Справа № 580/1178/13-ц
Номер провадження 2/580/4/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2014 року Лебединський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді - Гури А. О.,

секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.,

з участю:позивача відповідача ОСОБА_1,

відповідача позивача - ОСОБА_2,

представника співвідповідача: ОСОБА_3,

представників третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, СТОВ Промінь, треті особи: управління Держземагенства у Лебединському районі Сумської області, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Лебединського районного управління юстиції, державний нотаріус Лебединської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7, ВАТ Ощадбанк України, виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, ОСОБА_8 про визнання недійсними державних актів на право власності земельних ділянок та скасування рішення про їх державну реєстрацію у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право користування землею, договорів оренди землі, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування їх державної реєстрації у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, визнання права власності на майно ОСОБА_9 в порядку спадкування за правонаступництвом ОСОБА_10 та витребування його із чужого незаконного володіння, стягнення з ОСОБА_2 майна у вигляді доходу у грошовій формі сумами 1000 грн. та 5969 грн., стягнення з відповідача - СТОВ Промінь суму не доотриманого доходу у грошовій формі з орендної плати за землю за 2007-2014 роки, що становить 41808.50 грн. та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 4842 грн. 29 коп. та зарахування цієї суми на задоволення позовних вимог ОСОБА_1 по первісному позову,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, який, неодноразово змінюючи, мотивував тим, що 04.12.2003 року померла ОСОБА_11, 13.02.2004 року помер ОСОБА_12, які були батьками ОСОБА_9, померлого 31.05.2005 року, якому вони, відповідно до заповітів, залишили все майно, яке належало їм на час смерті. Останній за життя не отримав свідоцтва про право на спадкове майно, а після його смерті, на підставі складеного ним заповіту від 24.03.2004 року, отримав спадщину відповідач ОСОБА_13, одержавши в Лебединській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за № 3093, №3097 та № 3224, а саме: на грошові вклади з належними процентами та приватизацією на загальну суму 18850.97 грн., не отриману заробітну плату в сумі 6248.30 грн. та на три земельні ділянки площею кожної по 4.16 га, які розташовані на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області та належали померлим: ОСОБА_12, ОСОБА_11 та ОСОБА_9

На вищевказані земельні ділянки ОСОБА_13 отримав три державні акти на своє імя: серії ЯГ №032383, серії ЯГ №032381 та серії ЯГ №032380 від 10 лютого 2006 року та 02.08.2006 року передав їх в оренду СТОВ Промінь строком на пять років, відповідно зареєструвавши договори оренди в розділі 4 Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі. Неотриману заробітну плату ОСОБА_9 одержав від ліквідатора СТОВ Межиріч - ОСОБА_3 в сумі 5969 грн. та витратив на свій розсуд, грошові вклади в Лебединській філії ВАТ Державний ощадний банк переоформив на себе та отримав компенсацію в розмірі 1000 грн., які використав за своїм розсудом.

22.06.2010 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області визнала заповіт ОСОБА_9 на імя ОСОБА_2, посвідчений 24.03.2004 року виконкомом Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, нікчемним.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 25.02.2011 року, яке набрало чинності 08.03.2011 року, визнано свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстрованими номерами № 3093, 3097 від 20.12.2005 року та № 3224 від 24.12.2005 року, посвідчені державним нотаріусом Лебединської районної контори ОСОБА_7 , видані на імя ОСОБА_2, недійсними у звязку з визнанням заповіту померлого 31.05.2005 року ОСОБА_9 на імя ОСОБА_2 нікчемним.

З 22.06.2010 року, після скасування нікчемного заповіту ОСОБА_9 від 24.03.2004 року, спадкоємцями його майна за законом стали: його дядько - ОСОБА_10 та тітка - ОСОБА_8

ОСОБА_10 до дня своєї смерті, тобто до 18.04.2012 року, вступити у право на спадщину не зміг, так як постановою державного нотаріуса Лебединської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 12.05.2011 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 Вказана постанова державного нотаріуса ухвалою колегії суддів з розгляду справ цивільного судочинства апеляційного суду Сумської області від 26.02.2013 року визнана незаконною і скасована.

Другий спадкоємець ОСОБА_8 09.12.2011 року отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно ОСОБА_9: житловий будинок, розташований по вул.. Лебединській 2 в с. Межиріч Лебединського району та земельні ділянки за цією адресою для будівництва будинку та для його обслуговування, а також для ведення особистого селянського господарства. Але і ці свідоцтва та, видані на їх підставі державні акти, рішенням судової колегії у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 01.10.2014 року визнані незаконними та скасовані.

При таких обставинах позивач, як спадкоємець за правонаступництвом після смерті свого батька ОСОБА_10 вважає незаконним та безпідставним володіння та користування спадковим майном ОСОБА_9 відповідачем ОСОБА_13 та просить: визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки та скасувати їх державну реєстрацію у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі: серії ЯГ №032383 від 10 лютого 2006 року, серії ЯГ №032381 від 10 лютого 2006 року, серії ЯГ №032380 від 10 лютого 2006 року; визнати недійсними договори оренди цих земельних ділянок та вилучити їх з державної реєстрації в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі: за №№71, 73,; 72; визнати за ним право власності на майно померлого ОСОБА_9 у вигляді: трьох земельних ділянок площею кожної по 4.16 га, належних померлим: ОСОБА_9, ОСОБА_12 та ОСОБА_11, розташованих на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області; грошових вкладів з належними процентами, індексацією та приватизацією, що знаходяться в Лебединському відділенні №3233 ВАТ Державний ощадний банк та не отриманої заробітної плати ОСОБА_9 на загальну суму 6248.30 грн.; витребувати спадкове майно ОСОБА_9 із чужого незаконного володіння, а саме: від ОСОБА_2: у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земельними кадастровими номерами: №:03:002:0061+ №:03:001:0359+; №:03:002:0060+№:03:001:0358+; №:03:002:0062+ №:03:001:03609+; неотриманої померлим ОСОБА_9 заробітної плати в сумі 6248.30 грн. та грошових вкладів з належними процентами, індексацією та приватизацією на загальну суму 18850.97 грн., від СТОВ Промінь - вищевказані земельні ділянки, які передані їм в оренду ОСОБА_13; стягнути з ОСОБА_2 виплачені йому: компенсацію грошових вкладів в сумі 1000 грн. та нараховану, але не отриману померлим ОСОБА_9 заробітну плату в розмірі 5969.30 грн.; стягнути з СТОВ Промінь суму не доотриманого доходу у грошовій формі з орендної плати за землю за 2007-2014 роки, що становить 41808.50 грн., а також стягнути з ОСОБА_2 на його користь сплачений ним судовий збір.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі та просить відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до нього про відшкодування матеріальної шкоди на поховання спадкодавців, в звязку з пропуском строку позовної давності, оскільки вважає, що ОСОБА_13 фактично дізнався про визнання залишеного на його імя заповіту ОСОБА_9 нікчемним 22.06.2010 року, тому саме з цього дня слід вираховувати строк позовної давності.

