2/258/1325/13 258/2507/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 р.
Кіровський районний суд м. Донецька у
складі:

головуючого - судді Подолянчука І.М.,

при секретарі Мінченковій С.В.,

представника позивача – адвоката
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3

Про стягнення суми
боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

11 березня 2013р. ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом, в якому вказує, що 28
липня 2011р. між ним та відповідачем
ОСОБА_3 в простій письмовій формі було
укладено договір позики, згідно з яким
він дав у позику відповідачу ОСОБА_3 6 000
доларів США, що в національній валюті
по курсу НБУ складає 47940,50грн. з умовою
повернення боргу до 01 жовтня 2011р.

По закінченню зазначеного
строку повернення боргу відповідач
цей борг не повернув, однак
неодноразово обіцяв у різні терміни
повернути борг.

Просив стягнути з відповідача
на його користь суму боргу за договором
позики -47940грн., 3% річних від
простроченої суми за весь період
прострочення боргу у сумі 1942, 56грн. з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення у розмірі 47,94грн., а
всього 49930,50грн.

В судовому засіданні
представник позивача збільшив позовні
вимоги та просив стягнути з
відповідача на його користь:

-основну суму боргу за договором
позики, з урахуванням індексу інфляції
за весь період прострочення – 48101,87
грн.;

-3% річних від простроченої суми за весь
час прострочення боргу – 2637,03грн.;

-щтраф (пеню) за останні 6 місяців
прострочення повернення боргу
-28774,80грн., а всього на загальну суму
79513,70 грн.

Просив постановити судове
рішення, яким стягнути з відповідача
ОСОБА_3 за невиконання зобов’язання на
його користь суму боргу - 48 101 грн. 87
коп.; 3% річних від простроченої суми за
весь час прострочення боргу - 2 637, 03
грн.; штраф (пеню) в розмірі 28 774 грн. 80
коп., а також судові витрати, повязані
зі сплатою судового збору, в сумі 795
грн. 74 коп.

У судовому засіданні
представник позивача - адвокат ОСОБА_1
вимоги ОСОБА_2 підтримав у повному
обсязі та надав суду пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
повторно не з’явився, про день та час
слухання справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить
повідомлення про отримання судової
повістки, причини своєї неявки суду не
повідомив, заяви про відкладення
розгляду справи на інший строк суду не
надав.

За згодою представника
позивача, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку ст. 224 ЦПК
України, ухваливши по справі заочне
рішення на підставі наявних в ній
доказів.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.п.8, 9 ст.16 ЦК України,
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Як вбачається з вимог ст. 610 ЦК
України, порушенням зобов’язання є
його невиконання чи виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов’язання.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов’язання.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 1046 ЦК
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов’язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Нормою ч.2 ст. 1047 ЦК України
встановлено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов,
може бути надана розписка
позичальника.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК
України, позичальник зобов’язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов’язання повинні виконуватися
належним чином згідно з умовами
договору.

У судовому засіданні
встановлено, що 28 липня 2011р. між
позивачем ОСОБА_2 та відповідачем
ОСОБА_3 у простій письмовій формі було
укладено договір позики.

Відповідно до вказаного
договору, позивач ОСОБА_2 надав в борг
відповідачу ОСОБА_3 гроші на суму 6 000
доларів США, а відповідач ОСОБА_3,
прийнявши від позивача вказану суму
грошових коштів, зобов’язався
повернути їх у строк до 01жовтня 2011р.,
про що було зазначено у розписці.

У випадку неповернення суми
боргу у вказаний в договорі строк,
відповідач зобов’язався компенсувати
позивачу із власних коштів 10% пені від
отриманої за кожен прострочений
місяць.

Факт отримання вказаної суми
грошей у борг відповідач ОСОБА_3
підтвердив власноручною письмовою
розпискою від 28 липня 2011р.

Незважаючи на неодноразові
звернення і прохання позивача ОСОБА_2
про повернення суми боргу за договором
позики, відповідач ОСОБА_3.
відмовляється у добровільному порядку
повернути отриману ним за договором
суму позики в обумовлений у договорі
строк та до моменту звернення позивача
до суду борг позивачеві не повернуто і
відповідачем ОСОБА_3 безпідставно
прострочено виконання вказаного
грошового зобов’язання.

Таким чином, в судовому
засіданні встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 не виконав зобов’язання,
покладені на нього за вказаним
договором позики, не повернув позивачу
в обумовлений договором строк суму
боргу, у зв’язку з чим з відповідача
ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2
підлягає стягненню вказана сума боргу
за договором позики – 6000 доларів США,
що в перерахунку по курсу НБУ, з
урахуванням індексу інфляції за весь
період прострочення, що станом на 01
грудня 2013р. складає 26 місяців, або в
сумі 48101 грн. 87 коп.

Крім того, як вбачається з
укладеного сторонами 28 липня 2011р.
договору позики, у випадку
несвоєчасного виконання
позичальником договору та на підставі
ст.ст.549,551 ЦК України останній
зобов’язався сплатити позикодавцю
пеню за прострочку грошового
зобов’язання в розмірі 10% від суми
позики за кожен місяць прострочки.

Тобто сума пені за останні 6
місяців, які передували даті звернення
позивача до суду, складає 28774,80грн. і
відповідно до договору позики підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

3% річних від простроченої суми
за весь час прострочення боргу
складають 2 637, 03 грн.

З огляду на наведене, суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача вказані суми.

Згідно ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тобто з
відповідача ОСОБА_3 на користь позивача
ОСОБА_2 підлягають стягненню сплачені
позивачем судові витрати, пов’язані зі
сплатою судовго збору, в розмірі 795
грн. 74 коп.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 536, 611, 614,
625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88,
212-215, 224 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3
– задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 суму боргу за договором позики
– 48 101 грн. 87 коп.; три процента річних
від простроченої суми за весь час
прострочення боргу - 2 637, 03 грн.; штраф
(пеню) в розмірі 28 774 грн. 80 коп., а також
судові витрати, пов’язані зі сплатою
судового збору в сумі 795 грн. 74 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його ухвалив за заявою
відповідача.

Заява про перегляд заочного
рішення може бути подана протягом
десяти днів із дня одержання його
копії.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана до Апеляційного
суду Донецької області через місцевий
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: