кредитного договору, є помилковим. З
урахуванням вимог ст. 15 Закону України
«Про третейські суди» та Регламенту
Постійно діючого третейського суду при
Юридичній корпорації «Принцип»
недотримання належного повідомлення
про розгляд справи відповідно до ст. 39
Закону є порушенням права особи на
участь у судовому засіданні, у зв'язку з
чим є помилковим висновок судів про те,
що неповідомлення ОСОБА_6, ОСОБА_5 про
час і місце розгляду справи не є
підставою для скасування рішення
третейського суду. Натомість,
постановляючи ухвалу, суд першої
інстанції, повно та всебічно з'ясувавши
обставини справи, дослідивши надані
сторонами докази, дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення заяви, а апеляційний суд,
перевіряючи в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції, у
порушення вимог чинного
процесуального та матеріального
законодавства України дійшов
помилкового висновку про необхідність
скасування законного й обґрунтованого
судового рішення. За таких обставин
ухвала апеляційного суду підлягає
скасуванню з підстав, передбачених ст.
339 ЦПК України, із залишенням в силі
ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справу х в а л и л а:Касаційну скаргу
ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити. Ухвалу
апеляційного суду Житомирської
області від 10 червня 2014 року
скасувати, ухвалу Малинського
районного суду Житомирської області
від 25 березня 2014 року залишити в силі.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий
Н.А. Горелкіна
Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель
І.М.
Завгородня
Ю.Г.
Іваненко