Відповідач - позивач ОСОБА_13 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій зазначає, що отримані ним кошти, які за життя належали ОСОБА_9Ф, він фактично витратив та компенсував свої власні кошти на поховання спадкодавців: ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_9, тому просить стягнути з позивача відповідача на його користь грошові кошти в сумі 4842 грн. 29 коп., що становить ? частину від всіх понесених ним витрат, та складається з наступних витрат: придбання продуктів для поминальних обідів: 03.12.2003 року ( поховання ОСОБА_11К.) в сумі 580 грн., 13.02.2004 року ( поховання ОСОБА_12О.) в сумі 592 грн. та 31.05.2005 року ( поховання ОСОБА_9Ф.) в сумі 600 грн.; транспортних витрат, витрат на замовлення , придбання, встановлення та утримання трьох надгробних памятників на загальну суму 2075 грн., що складаються з: витрат на ПММ, виходячи з 4 поїздок у м. Лебедин на відстань 20 км на власному автомобілі Москвич - 200 грн., придбання 1 мішка цементу на суму 35 грн., придбання трьох памятників 1840 грн., оформлення та переоформлення нерухомого майна: у нотаріуса 852.51 грн., БТІ 1628 грн., землевпорядних установ - 1856.42 грн., а також витрати у лютому 2010 року на надання правової допомоги при розгляді справи № 2-8/2010 за його позовом про встановлення факту належності садиби по вул.. Лебединській 2 в с. Межиріч Лебединського району Сумської області спадкодавцю ОСОБА_9 в сумі 1500 грн. Всього ним понесено витрат на загальну суму 9684.57 грн., але ОСОБА_1 повинен відшкодувати йому половину цих витрат, оскільки спадкоємцем за законом поряд з ним є і ОСОБА_8 Вказані кошти він просить зарахувати в рахунок задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення з нього отриманих коштів в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_9, який судом визнаний нікчемним.

Первісний позов ОСОБА_1 відповідач - позивач визнав частково: він вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в ? їх частині, з урахуванням ? частини прав спадкоємця ОСОБА_8, яка теж вступила в спадщину шляхом подачі заяви в Лебединську районну державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_9, як спадкоємиця третьої черги за законом.

Представник співвідповідача - СТОВ Промінь - в судовому засіданні предявлений до них позов не визнав повністю, вважає, що при укладенні договорів оренди з ОСОБА_13 товариство не допустило порушень законодавства, оскільки останній надав їм державні акти на право власності на спірні земельні ділянки, дані договори були в установленому порядку підписані і зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі. В момент укладення договорів оренди ОСОБА_13 був власником спірних земельних ділянок і мав право розпоряджатись ними на свій розсуд. Він вважає, що хоч дія спірних договорів оренди припинена після 5 років оренди, як визначено договором, і був порушений механізм його пролонгації, але товариство фактично і до цього часу використовує спірні земельні ділянки та нараховує і виплачує орендну плату власнику землі у відповідності зі змінами в законодавстві, встановленими Указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів. Незалежно від зафіксованої в договорах оренди конкретної суми 368 грн., товариство виплачувало ОСОБА_2 з 2007 по 2010 рік орендну плату в розмірі 1.5 % нормативної грошової оцінки земельного паю, в 2011-2012 роках 3%, а з 2013 року 5%. За домовленістю з ОСОБА_13 в 2013 році орендна плата йому була нарахована, але не виплачувалась в звязку з виникненням спору між ним та ОСОБА_1 Оскільки ст..215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання сторонами саме в момент вчинення правочину вимог, встановлених частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України, він вважає, що підстав для визнання даних договорів недійсними немає. Щодо вимог ОСОБА_1 про надання йому права переукладання договорів оренди зі СТОВ Промінь, він вважає, що позивач ОСОБА_1 не має на даний час права на переукладення з ними договору оренди, оскільки він ще не має державного акту на право власності на землю, що являється підставою для укладення договору. Крім того, з 1 січня 2013 року змінився порядок укладання та реєстрації таких договорів, відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Повернення спірних земельних ділянок позивачу-відповідачу на даний час не можливе, оскільки він ще не має правовстановлюючого документу на ці земельні ділянки ( державні акти), до того ж ще одним з потенційних спадкоємців на спірні ділянки є і ОСОБА_8 За користування спірними земельними ділянками товариство своєчасно нараховувало та виплачувало орендну плату орендодавцю ОСОБА_2, тому вимога ОСОБА_1 про стягнення з товариства на його користь недоотриманого доходу у грошовій формі за 2007-2014 роки в сумі 41808.50 грн. є безпідставною.

