АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/4684/2014 Головуючий у 1-й інстанції: Савицький О.А.
Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Кулікової С.В.

при секретарі Задорожному А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 06 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегрітес» про захист порушених трудових прав, визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, стягнення компенсації за ненадану відпустку та компенсації за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вимоги за яким в подальшому уточнював, окрім того, в частині вимог судом постановлено ухвалу про закриття провадження у справі. Остаточно позивач просив:

1. визнати, що незаконний наказ №90 від 15 жовтня 2012 року про звільнення позивача з роботи з 15 грудня 2012 року порушив трудові права позивача, але виклав позицію відповідача щодо факту відсутності для позивача роботи за відповідною професією чи спеціальністю станом на 15 жовтня 2012 року;

2. визнати незаконним та скасувати наказ №101 від 13 листопада 2012 року про звільнення позивача з роботи з 16 жовтня 2012 року;

3. визнати незаконним ненадання позивачу щорічної відпустки на підставі поданої 15 жовтня 2012 року заяви та ненадання позивачу будь-якої відповіді на цю заяву про відпустку у строк до 17 жовтня 2012 року, визначений самім відповідачем;

4. поновити позивача на роботі в ТОВ «Інтегрітес» на посаді старшого піар- менеджера із зарплатою 8 тисяч гривень.

5. зобов'язати відповідача надати позивачу одразу після поновлення його на роботі за цим рішенням суду щорічну відпустку на підставі отриманої відповідачем заяви позивача від 15 жовтня 2012 року та виплатити відповідні відпускні за три дні до початку відпустки за нормами ст.80 КЗпП України;

6. стягнути на користь позивача з відповідача зарплату за час роботи з 19 липня 2010 року по 25 липня 2012 року (по день рішення Апеляційного суду м.Києва за першим позовом), виходячи із суми 8 тисяч гривень на місяць (з 19 липня 2010 року по 25 липня 2012 року минуло 24 місяці) - 24x8 =192 тисячі гривень;

7. стягнути на користь позивача з відповідача зарплату за час з 25 липня 2012 року по 15 жовтня 2012 року (по день другого звільнення за скороченням штату), виходячи із суми 8 тисяч гривень на місяць (з 25 липня 2012 року по 15 жовтня 2012 року минуло 3 місяці) - 3x8 = 24 тисячі гривень;

8. стягнути на користь позивача з відповідача зарплату за час з 16 жовтня 2012 року по день рішення суду за цим четвертим позовом, виходячи із суми 8 тисяч гривень на місяць;

9. стягнути за ст.237-1 КЗпП з ТОВ «Інтегрітес» на користь позивача відшкодування моральної шкоди, пов'язаної із трьома незаконними звільненнями, невиплатою зарплати, ненаданням відпустки та невиконанням рішення суду про поновлення на роботі, у сумі 200 тисяч гривень;

10. стягнути з відповідача компенсацію за ненадання позивачу щорічної відпустки на підставі поданої 15 жовтня 2012 року заяви та ненадання позивачу будь-якої відповіді на цю заяву про відпустку у строк до 17 жовтні 2012 року, визначений самим відповідачем;

11. стягнути на користь позивача з відповідача компенсацію за час вимушеного прогулу (через затримку видачі трудової книжки)з 27 липня 2010 року по 27 листопада 2013 року, виходячи із суми 8 тисяч гривень на місяць (з 27 липня 2010 року по 27 листопада 2013 року) - 40x8 = 320 тисяч гривень;

12. стягнути за ст.237-1 КЗпП з ТОВ «Інтегрітес» на користь позивача відшкодування моральної шкоди, пов'язаної із трьома незаконними звільненнями, невиплатою зарплати, ненаданням відпустки, невиконанням рішення суду про поновлення на роботі та невидачею трудової книжки, у сумі 300 тисяч гривень.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 06 лютого 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга прийнята до розгляду та справу призначено до розгляду. Проте, до початку розгляду справи по суті виявилося, що судом першої інстанції не надано висновків та не ухвалено рішення щодо частини позовних вимог.

Як убачається з ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 06 лютого 2014 року, постановленої за наслідками розгляду поданої позивачем заяви про збільшення позовних вимог, судом ухвалено прийняти до розгляду позовні вимоги щодо:

1. стягнення з відповідача компенсацію за ненадання позивачу щорічної відпустки на підставі поданої 15 жовтня 2012 року заяви та ненадання позивачу будь-якої відповіді на цю заяву про відпустку у строк до 17 жовтні 2012 року, визначений самим відповідачем;

2. стягнення на користь позивача з відповідача компенсацію за час вимушеного прогулу (через затримку видачі трудової книжки) з 27 липня 2010 року по 27 листопада 2013 року, виходячи із суми 8000 грн. на місяць (40 місяців) у розмірі 320000 грн.;

3. стягнення за ст.237-1 КЗпП з ТОВ «Інтегрітес» на користь позивача відшкодування моральної шкоди, пов'язаної із трьома незаконними звільненнями, невиплатою зарплати, ненаданням відпустки, невиконанням рішення суду про поновлення на роботі та невидачею трудової книжки, у сумі 300000 грн.

З описової частини рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 06 лютого 2014 року також убачається про те, що ці вимоги були прийняті до розгляду. Разом з тим, підсумовуючи, які вимоги підлягають розгляду, суд першої інстанції помилково не врахував вимоги, прийняті відповідно до ухвали від 06 лютого 2014 року, та, відповідно, не надав ним оцінки і не ухвалив щодо них рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

За змістом ч.7 ст.297 ЦПК України при надходженні справи без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги є неможливим без вирішення питання щодо ухвалення судом першої інстанції додаткового рішення стосовно наведених вище позовних вимог.

Керуючись ст.297 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегрітес» про захист порушених трудових прав, визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, стягнення компенсації за ненадану відпустку та компенсації за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди повернути Шевченківському районному суду м.Києва для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення стосовно частини позовних вимог, встановивши строк один місяць від дня надходження справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

С.В.Кулікова