АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 10 червня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, треті
особи без самостійних вимог: відділ
державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції Донецької області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 р. ОСОБА_1 звернулася у суд з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (надалі - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна»), приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
виконавчий напис, вчинений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу
ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за
№7287 від 11 жовтня 2013 р. не відповідає
положенням Закону України «Про
нотаріат», остільки ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» не було надано документів, які
свідчили б про безспірність
заборгованості, а також їй не було
направлено вимогу щодо необхідності
погашення заборгованості за кредитним
договором.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 10 червня 2014 р.
позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ
«ОТП Факторинг Україна», посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, які суд вважав встановленими,
порушення та неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши
представника товариства, який
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 19 вересня 2008 р. між
ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого
є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №ML-103/546/2008
про надання кредитних коштів в сумі 27 000
дол.США на споживчі цілі, зі сплатою 5,99%
річних поверненням коштів у
відповідності до графіку та кінцевим
терміном повернення до 19 вересня 2016 р.
/а.с.22-29/.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за договором, того ж дня,
між банком та ОСОБА_1, яка діяла у
власних інтересах та інтересах ОСОБА_4
та ОСОБА_5, було укладено договір
іпотеки №PML-103/546/2008 (майнова порука), за
умовами якого в іпотеку було передано
нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, що
посвідчений приватним нотаріусом
Краматорського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстровано в
реєстрі за №9927 /а.с.32-37/.

29 червня 2010 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» було укладено
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю, й 01 липня 2010 р. - договір про
відступлення права вимоги, за умовами
яких останній набув право вимоги за
вказаними кредитним та іпотечним
договорами /а.с.39-41, 42-49/.

Встановлено, що умови кредитного
договору боржниками порушено.

11 жовтня 2013 р. приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено
виконавчий напис, яким запропоновано
звернути стягнення на нерухоме майно -
квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, та за
рахунок коштів отриманих від
реалізації нерухомого майна
задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» в розмірі 36 827, 86 дол.США.

Разом з тим, як убачається з долученої
до справи копії рішення колегії суддів
Апеляційного суду Донецької області
від 23 січня 2014 р. в справі за позовом ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на майно, рішенням суду постановлено
стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» заборгованість за
кредитним договором, в сумі 666 036грн., а
також в рахунок погашення
заборгованості звернуто стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1
шляхом продажу її з прилюдних торгів в
межах процедури виконавчого
провадження за оцінкою суб'єкту
оціночної діяльності /а.с.92-93/.

Отже, матеріалами справи доведено
наявність судового рішення, яким в
рахунок погашення кредитної
заборгованості звернуто стягнення на
іпотечне майно - квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 88 Закону «Про
нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Зі змісту виконавчого напису
убачається, що приватний нотаріус 11
жовтня 2013 р. встановив заборгованість
ОСОБА_3 по тілу кредиту та відсотках, за
період з19 вересня 2008р. по 01 липня 2010р., в
розмірі 36 827, 86 дол. США та без
урахування пені, в той час як рішенням
суду від 23 січня 2014 р. визнано доведеним
наявність заборгованості по тілу
кредиту та відсотках станом на
08 листопада 2012 р., у сумі 33 418,8 дол. США.
Окрім цього, рішенням стягнуто й пеню /
а.с.184-187/.

Отже, судовим рішенням визнано
доведеним розмір кредитної
заборгованості боржника перед банком,
який відмінний від розміру,
визначеного приватним нотаріусом у
виконавчому написі.

Окрім цього, нотаріусом встановлено
кредитну заборгованість станом на
01 липня 2010 р., в той час як виконавчий
напис вчинено 11 жовня 2013 р., тобто за
сплином 3-х років.

Рішення суду має найвищу юридичну силу,
а встановлена нотаріусом сума
заборгованості не є безспірною.

Зазначене свідчить про те, що ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» не позбавлено
встановленого законом способу
забезпечення виконання зобов'язання.

Є чинним судове рішення, яким в рахунок
погашення встановленої судом
заборгованості звернуто стягнення на
предмет іпотеки.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне в частині мотивів
прийнятого рішення внести відповідні
зміни.

З урахуванням конкретних обставин
справи, та матеріалів справи, у їх
сукупності, районний суд правомірно
ухвалив рішення про задоволення
позову.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно.

Підстав до скасування рішення
районного суду, як про ставиться в
апеляційній скарзі, колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 10 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: Судді:

Справа № 752/1182/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/11305/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Хоменко О.Л.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.