Представник третьої особи управління держземагенства у Лебединському районі висловив думку, що підлягає задоволенню позов ОСОБА_1 про визнання недійсними державних актів на спірні земельні ділянки та договорів оренди, укладених між ОСОБА_13 та СТОВ Промінь, в звязку з закінченням терміну їх дії, але вважає не можливим скасування їх реєстрації, надання права ОСОБА_1 на переукладання договорів оренди та витребування землі, так як порушений порядок їх реєстрації та відсутні правовстановлюючі документи у ОСОБА_1 на спірні земельні ділянки.

Представник ВАТ Державний ощадний банк України пояснив, що відповідно до свідоцтва про право власності на грошові вклади, виданого Лебединською державною нотаріальною конторою, 23.01.2006 року на імя ОСОБА_2 ТВБВ № 10018/065 філії Сумського обласного управління ВАТ Державний ощадний банк України були переоформлені рахунки, що належали ОСОБА_14, ОСОБА_11 та ОСОБА_9. 11.04.2008 року йому було виплачено компенсацію в сумі 1000 грн., решта вкладів на даний час заморожені. За рішенням суду банк може переоформити вклади на іншого власника, але повернути грошові кошти на даний час не може.

Представник третьої особи ОСОБА_8- вважає, що його довірительниця являється спадкоємицею третьої черги за законом після смерті ОСОБА_9, про що своєчасно подала заяву в державну нотаріальну контору і відповідно до ч.2 ст..20 ЦК України має право на захист своїх цивільних прав, бо нездійснення нею на даний час права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене. З цих підстав він вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, з урахуванням інтересів ОСОБА_8, а саме: визнання трьох державних актів на земельні ділянки та договорів оренди недійсними можливі в розмірі ? частини, витребування спадкового майна теж в розмірі ? частини, переоформлення грошових вкладів - з урахуванням виплаченої компенсації. Судовий збір вважає необхідним розподілити між всіма відповідачами. Зустрічний позов ОСОБА_2 про відшкодування йому витрачених коштів на поховання та встановлення памятників спадкодавцям вважає можливим задоволити повністю.

Вивчивши матеріали справи та вислухавши сторони та представників третіх осіб, суд дійшов наступного:

Даний спір між сторонами виник зі спадкового законодавства, яке регулюється ст..ст. 203, 215, 216, 236, 257, 261,387, 388, 390 ч.2, 653, 1212-1216, 1226, 1232 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що 04.12.2003 року померла ОСОБА_11, а 13.02.2004 року помер її чоловік - ОСОБА_12. Син померлих ОСОБА_9 - проживав разом з ними та на підставі складених за життя батьків заповітів від 17.09.2003 року фактично прийняв спадщину після їх смерті, але юридично своє право на спадкування не оформив, бо помер 31.05.2005 року.

Після його смерті спадщину успадкував за посвідченим ним заповітом від 24.03.2004 року ОСОБА_13, який через Лебединську державну районну нотаріальну контору отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом:

- серії ВСК № 093992 від 20.12.2005 року, зареєстрованого за № 3093, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №2817601 від 20.12.2005 року (т. 1 а.с.18,19) на земельну ділянку загальною площею 4,16 га, з якої 2,65 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, та 1,51 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, що належала ОСОБА_9 на підставі державних актів на право приватної власності на землю Р1 № 589795, Р1 № 609795, виданих виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради від 29.12.2002 року, відповідно до розпоряджень голови Лебединської райдержадміністрації від 20.12.2002 року, та зареєстрованих у Лебединському районному відділі земельних ресурсів, в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 684; земельну ділянку загальною площею 4,16 га, з якої 2,65 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, та 1,51 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, що належала ОСОБА_14, який помер 13.02.2004 року, на підставі державних актів на право приватної власності на землю Р1 № 589796, Р1 № 609796, виданих виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради від 29.12.2002 року, відповідно до розпоряджень голови Лебединської райдержадміністрації від 20.12.2002 року, та зареєстрованих у Лебединському районному відділі земельних ресурсів, в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 685 спадкоємцем якого був ОСОБА_9, згідно з заповітом, посвідченим виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області 17.09.2003 року за реєстровим № 169, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ, та земельної ділянки загальною площею 4,16 га, з якої 2,65 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва та 1,51 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, що належала ОСОБА_11, яка померла 04.12.2003 року, на підставі державних актів на право приватної власності на землю Р1 № 589794, Р1 № 60979, виданих виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради від 29.12.2002 року, відповідно до розпоряджень голови Лебединської райдержадміністрації від 20.12.2002 року, та зареєстрованих у Лебединському районному відділі земельних ресурсів, в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 683, спадкоємцем якої був ОСОБА_9 Федорович, згідно з заповітом, посвідченим виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області 17.09.2003 року за реєстровим № 170, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ ( т.1 , а.с. 18-19);

- серії ВСК № 093995 від 20.12.2005 року, зареєстрованого за № 3097, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 2817845 від 20.12.2005 року (т. 1а.с.20,21) на грошові вклади з належними процентами, індексацією, компенсацією та приватизацією, що знаходяться у Філії Лебединського відділення № 3233, ВАТ Державний ощадний банк України № 3233/04 с. Межиріч Лебединського району Сумської області на рахунках: № 01005 з сумою залишку 0,10 грн., № 057134, з сумою залишку 0,10 грн., № 7106 з сумою залишку 200 грн. 82 коп., № 915511433 з сумою залишку 4210 грн. 65 коп., № 0571662 з сумою залишку 0,10 коп., № 915512073, з сумою залишку 2090 грн. 49 коп., що належали померлому ОСОБА_9;

