АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6077/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бабій С. О. Доповідач - Гайдук В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 квітня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом мотивуючи свої
вимоги тим, що 06 вересня 2013 року з вини
відповідача сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої було пошкоджено
належний йому на праві власності
автомобіль GEELY MK, державний номер
НОМЕР_1. На виконання договору
добровільного страхування, укладеного
між позивачем та ПрАТ «СК ПЗУ Україна»,
страхова компанія виплатила ОСОБА_2
страхове відшкодування у розмірі 26333,65
грн., яке не включає шкоду пов'язану з
втратою товарної вартості
транспортного засобу у розмірі 2300,07
грн. Крім того, позивачу було завдано
значної моральної шкоди, яку він оцінює
у 8000 грн. Оскільки ОСОБА_3 відмовляється
відшкодовувати завдану ним шкоду у
позасудовому порядку, позивач просив
суд стягнути з відповідача на його
користь 2300,07 грн. у рахунок
відшкодування втрати товарної
вартості належного йому пошкодженого
транспортного засобу, у рахунок
відшкодування моральної шкоди 8000 грн.,
а також покласти на відповідача судові
витрати, в тому числі 500 грн. сплачених
за авто-товарознавче дослідження (а.с.
2-3).

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 квітня 2014 року позовні
вимоги було частково задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в
якості відшкодування матеріальної
шкоди по втраті товарної вартості
пошкодженого автомобіля «GEELY MK», р.н.
НОМЕР_1, грошову суму в розмірі 2300,07 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
відшкодування витрат на експертне
авто-товарознавче дослідження в
розмірі 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в
якості відшкодування моральної шкоди
грошову суму в розмірі 500 грн.

У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243,60
грн. витрат по сплаті судового збору
(а.с. 36-39).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права при ухваленні
судового рішення в частині визначення
розміру моральної шкоди, у зв'язку з чим
просить його змінити, збільшивши
розмір стягнутої на його користь
моральної шкоди з 500 грн. до 8000 грн.,
задовольнивши позовні вимоги в цій
частині в повному обсязі (а.с. 43-44).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення скарги та
скасування або зміни судового рішення,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 06
вересня 2013 року в районі кафе «Заман»
по вул. Дніпровська в м. Павлограді
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобілів GEELY MK, державний
номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, та
ВАЗ 2115, державний номер НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_3

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди був пошкоджений належний
ОСОБА_2 автомобіль GEELY MK, державний
номер НОМЕР_1. Згідно висновку
авто-товарознавчого дослідження N216/13
від 20 вересня 2013 року, вартість
завданої матеріальної шкоди склала
30864,97 грн., включаючи 2300,07 грн. втрати
товарної вартості автомобіля (а.с. 6,
10-23).

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 26 вересня 2014 року винним у
вчиненні даної дорожньо-транспортної
пригоди визнано ОСОБА_3 (а.с.8).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Моральна шкода полягає в тому числі: у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції прийшов до
правильно висновку, що з вини
відповідача позивачу була заподіяна
моральна шкода, яка повинна бути
відшкодована на підставі ст.1167, 1188 ЦК
України.

При цьому, суд першої інстанції,
визначаючи розмір моральної шкоди,
врахував роз'яснення, викладені в п. 9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», прийняв до уваги характер та
обсяг страждань, яких зазнав позивач,
тяжкість вимушених змін у його
життєвих стосунках та, виходячи із
засад розумності, виваженості та
справедливості, стягнув із відповідача
моральну шкоду в розмірі - 500 грн.

Колегія суддів погоджується з
визначеним судом розміром моральної
шкоди, так як він відповідає ступеню
душевних страждань, яких ОСОБА_2 зазнав
через пошкодження свого майна. Зокрема,
суд врахував, що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
належний позивачу на праві власності
автомобіль отримав механічні
пошкодження та потребував
відновлювального ремонту, який
тривалий час не здійснювався.

Наведене спростовує доводи
апеляційної скарги про те, що
визначаючи такий розмір моральної
шкоди, суд першої інстанції невірно
врахував характер та обсяг страждань
завданих позивачу. В іншій частині
судове рішення апелянтом не
оскаржується.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, відтак підстав
для його скасування за доводами
апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: