АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/5148/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Тихомиров І. В. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року м.
Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14 квітня 2014 року за позовом
ОСОБА_2 до Нікопольського комунального
підприємства «Нікопольтеплоенерго»
про стягнення моральної шкоди, за
зустрічним позовом Нікопольського
комунального підприємства
«Нікопольтеплоенерго» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом, який уточнила у вересні 2013
року, до Нікопольського комунального
підприємства «Нікопольтеплоенерго»
про стягнення моральної шкоди(а.с.1-2, 12,
70).

Позивачка зазначала, що 04.06.2008 року
НКП «Нікопольтеплоенерго» звернулось
до суду із заявою про видачу судового
наказу про стягнення з неї
заборгованості у розмірі 2811,62 грн.

05 червня 2008 року Нікопольським
міськрайонним судом видано судовий
наказ, який за її заявою скасовано
ухвалою суду від 15 жовтня 2008 року.

09 вересня 2008 року за №255 отримала
дозвіл житлово-експлуатаційної
контори №2 на встановлення
індивідуального опалення, отримала
технічні умови на реконструкцію
системи опалення своєї квартири
АДРЕСА_1, але особовий рахунок не було
закрито.

24.12.2010 року за заявою Нікопольського
комунального підприємства
«Нікопольтеплоенерго» Нікопольським
міськрайонним судом видано судовий
наказ про стягнення з неї
заборгованості за надані послуги в
сумі 6126,36 грн.

Посилаючись на незаконність дій НКП
«Нікопольтеплоенерго» щодо
нарахування заборгованості за послуги
теплопостачання, ОСОБА_2 просила суд
визнати незаконним нарахування коштів
на її особовий рахунок, закрити
особовий рахунок та стягнути моральну
шкоду в розмірі 23000 грн.

У листопаді 2013 року Нікопольське
комунальне підприємство
«Нікопольтеплоенерго» звернулось з
зустрічним позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості(а.с.17-18).

В обгрунтування вимог підприємство
зазначило, що ОСОБА_2 є наймачем
квартири АДРЕСА_1 та користується
послугами централізованого
теплопостачання, які надає НКП
«Нікопольтеплоенерго».

Станом на 01.10.2013 року заборгованість
за особовим рахунком ОСОБА_2 перед НКП
«Нікопольтеплоенерго» складає 4002,48
грн., яка виникла за період з лютого 2001
року по березень 2009 року.

В 2009 році в квартирі АДРЕСА_1
встановлено індивідуальне опалення,
особовий рахунок закрито.

При отриманні документів для
встановлення індивідуального опалення
між НКП «Нікопольтеплоенерго» та
ОСОБА_2 17.09.2008 року було укладено
договір № 159 реструктуризації
заборгованості на суму 2811,62 грн.

В зв'язку з тим, що договір
реструктуризації боржником не
виконувався, НКП
«Нікопольтеплоенерго» звернулося до
суду про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості за
теплопостачання на суму 2811,62 грн.

24.12.2010 року НКП
«Нікопольтеплоенерго» повторно
звернулося до суду із заявою про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості, який було видано, та
через три роки за заявою ОСОБА_2
скасовано 28.02.2013 року.

Посилаючись на викладені обставини,
НКП «Нікопольтеплоенерго» просило
стягнути з ОСОБА_2 на користь НКП
«Нікопольтеплоенерго» заборгованість
за надані послуги за теплову енергію в
сумі 4002,48 грн. та судовий збір.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14 квітня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено(а.с.43-44).

Позов Нікопольського комунального
підприємства «Нікопольтеплоенерго» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Нікопольського комунального
підприємства «Нікопольтеплоенерго»
заборгованість за надані послуги за
теплову енергію в розмірі 4002,48 грн.,
судовий збір в розмірі 229,40 грн., а
всього стягнуто суму в розмірі 4231,88 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити
рішення про задоволення її, ОСОБА_2,
позовних вимог, посилаючись на неповне
з'ясування обставин справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права(а.с.47-50).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Статтею 11 ЦПК України встановлено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За положеннями ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтями 19, 20, 21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг. Зокрема,
споживач зобов'язаний щомісячно
здійснювати оплату теплопостачання
організації за фактично отриману
теплову енергію.