№ 5997 з сумою залишку 76 грн. 77 коп., № 915511044, з сумою залишку 2702 грн. 44 коп., № 01290, з сумою залишку 1,97 грн., № 057276 з сумою залишку 0,21 грн., № 0571580, з сумою залишку 020 коп., № 915512216, з сумою залишку 3504 грн. 09 коп., що належали ОСОБА_14, який помер 13.02.2004 року, спадкоємцем якого був ОСОБА_9, відповідно до заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області 17.09.2003 року за реєстровим № 169 , який прийняв спадщину , але не оформив своїх спадкових прав;

№ 3623, з сумою залишку 74 грн. 99 коп., № 915512007, з сумою залишку 4830 грн. 53 коп., № 0674 з сумою залишку 2,67 грн., № 05766, з сумою залишку 0,31 грн., № 057716 , з сумою залишку 0,05 коп., № 91551480, з сумою залишку 1154 грн. 48 коп., що належали ОСОБА_11, яка померла 04.12.2003 року, спадкоємцем якої був ОСОБА_9, відповідно до заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області 17.09.2003 року за реєстровим № 170 який прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Всього вкладів на загальну суму 18850.97 грн.;

- серії ВСК № 864188 від 24.12.2005 року, зареєстрованого за № 3224, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 2891975 від 24.12.2005 року (т. 1 а.с. 22, 23) на заробітну плату в сумі 6248 грн. 30 коп., що знаходиться в сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю Межиріч с. Межиріч Лебединського району Сумської області, яка була нарахована померлому ОСОБА_9 на підставі довідки, виданої цим же товариством 20.12.2005 року за № 81, але не була одержана ним за свого життя.

Крім того, за позовом ОСОБА_2 рішенням Лебединського районного суду Сумської області № 2-8/10 від 05.02.2010 року (т.1 а.с.25,26, т. 2 а.с. 92-93, 193,194) був встановлений факт належності померлому 31.05.2005 року ОСОБА_9 садиби, яка розташована за адресою : вул. Лебединська, 2 с. Межиріч Лебединського району Сумської області , що складається з цегляного житлового будинку під літ. А площею 102,7 кв.м., житлового 52,8 кв.м. та надвірних будівель: сараю цегляного пуд літ. „Б, погреба цегляного пуд літ. „п/г, літньої кухні цегляної пуд літ. „В, сараю деревяного пуд літ. „Г, огорожі дощатої пуд літ. „1-2 та земельної ділянки загальною площею 0,45 га в тому числі: для обслуговування будинку та надвірних споруд 0,03 га, для ведення особистого селянського господарства 0,42 га, яка розташована за тією ж адресою. Дане рішення ухвалою апеляційного суду Сумської області від 27 квітня 2010 року залишене в силі.

Однак, рішенням апеляційного суду Сумської області № 22-ц-1406 від 22.06.2010 року (т.1 а.с.27,28, 121,122, т. 2 а.с. 163,164) заповіт ОСОБА_9 на імя ОСОБА_2, посвідчений 24.03.2004 року секретарем виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області ОСОБА_15Н, визнаний нікчемним. Ухвалою Верховного суду України від 17.12.2010 року (т.1 а.с.29,123, т. 2 а.с. 165) це рішення залишене без змін.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 25.02.2011 року, яке набрало чинності (т. 1 а.с.31,32, т. 2 а.с. 166) , визнано свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстрованими номерами № 3093, 3097 від 20.12.2005 року та № 3224 від 24.12.2005 року, посвідчені державним нотаріусом Лебединської районної контори ОСОБА_7 та видані на імя ОСОБА_2, недійсними у звязку з визнанням заповіту померлого 31.05.2005 року ОСОБА_9 на імя ОСОБА_2 нікчемним.

Згідно з ч.4 ст.1257 ЦК України у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування , одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

З огляду на відсутність спадкоємців першої та другої черги ( ст..1261-1262 ЦК України), з 22.06.2010 року, після скасування нікчемного заповіту ОСОБА_9 від 24.03.2004 року, спадкоємцями його майна за законом стали: його дядько - ОСОБА_10 та тітка - ОСОБА_8, які подали свої заяви на прийняття спадщини до Лебединської державної районної нотаріальної контори відповідно 04.09.2011 року та 09.12.2011 року.

Оскільки на той час і ОСОБА_10 і ОСОБА_8 був пропущений строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_9, цей строк їм був продовженим рішеннями Лебединського районного суду від № 2-1648/10 від 22.09.2010 року (т. 1 а.с.30) - ОСОБА_10 та від 25.02.2011 року ( справа № 2-78/2011 року) ОСОБА_8 тривалістю три місяці з дня вступу рішення в законну силу.

18.04.2012 року ОСОБА_10 помер, не оформивши своїх спадкових прав, і спадкоємцем його прав за правонаступництвом залишився його син ОСОБА_1.

ОСОБА_8 09.12.2011 року звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_9 і в той же день їй було видане свідоцтво про право власності на цегляний житловий будинок та надвірні споруди, що розташовані по вул. Лебединська , 2 в с. Межиріч Лебединського району Сумської області. Але за апеляцією ОСОБА_1 ухвалою апеляційного суду Сумської області у справі № 580/607/14-ц від 01.10.2014 року (т. 2а.с.216, 255-259) вказане свідоцтво визнане недійсним та скасовані державні акти серії ЯМ № 655776 та серії ЯМ № 605273 про право власності ОСОБА_8 на земельні ділянки площею 0,1148 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :01:001:1416 та площею 0,4369 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер : :01:001:0416 по вул. Лебединська , 2 в с. Межиріч Лебединського району Сумської області. Зобовязано відділ держземагенства у Лебединському районі Сумської області скасувати державну реєстрацію цих державних актів та відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби міськрайоного управління юстиції та КП БТІ скасувати реєстрацію за ОСОБА_8 речового права на нерухоме майно: цегляний житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані по вул. Лебединська , 2 в с. Межиріч Лебединського району Сумської області.

