У Х В А ЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько
А.О.,

Червинської М.Є., Черненко
В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом товариства з
додатковою відповідальністю
«Пересувна Механізована Колона № 19» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
проживання у гуртожитку за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді
апеляційного суду Київської області
від 08 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року товариство з
додатковою відповідальністю
«Пересувна Механізована Колона № 19»
(далі - ТДВ «Пересувна Механізована
Колона № 19») звернулось до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 25 лютого 1993 року ОСОБА_3 була
вселена до кімнати АДРЕСА_1. У зв'язку із
неналежним виконанням своїх обов'язків
по своєчасному внесенню плати за
користування кімнатою та плати
за надані послуги з утримання
гуртожитку, утворилась заборгованість
у сумі 15 543 грн. 31 коп., що складається з
суми основного боргу - 8 378 грн. 71 коп.,
інфляційних втрат - 4 123 грн. 48 коп., 3%
річних - 2 486 грн. 45 грн. та пені - 554
грн. 67 коп., яку позивач просив стягнути
з відповідача.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 16 жовтня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ТДВ «Пересувна Механізована
Колона № 19» заборгованість по оплаті
за проживання у гуртожитку у розмірі 5
350 грн. 35 коп. Вирішено питання судового
збору.

Ухвалою судді апеляційного суду
Київської області від 08 січня 2014 року
відмовлено у відкритті апеляційного
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 16 жовтня 2013 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказане судове рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відмовляючи у поновленні строку на
апеляційне оскарження рішення суду
першої інстанції, суддя апеляційного
суду виходив із того, що копія
оскаржуваного рішення суду була
отримана ОСОБА_3 29 жовтня 2013 року, строк
оскарження зазначеного рішення суду
повинен відрахуватись саме із цієї
дати, апеляційна скарга була подана до
апеляційного суду 15 листопада 2013 року,
тобто з пропуском строку,
встановленого ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Даний висновок не ґрунтується на
нормах процесуального права та
матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що
представник відповідачки
ОСОБА_4 був присутній у судовому
засіданні при оголошенні
оскаржуваного рішення (а. с. 185-186).

15 листопада 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до апеляційного суду Київської області
із апеляційного скаргою та заявою про
поновлення пропущеного строку на
оскарження рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 16 жовтня 2013 року (а. с. 192-202).

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України
апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У зв'язку з тим, що 16 жовтня 2013 року було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, копію повного тексту
рішення суду першої інстанції ОСОБА_3
отримала 29 жовтня 2013 року.

Статтею 295 ЦПК України передбачені
вимоги щодо форми і змісту апеляційної
скарги, зокрема, в апеляційній скарзі
має бути зазначено, в чому полягає
незаконність і (або) необгрунтованість
рішення або ухвали.

Подача апеляційної скарги, яка
відповідає зазначеним вимогам,
неможлива без своєчасного одержання
повного тексту рішення, тому суддя
безпідставно вважав, що несвоєчасне
одержання копії повного тексту
рішення, не є поважною причиною
пропущення строку апеляційного
оскарження.

Вказані причини поважності пропуску
строку на апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції були
зазначені у заяві ОСОБА_3 про
поновлення строку від 12 листопада 2013
року (а. с. 202).

Проте ухвалою судді апеляційного суду
Київської області від 05 грудня
2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було
залишено без руху, зокрема, з підстав не
надання поважних причин пропуску
строку апеляційного оскарження з
29 жовтня 2013 року по 15 листопада 2013
року (а. с. 205).

На виконання вимог вказаної ухвали
ОСОБА_3 повторно подала заяву про
поновлення пропущеного строку на
апеляційне оскарження рішення суду
першої інстанції із заначенням причин,
на які посилалася у заяві від 12
листопада 2013 року, та крім
того, вказала, що її представник з 07
листопада 2013 року перебував на
лікарняному.

Проте, суддя апеляційної інстанції
вказані ОСОБА_3 причини визнав
неповажними та необгрунтовано
відмовив у поновленні пропущеного
строку.

За таких обставин ухвала судді
апеляційного суду підлягає скасуванню
з направленням справи на новий розгляд
для вирішення питання про відкриття
апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 333, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду
Київської області від 08 січня 2014 року
скасувати, питання про відкриття
апеляційного провадження передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

М.Є. Червинська

В.А. Черненко