Дата документу 11.01.2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2014 року
м.
Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області в складі
головуючого-судді Баранова В.І., при
секретарі Бочко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі скаргу
ОСОБА_1 на бездіяльність та постанову
державного виконавця Буряк Н.С. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на відчуження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області із скаргою про визнання
незаконною бездіяльність державного
виконавця відділу ДВС
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області Буряк Н.С. при здійсненні
виконавчих дій в виконавчому
провадженні № 38050597, що виразилося в
направлені заявнику копії постанови
про відкриття виконавчого провадження
та про скасування, як передчасну
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 14.10.2013р. в виконавчому провадженні
№ 38050597.

В обґрунтування скарги заявник вказує,
що 20.10.2013р. родичами які проживають за
адресою його реєстрації йому було
передано копію постанови державного
виконавця Буряк Н.С. від 14.10.2013р. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження. Даною
постановою з метою примусового
виконання рішення суду про стягнення з
нього на користь ОСОБА_3 загальної суми
в розмірі 24978,57 грн. накладено арешт на
належну йому на праві спільної
часткової власності 1/4 частину
квартири АДРЕСА_1.

Приблизна ринкова вартість 1/4 частини
квартири яка йому належить, становить
62000 грн., що майже в 2,5 рази перевищує
розмір суми, що стягується. Крім того
власність на всю квартиру є спільною
частковою. Частки чотирьох
співвласників даної квартири є
невиділеними, і їх виділ в натурі не
можливий. В квартирі окрім батьків
заявника, які є пенсіонерами
проживають та зареєстровані двоє
малолітніх і одна неповнолітня дитина.
Заявник за вказаною адресою не
проживає тривалий час.

Заявнику не лише не було відомо про
відкриття будь-якого виконавчого
провадження, але й не було відомо
навіть про постановлення рішення про
стягнення з нього грошових коштів. На
сьогоднішній день рішення суду, що
виконується є оскарженим. Однак при
цьому заявник вважає що бездіяльність
державного виконавця, що виразилось в
ненаправлені на його адресу копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження та подальше винесення
постанови про арешт майна було
порушено його права як сторони в
виконавчому провадженні.

Не направлення йому копії постанови
про відкриття виконавчого провадження
позбавило його можливості відразу
дізнатись про наявність рішення суду
та здійснити заходи добровільного
виконання рішення та уникнути
додаткових витрат у вигляді
виконавчого збору.

Представник заявника в судовому
засіданні підтримала скаргу по
викладеним в ній доводам та підставам
та пояснила, що у зв'язку з незаконними
діями державного виконавця Буряк Н.С.
були порушені права заявника як на
отримання копії постанови про
відкриття виконавчого провадження так
і на здійснення заходів
добровільного виконання рішення та
уникнути додаткових витрат у вигляді
виконавчого збору. Про порушення свого
права заявник дізнався 19.10.2013р., а
22.10.2013р. до суду була подана скарга на
бездіяльність державного виконавця та
про скасування постанови про арешт
майна, однак ухвалою судді від 25.10.2013р.
вказана скарга була залишена без руху
та наданий строк для усунення
недоліків. Після усунення недоліків
заявником вдруге до суду була подана
скарга на дії державного виконавця,
таким чином заявником не пропущений
строк встановлений законом для
звернення до суду із скаргою.

Державний виконавець Буряк Н.С. в
судовому засіданні пояснила, що скарга
є необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню по наступним
підставам. 24.05.2013р. вона керуючись ст.
ст. 17, 19,25 Закону України «Про виконавче
провадження» винесла постанову про
відкриття виконавчого провадження по
виконанню виконавчого листа № 815/17119/12
від 06.03.2013р. виданого Мелітопольським
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми
основного боргу за договором оренди
транспортного засобу в розмірі 22500 грн.,
пені за прострочення сплати орендної
плати за автомобіль в розмірі 2231,25 грн.
а також судові витрати в розмірі 247,32
грн., а всього 24978,57 грн.