Захищаючи свої спадкові права за правонаступництвом ОСОБА_10, ОСОБА_1 просить визнати недійсними три державні акти на земельні ділянки площею кожної по 4.16 га, розташовані в с. Межиріч Лебединського району, видані на імя ОСОБА_2 на підставі нікчемного заповіту та визнаного недійсним свідоцтва про спадщину за нікчемним заповітом, зареєстрованим під №3093 від 20.12.2005 року та скасувати державну реєстрацію цих актів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі: серії ЯГ №032383, серії ЯГ №032381 та серії ЯГ №032380 від 10 лютого 2006 року; визнати недійсними договори оренди цих земельних ділянок та вилучити їх з державної реєстрації в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі: за №№71, 73,; 72; визнати за ним право власності на майно померлого ОСОБА_9 у вигляді: трьох земельних ділянок площею кожної по 4.16 га, належних померлим: ОСОБА_9, ОСОБА_12 та ОСОБА_11, розташованих на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області; грошових вкладів з належними процентами, індексацією та приватизацією, що знаходяться в Лебединському відділенні №3233 ВАТ Державний ощадний банк та не отриманої заробітної плати ОСОБА_9 на загальну суму 6248.30 грн.; витребувати спадкове майно ОСОБА_9 із чужого незаконного володіння, а саме: від ОСОБА_2 у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земельними кадастровими номерами: №:03:002:0061+ №:03:001:0359+; №:03:002:0060+ №:03:001:0358+; №:03:002:0062+№:03:001:03609+; неотриманої заробітної плати в сумі 6248.30 грн. та грошових вкладів з належними процентами, індексацією та приватизацією на загальну суму 18850.97 грн., від СТОВ Промінь - вищевказані земельні ділянки, які передані їм в оренду ОСОБА_13; стягнути з ОСОБА_2 виплачені йому: компенсацію грошових вкладів в сумі 1000 грн. та нараховану, але не отриману померлим ОСОБА_9 заробітну плату в розмірі 5969.30 грн.; стягнути з СТОВ Промінь суму не доотриманого доходу у грошовій формі з орендної плати за землю за 2007-2014 роки, що становить 41808.50 грн.

Відповідно до ст. 10 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З вимогами позивача в частині визнання недійсними трьох державних актів на спірні земельні ділянки суд погоджується з наступних причин:

Факт визнання нікчемним заповіту померлого ОСОБА_9 на імя ОСОБА_2 від 24.03.2004 року встановлений рішенням апеляційного суду Сумської області 22.06.2010 року, яке є чинним на даний час. Рішенням Лебединського районного суду від 25.02.2011 року у справі № 2-13/2011 року за позовом ОСОБА_10 у звязку з визнанням заповіту нікчемним, визнане недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом за реєстровим № 3093.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків , крім тих, що повязані з його недійсністю.

Тому, видані на підставі недійсного свідоцтва про спадщину державні акти на право власності на земельні ділянки, підлягають визнанню їх недійсними.

Даний факт не спростовують інші учасники процесу, що відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Разом з тим суд не може погодитись з доводами відповідача ОСОБА_2, представника співвідповідача СТОВ Промінь - ОСОБА_3, а також представника третьої особи ОСОБА_8 ОСОБА_4, про те, що вказані державні акти підлягають визнанню їх недійсними тільки в розмірі ? частини, адже державні акти, видані на підставі недійсного документу на право власності особи, не можуть бути визнані чинними в якійсь частині. Оскільки спірні державні акти визнані недійсними , вони тягнуть за собою скасування їх державної реєстрації, проведеної Центром ДЗК в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі. Але, враховуючи, що управління держземагенства у Лебединському районі за клопотанням позивача-відповідача ОСОБА_1 та за погодженням з іншими учасниками процесу не являється відповідачем, а переведене в статус третьої особи, тому зобовязати його вчинити певні дії не можливо. Крім того, з 01.01.2013 року змінився порядок реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України Про реєстрацію речових прав нерухомого майна та їх обтяжень: на даний час функції включення до державного реєстру та виключення з нього даних про реєстрацію речових прав на нерухоме майно віднесено до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Лебединського районного управління юстиції, представник якого в судовому засіданні зазначив про відсутність реєстрації в державному реєстрі спірних договорів оренди. Суд також вважає, що спір з цього приводу відсутній, оскільки ОСОБА_1 ще не звертався з цим питанням до управління держземагенства, а в разі відмови йому у вирішенні цього питання, він не позбавлений можливості оскаржити дії управління в судовому порядку.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок від 02.08.2006 року зареєстрованих в Центрі ДЗК 27.09.2006 року та скасування їх з державної реєстрації з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

В судовому засіданні встановлено, що орендодавець ОСОБА_13 02.08.2006 року уклав спірні договори оренди трьох земельних ділянок, отриманих ним в спадщину після смерті ОСОБА_9, зі СТОВ Промінь, які 27.09.2006 року, у відповідності з діючим на той час законодавством, були зареєстровані Центром ДЗК в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі під номерами: 6071, 6072 та 6074, що стверджується оглянутими в судовому засіданні оригіналами Книги… за період з 15.02.2006 року до 28.09.2006 року, зокрема, розділу 4 Книги записів реєстрації договорів оренди. Строк дії цих договорів - 5 років, тобто до 02.08.2011 року. Хоч на момент вчинення угоди ОСОБА_13 мав на праві власності спірні земельні ділянки, в період дії вищевказаних угод за рішенням суду від 25.02.2011 року, яке набрало чинності 08.03.2011 року, свідоцтво про право власності на ці ділянки, зареєстроване 20.12.2005 року за №3093, визнане недійсним, що тягне за собою визнання недійсним правочину, вчиненого на підставі недійсного правовстановлюючого документу.