По справі встановлено, що НКП
«Нікопольтеплоенерго» є виконавцем
послуг теплопостачання, яке надає
зазначені послуги в квартиру АДРЕСА_1,
власником якої є ОСОБА_2, на її ім'я
відкрито особовий рахунок
НОМЕР_1(а.с.19-21).

Вказані обставини свідчать, що між
сторонами склались правовідносини
щодо надання послуг теплопостачання,
які є грошовим зобов'язанням, у якому,
серед інших прав і обов'язків сторін, на
боржника покладено виключно певний
цивільно-правовий обов'язок з оплати
отриманих житлово-комунальних послуг,
якому кореспондує право вимоги
кредитора(ч.1 ст.509 ЦК України) - вимагати
сплату грошей за надані послуги.

Як видно із справи, 09 вересня 2008 року
ОСОБА_2 отримала дозвіл за №255
житлово-експлуатаційної контори №2 на
встановлення індивідуального опалення
та технічні умови на реконструкцію
системи опалення своєї квартири
АДРЕСА_1(а.с.4-5).

При отриманні документів для
встановлення індивідуального опалення
між НКП «Нікопольтеплоенерго» та
ОСОБА_2 укладено договір № 159 від 17.09.2008
року «Про реструктуризацію
заборгованості за житлово-комунальні
послуги», згідно умов якого ОСОБА_2
зобов'язалася погасити заборгованість
з теплопостачання, що утворилася
станом на 17.09.2008 року на суму 2811,62 грн.
Вказану суму заборгованості ОСОБА_2
визнала, договір підписала(а.с.22).

Із акту перевірки від 12 жовтня 2009
року вбачається, що 12 жовтня 2009 року в
квартирі АДРЕСА_1 зафіксовано факт
відключення системи опалення(а.с.38).

Судом встановлено, що
заборгованість, визначену договором №
159 від 17.09.2008 року «Про реструктуризацію
заборгованості за житлово-комунальні
послуги» ОСОБА_2 не сплатила, за період
після укладення зазначеного договору
станом по березень 2009 року, кінець
опалювального сезону, послуги також не
оплачувала, у зв'язку з чим за період з
лютого 2001 року по березень 2009 року за
розрахунками позивача утворилась
заборгованість в розмірі 4002,48
грн.(а.с.19-21).

Встановивши вказані обставини щодо
наявності заборгованості за послуги
теплопостачання, яка визначена станом
на момент відключення від системи
опалення, суд обгрунтовано задовольнив
позов НКП «Нікопольтеплоенерго».

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2
про відшкодування моральної шкоди за
обставин, зазначених в позовній заяві,
то суд прийшов до правильного висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення таких вимог.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі на факт відключення системи
опалення в квартирі АДРЕСА_1 не можуть
бути взяті до уваги, оскільки вказаний
факт не звільняє боржника від сплати
заборгованості, яка склалась на момент
фіксування такого факту.

Доводи про скасування судових
наказів про стягнення заборгованості
та пропуск позовної давності на
звернення до суду, не можуть бути взяті
до уваги з огляду на наступне. Так, із
справи вбачається, що НКП
«Нікопольтеплоенерго» зверталось до
суду з відповідними заявами про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за послуги з
теплопостачання. Судовий наказ від 05
червня 2008 року скасовано ухвалою суду
від 15 жовтня 2008 року; судовий наказ від
24 грудня 2010 року скасовано ухвалою суду
від 28 лютого 2013 року(а.с.6, 23).

З позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за спірний період по
даній справі НКП
«Нікопольтеплоенерго» звернулось до
суду у листопаді 2013 року(а.с.17-18), тобто в
межах позовної давності, перебіг якої
переривався за вказаних обставин, а
тому посилання ОСОБА_2 на пропуск НКП
«Нікопольтеплоенерго» позовної
давності, є безпідставними.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції відповідає матеріалам
справи та діючому законодавству, що
регулює зазначені правовідносини,
доказам у справі суд дав оцінку
відповідно до вимог ст.212 ЦПК України,
підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-