Копія вищевказаної постанови була
надіслана боржнику ОСОБА_1 за адресою
вказаною у виконавчому документі, а
саме АДРЕСА_1. Конверт разом з
зворотним повідомленням про вручення
відправлення повернуто на адресу
відділу ВДВС з відміткою «Зачинено.
Залишено повідомлення».

У зв'язку з тим, що боржник в строк
наданий для самостійного виконання
рішення суду його не виконав, державним
виконавцем винесено постанову про
стягнення виконавчого збору з
боржника. Копія вказаної постанови
була направлена боржнику.

За адресою вказаною у виконавчому
документі АДРЕСА_1 22.07.2013р. державним
виконавцем складено акт згідно якого
боржник ОСОБА_1 не мешкає приблизно три
роки, де мешкає не відомо, що
встановлено зі слів старшої по будинку
ОСОБА_4

14.10.2013р. керуючись ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження» державним
виконавцем постановою про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження накладено арешт на ?
частину квартири АДРЕСА_1. На момент
накладення арешту на ? частину
квартири АДРЕСА_1 неможливо було
визначити іі вартість.

Крім того, 19.11.2013р. до Мелітопольського
міськрайонного суду направлено
подання про оголошення в розшук
боржника ОСОБА_1

Також зазначила, що заявником
пропущений встановлений законом строк
для звернення до суду із скаргою на дії
державного виконавця, оскільки про
порушення свого права заявник дізнався
19.10.2013р., однак до суду із скаргою
звернувся лише 11.11.2013р.

Суд, вислухавши пояснення
представника заявника, державного
виконавця, дослідивши матеріали справи
приходить до наступного.

06.03.2013р. Мелітопольським міськрайонним
судом Запорізької області був виданий
виконавчий лист № 815/17119/12р. (2/320/43/13) про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
суми основного боргу за договором
оренди транспортного засобу в розмірі
22500 грн., пені за прострочення сплати
орендної плати за автомобіль в розмірі
2231, 25 грн., а також судові витрати по
справі в розмірі 247,32 грн., а всього 24978,57
грн., копія вказаного виконавчого листа
міститься в матеріалах справи /а.с.21/

На підставі заяви стягувача від 16.05.2013
року державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби Буряк Н.С.
24.05.2013р. було відкрито виконавче
провадження за зазначеним виконавчим
листом, про що винесена відповідна
постанова /а.с.22/.

Статтею 67 ЦПК України встановлено, що
процесуальні строки - це строки, в
межах яких вчиняються процесуальні
дії. Вони встановлюються законом, а
якщо не визначені законом, -
встановлюються судом.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України,
скаргу на дії державного виконавця
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи інтересів.

Таким чином, законом встановлений
процесуальний строк для звернення до
суду зі скаргою - десять днів.

З пояснень представника заявника
вбачається, що про існування постанови
про накладення арешту на частину
квартири ОСОБА_1 стало відомо 19.10.2013р.,
а 22.10.2013р. заявник звернувся до суду із
скаргою на дії державного виконавця,
однак ухвалою судді від 25.10.2013р. скарга
була залишена без руху та наданий строк
для усунення недоліків. Після усунення
недоліків заявник вдруге звернувся до
суду із скаргою, а тому встановлений
законом строк для звернення до суду із
скаргою на дії державного виконавця
ним не був пропущений.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України, право
на вчинення процесуальної дії
втрачається із закінченням строку,
встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд, за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

Таким чином, оскільки усунення
недоліків скарги поданої до суду
заявником 22.10.2013р. не є поважною
причиною пропуску строку та підставою
для його поновлення, а інших поважних
причин пропуску строку звернення до
суду із скаргою заявником не
зазначено, суд вважає, що скарга
підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 67,72, 293, 385 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність та
постанову державного виконавця Буряк
Н.С. про арешт майна боржника та
оголошення заборони на відчуження -
залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення ухвали
суду, можуть подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

СУДДЯ
В.І. БАРАНОВ