Відповідно до п. 8 договору оренди, після закінчення строку оренди, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 дів до закінчення строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію, що передбачено і ст.. 33 Закону України Про оренду земельних ділянок, який діяв на той час. Таких дій зі сторони орендаря не вчинялось, додаткових угод, які є обовязковими в цьому випадку відповідно до ч.10 ст.33 Закону України Про оренду земельних ділянок, не вкладалось, нові договори про оренду саме цих земельних ділянок в центрі ДЗК і, зокрема, в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, не реєструвались, тому спірні договори від 02.08.2006 року, укладені між ОСОБА_13 та СТОВ Промінь, являються недійсними на підставі закінчення строку їх дії, а значить, скасуванню з реєстрації їх з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі вони не підлягають, бо з 2.08.2011 року їх вже немає. Тому з цих підстав, а також з підстав, зазначених вище при вирішенні першого питання позовних вимог ОСОБА_9, в частині скасування реєстрації договорів оренди, позивачеві слід відмовити.

Щодо визнання права власності позивача-відповідача ОСОБА_1 на майно, що залишилось в спадщину після смерті ОСОБА_9 за спадковою справою №526/2005 року у виді трьох земельних ділянок площею по 4.16 га кожна, розташованих в с. Межиріч Лебединського району Сумської області, грошових вкладів у ТВБВ Лебединської філії ВАТ Ощадбанк України та заробітної плати в сумі 6248.30 грн., суд вважає, що вимоги позивача в цій частині також підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Після визнання заповіту ОСОБА_9 від 24.03.2004 року на імя ОСОБА_2 нікчемним та визнання недійсними отриманих останнім свідоцтв на право власності на спірне майно, в спадщину вступають спадкоємці за законом, якими являються ОСОБА_10 рідний дядько померлого, правонаступником якого являється позивач ОСОБА_1, та ОСОБА_8 тітка померлого, з чим погоджується і позивач ОСОБА_1 та представник ОСОБА_8 ОСОБА_4 Той факт, що рішенням апеляційного суду Сумської області від 01.10.2014 року визнане незаконним та скасоване свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.12.2011 року, видане державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори за спадковою справою №526/2005 року , зареєстроване в реєстрі за №3058, щодо права ОСОБА_8 на житловий будинок з надвірними будівлями по вул.. Лебединській 2 в с. Межиріч Лебединського району та два державні акти на земельні ділянки площею 0.1148 та 0.4369 га, розташовані за цією ж адресою (т. 2а.с.216, 255-259), не позбавляє останню права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_9, оскільки судом було встановлене порушення процедури видачі свідоцтв про право власності за законом, а не відсутність самого права ОСОБА_8 на спадкування. Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_8 своєчасно подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини (т.2 а.с. 17, т. 3 а.с. 6, 8-10, 191) і рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 19.05.2014 року, яке набрало чинності 09.07.2014 року, підтверджена правомірність її подачі, а час оформлення спадщини не обмежений будь-яким законом, тому вона не позбавлена права на захист порушених прав.

Виходячи з цих позицій, суд вважає, що право власності на спірне майно, що залишилось після смерті ОСОБА_9, мають ОСОБА_1 та ОСОБА_8, кожен по ? частині, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають частковому задоволенню, в розмірі ? частини майна, зазначеного в свідоцтвах про право власності, зареєстрованих під номерами: 3093, 3097 від 20.12.2005 року та 3224 від 24.12.2005 року.

Щодо витребування спадкового майна у виді трьох земельних ділянок площею кожної по 4.16 га, розташованих в с. Межиріч Лебединського району, із чужого незаконного володіння, суд враховує наступне:

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсні правочини не створюють юридичних наслідків, крім тих, що повязані з їх недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути іншій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Позов заявлений до двох відповідачів: ОСОБА_2 та СТОВ Промінь. Враховуючи, що спірні земельні ділянки на даний час фактично знаходяться в користуванні у СТОВ Промінь безпідставно, оскільки з 02.08.2011 року закінчився строк дії договорів їх оренди, вони підлягають поверненню законним власникам, якими за цим рішенням визначені ОСОБА_1 та ОСОБА_8 Кожному з них належить по ? частині трьох земельних ділянок. В звязку з тим, що реальна частка кожного не визначена і на даний час ОСОБА_8 не ставить питання про повернення їй належних на праві спадкування за законом земельних ділянок, суд вважає можливим зобовязати СТОВ Промінь повернути вказані ділянки позивачу ОСОБА_1 з можливим подальшим вирішенням їх поділу з іншим співвласником ОСОБА_8 При цьому суд вважає, що не можуть бути задоволені вимоги позивача про повернення земельних ділянок з правом переукладання договорів оренди із СТОВ Промінь, оскільки на даний час договір оренди на спірні земельні ділянки не діє. Крім того, договір оренди є двохсторонньою угодою, яка укладається сторонами на підставі їх вільного волевиявлення та правовстановлюючих документів і реєструється у відповідних органах реєстраційної служби управління юстиції. Тобто, після отримання документів, що підтверджуватимуть право власності на земельні ділянки, ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись до керівництва СТОВ Промінь для укладення відповідної угоди, наразі ця його вимога є передчасною.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про витребування цих же земельних ділянок від ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки вони фактично відсутні в його користуванні, а передані в оренду СТОВ Промінь.

В частині витребування від ОСОБА_2 спадкового майна у виді грошових вкладів з належними процентами, індексацією та приватизацією, що на даний час оформлені за ним на підставі визнаного недійсним свідоцтва про спадщину за заповітом, визнаним нікчемним, суд вважає, що витребувати це майно від ОСОБА_2 не можливо, оскільки,

як встановлено в судовому засіданні, ці вклади не видавались ОСОБА_2, бо спадкодавці є вкладниками колишнього СРСР, внесені ними вклади знецінені і підлягають поверненню відповідно до Закону України Про державні гарантії відновлення заощаджень громадянам України від 21.11.1996 року з подальшими змінами в порядку, визначеному Постановами Кабінету Міністрів України.

ОСОБА_1 може отримати їх лиш шляхом переоформлення ? їх частини на своє імя на підставі свідоцтва про право власності, зобовязати це зробити ВАТ Державний ощадний банк суд не може, оскільки він не є відповідачем по даній справі, а до третіх осіб позов не предявляється.

Що ж до стягнення отриманих ОСОБА_13 компенсаційних виплат по цих грошових вкладах в розмірі 1000 грн., то вони підлягають стягненню з останнього на користь позивача ОСОБА_1Г в розмірі 500 грн., оскільки виплата 1000 грн. ОСОБА_2 підтверджена довідкою Державного ощадного банку України ПАТ філія - Сумське обласне управління №408 від 14.10.2014 року (т. 2 а.с.223), а з огляду на те, що є другий спадкоємець на ці вклади, як і на компенсаційні виплати по них ОСОБА_8, то позивач має право на отримання їх в половинному розмірі 500 грн.

Підлягають частковому задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про витребування від ОСОБА_2 спадкового майна у вигляді не отриманої померлим ОСОБА_9 заробітної плати в розмірі 6248.30 грн. та стягнення з ОСОБА_2 незаконного доходу у грошовій формі в розмірі 5969 грн.

В судовому засіданні встановлено і не спростовується сторонами та іншими учасниками процесу, що на суму не отриманої померлим ОСОБА_9 заробітної плати ОСОБА_13 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом за номером 3224 від 24.12.2010 року в розмірі 6248.30 грн. На підставі цього, визнаного судом даним рішенням, недійсного свідоцтва, ОСОБА_13 дійсно отримав кошти в сумі 5969 грн. за вирахуванням податку, що стверджується довідкою арбітражного керуючого ліквідованого СТОВ Межиріч від 30.06.2011 року та копіями відомостей на виплату, підписи в яких ОСОБА_13 підтвердив ( т.1 а.с. 89-92). Поверненню на підставі ч.1 ст.216 ЦК України підлягає фактично отримана відповідачем сума 5969 грн., але на користь позивача ОСОБА_1 суд вважає необхідним стягнути кошти в розмірі 2984.50 грн., оскільки він є спадкоємцем на ? частину отриманих коштів (5969 : 2 = 2984.50 грн.).

Позовні вимоги в частині стягнення з СТОВ Промінь за користування трьома земельними ділянками суми неотриманого доходу у грошовій формі з орендної плати за землю за 2007-2014 роки, що за розрахунками позивача ОСОБА_1 складає 41808.50 грн., задоволенню не підлягають з наступних підстав: оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, повязані з орендою земельних ділянок, регулюються договором оренди. Договір оренди - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Матеріалами справи підтверджено, що 02.08.2006 року між ОСОБА_13 та СТОВ Промінь в особі директора ОСОБА_16М на підставі державних актів на право власності на три земельних ділянки площею кожної по 4.16 га, розташованих на території Межиріцької сільської ради(т.2 а.с.225-234), було укладено три договори оренди земельних ділянок, відповідно до кожного з яких ОСОБА_13 передав СТОВ Промінь в особі його керівника ОСОБА_16 земельну ділянку загальною площею 4,16 га в тому числі: ріллі 2,65 га, сіножаті 1,51 га, строком на пять років з виплатою орендної плати в розмірі 368 грн. на рік. Земельні ділянки передані в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, цільове призначення земельної ділянки землі сільськогосподарського призначення. Державні акти на право власності на кожну з цих земельних ділянок видано ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за номером 3093 від 20.12.2005 року.

СТОВ Промінь належним чином виконував взяті на себе зобовязання по договорах шляхом виплати орендодавцю орендної плати, встановленої кожним з договорів та з урахуванням подальших змін в законодавстві. ОСОБА_13 жодних претензій до орендаря з приводу цього не має. Позивач ОСОБА_1 не є стороною договорів оренди трьох спірних земельних ділянок, укладених 02.08.2006 року на строк 5 років між ОСОБА_13 та СТОВ Промінь, в судовому засіданні не довів, що діями СТОВ Промінь йому завдана матеріальна шкода, тому підстав для стягнення орендної плати на його користь відповідно до Закону України Про оренду землі та ст.ст.216, 653 ЦК України суд не знайшов.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди в сумі 4842.29 грн., повязаної з похованням спадкодавців та оформлення прав на спадщину за заповітом, суд вважає можливим його задоволити частково, виходячи з наступного:

Відповідно до ст..1232 ЦК України спадкоємці зобовязані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Відповідно до ст.2 Закону України Про поховання та похоронну справу, який набрав чинності з 01.01.2004 року, до поховання відносяться як саме поховання, так і надання ритуальних послуг, тобто послуг, повязаних з організацією поховання та облаштування місця поховання спадкоємців виготовлення та встановлення памятників.

Тому тільки такі витрати підлягають відшкодуванню спадкоємцем.

Згідно зі ст..60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем - позивачем ОСОБА_13 надані письмові докази понесених ним витрат на встановлення памятників померлим спадкодавцям: ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 ( т.1 а.с. 208-211, т.2, а.с. 75-77), на загальну суму 1840 грн., які відповідно до ст.57-59, 64 ЦПК України є належними та допустимими письмовими доказами. Вказані ціни на виготовлення памятників є прийнятними для даної місцевості. Інших доказів витрат на поховання ОСОБА_13 не надано.

Враховуючи визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину спадкового майна, стягнення з нього коштів на відшкодування витрат підлягає в половинному розмірі визнаних судом зустрічних позовних вимог, що становить 920 грн.( 1840 грн. : 2 = 920 грн.).

Вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 в частині відшкодування витрат на правову допомогу при розгляді іншої справи в сумі 1500 грн. та оформлення спадкових прав шляхом оплати послуг БТІ, земельного відділу та нотаріуса, задоволенню не підлягають.

При цьому суд не може погодитись з доводами позивача-відповідача ОСОБА_1 про пропуск ОСОБА_13 строку позовної давності при зверненні до суду з даним зустрічним позовом, оскільки вважає, що про порушення своїх прав у виді заявлених вимог про стягнення коштів, отриманих ним від спадкування за заповітом ОСОБА_9, ОСОБА_13 дізнався з моменту звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1, тобто з 06.06.2013 року, саме з цього строку суд і відраховує строк позовної давності, оскільки відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_13 міг дізнатись про порушення своїх прав відразу після набрання чинності рішення Лебединського районного суду Сумської області від 25.02.2011 року, тобто з 08.03.2011 року про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом , є необґрунтованим, так як, не дивлячись на це рішення, ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_8 не заявляли позов про визнання права власності на успадковане майно по нікчемному заповіту за ними, тому ОСОБА_13 не міг знати коли та які саме вимоги до нього поставлять власники, аж до 06.06.2013 року коли ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до п.15 Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду справ про спадкування на вимоги, передбачені ст..1232 ЦК України розповсюджуються загальні строки позовної давності, які ст.. 257 ЦК України визначені тривалістю у три роки.

Розподіл судових витрат між сторонами проводиться на підставі ст..88 ЦПК України, відповідно до якої, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволений частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що всі вимоги позивача-відповідача ОСОБА_1 задоволені частково, суд вважає, що і судові витрати повинні відшкодовуватись частково.

З матеріалів справи вбачається, що позивачемвідповідачем ОСОБА_1 сплачено судового збору на загальну суму 1552.40 грн. ( 06.06.2013 року - 951.49 грн., 22.08.2013 року - 114.71 грн., 02.10.2014 року 243.60 грн. та 26.11.2014 року 243.60 грн., (т.1 а.с. 1,157, т.2 а.с. 206, а.с., т.3 а.с. 105).

Заявлені ним позовні вимоги судом задоволені на половину, тому підлягає поверненню шляхом стягнення з відповідачів 1/2 частини цієї суми, що становить 776.20 грн. Пропорційно задоволеним вимогам до СТОВ Промінь з останнього підлягає стягненню сума 100 грн., але позивач ОСОБА_1 відмовився від стягнення судового збору з СТОВ. Решта судового збору підлягає стягненню з відповідача-позивача ОСОБА_2 676.20 грн.

Відповідачем-позивачем ОСОБА_13 за зустрічним позовом сплачено судового збору на суму 246.60 грн.. позовні вимоги задоволені частково. Пропорційно задоволеному позову відшкодуванню підлягають кошти в сумі 50 грн.. шляхом стягнення їх з позивача-відповідача ОСОБА_1

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 15, 58- 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст..ст. 203, 215, 216, 236, 257, 261,387, 388, 390 ч.2, 653, 1212-1216, 1226, 1232 ЦК України, суд

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково:

Визнати недійсними державні акти, видані на імя ОСОБА_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, на право власності на земельні ділянки площею кожної - 4.16 га, розташовані на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області , цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва:

- серії ЯГ №032383 від 10 лютого 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №71,

- серії ЯГ №032381 від 10 лютого 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №72;

- серії ЯГ №032380 від 10 лютого 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №73.

Визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, площею кожної - 4.16 га, розташованих на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладені між ОСОБА_13 та СТОВ Промінь в особі директора ОСОБА_16 від 02.08.2006 року, зареєстровані в Сумській регіональній філії ДП Центр ДЗК Лебединський районний відділ, записи про державну реєстрацію вчинені 27.09.2006 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за номерами: 6071, 6072 та 6074.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за правонаступництвом ОСОБА_10 спадкового майна після смерті ОСОБА_9, померлого 31.05.2005 року, право власності за законом на ? частину:

- земельної ділянки площею 4.16 га, з яких 2.65 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, а 1.51 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, що належала померлому 31.05.2005 року ОСОБА_9;

- земельної ділянки площею 4.16 га, з яких 2.65 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, а 1.51 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, що належала померлому 13.02.2004 року ОСОБА_14;

- земельної ділянки площею 4.16 га, з яких 2.65 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, а 1.51 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, що належала померлій 04.12.2003 року ОСОБА_11.

- грошових вкладів з належними процентами, індексацією та приватизацією, що знаходяться в Лебединському відділенні №3233 ВАТ Державний ощадний банк на рахунках: № 915512910 з залишком вкладу -1590 грн. 49 коп., № 915512909 з залишком вкладу - 154 грн. 88 коп., № 901512907 4210 грн. 45 коп., № 915512906 4830 грн. 53 коп., № 915512905 2702 грн. 44 коп., № 915512904 3504 грн. 09 коп., № 91551795 з залишком вкладу 10783 грн. 87 коп. на імя ОСОБА_2 .

Зобовязати СТОВ Промінь повернути ОСОБА_1 три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земельними кадастровими номерами: №:03:002:0061+ №:03:001:0359 +; №:03:002:0060+ №:03:001:0358+; №:03:002:0062+№:03:001:03609+, які знаходяться у його користуванні, передані в оренду ОСОБА_13 по договорах оренди від 02.08.2006 року .

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код № НОМЕР_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3. кошти в сумі 2984.50 грн. незаконно отримані в якості заробітної плати померлого ОСОБА_9 та 500 грн. компенсаційних виплат по грошових вкладах спадкоємців в ТВБВ №10018/065 Лебединській філії Сумського обласного управління ВАТ Ощадбанк.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволити частково:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат по встановленню памятників померлим спадкодавцям в розмірі 920 грн. та повернути їх на погашення стягнень з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 676.20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам, в розмірі 50 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Гура А. О.