АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової
В. В.

суддів
Галичанського А.Д., Перепелюк І.Б.

секретаря Собчук І.Ю.

за участю боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
комунального житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства №17 про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості за
надані житлово-комунальні послуги з
ОСОБА_2, ОСОБА_1, за апеляційною скаргою
комунального житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства №17 на ухвалу
Шевченківського районного суду
м.Чернвці від 30 квітня 2014 року,

встановила:

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 30 квітня 2014 року
відповідно до ч.6 ст.100 ЦПК України
відмовлено у прийнятті заяви К ЖРЕП №17
про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
надані житлово-комунальні послуги.

В апеляційній скарзі К ЖРЕП №17 вважає
ухвалу суду незаконною, просить її
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для розгляду по суті.
Посилається на порушення судом норм
матеріального і процесуального права
та на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи. На думку
апелянта, судом не враховано, що ОСОБА_2
є власником квартири по АДРЕСА_1, та не
враховано, що згідно адресної довідки
судом встановлено зареєстроване у
встановленому законом порядку місце
проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2, а
тому відсутні підстави для відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

Боржник ОСОБА_3 в судовому засіданні
апеляційної інстанції апеляційну
скаргу не визнала, та пояснила, що саме
вона проживає в квартирі АДРЕСА_1, а
тому у її матері відсутній обов'язок по
оплаті житлово-комунальних послуг, та
зазначила, що частину заборгованості
уже сплатила.

№22ц-918/2014 рік
Головуючий у 1 інстанції Волошин С.О.

Категорія 19/24
Доповідач Чупікова В.В.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню в частині
з наступних мотивів.

Згідно з п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий
наказ може бути видано, у разі якщо
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг.

Постановляючи ухвалу про відмову у
прийнятті заяви в частині КЖРЕП №17 про
видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за спожиті
послуги, суд першої інстанції виходив з
того, що боржник ОСОБА_2 не
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, а
зареєстрована за іншою адресою яку
зазначав стягувач в заяві про видачу
судового наказу, а саме: АДРЕСА_2, а тому
на підставі ч.6 ст.100 ЦПК України у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу слід відмовити.

Проте, з такими висновками суду
погодитись не можна, оскільки вони
зроблені із порушенням норм
процесуального права.

По справі встановлено, що КЖРЕП
№17звернувся до суду з заявою про
видачу судового наказу про стягнення
витрат по утриманню будинку та
прибудинкової території з власника
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та
повнолітнього члена її сім'ї ОСОБА_1
(а.с.3,5,9).

Відповідно до ч.3 ст.156 ЖК України та п.4
Правил користування приміщеннями
житлових будинків і прибудинковими
територіями, затвердженими постановою
КМУ від 8 жовтня 1992 року №572 власник
житла за рахунок власних коштів
оплачують всі витрати, пов'язані з
утриманням житлового будинку і
закріпленої прибудинкової території
незалежно від проживання в квартирі, а
повнолітні члени його сім'ї зобов'язані
брати участь у цих витратах.

Так, п.4 ч.6 ст.100 ЦПК України визначено,
що у разі якщо отримана судом
інформація не дає можливості
встановити зареєстроване у
встановленому законом порядку місце
проживання (перебування) фізичної
особи боржника, суд відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

Із матеріалів справи вбачається, що
згідно адресної довідки від 29 квітня 2014
року встановлене зареєстроване місце
проживання (перебування) ОСОБА_2 А тому
у суду першої інстанції не було підстав
для винесення ухвали про відмову у
прийнятті заяви КЖРЕП №17 про видачу
судового наказу відносно ОСОБА_2
відповідно п.4 ч.6 ст.100 ЦПК України.

Постановлена судом ухвала підлягає
скасуванню в частині з направленням
справи на новий розгляд для вирішення
питання щодо прийняття заяви
комунального житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства №17 про видачу судового
наказу відносно ОСОБА_2

Розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.312 ЦПК
України скасовує ухвалу суду і передає
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції, якщо останній порушив
порядок, встановлений для його
вирішення.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу комунального
житлового ремонтно-експлуатаційного
підприємства №17 задовольнити
частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м.Чернвці від 30 квітня 2014 року
скасувати частині відмови КЖРЕП №17 в
прийнятті заяви про видачу судового
наказу відносно ОСОБА_2.

Справу направити до Шевченківського
районного суду м.Чернівці на новий
розгляд для вирішення питання щодо
прийняття заяви комунального
житлового ремонтно-експлуатаційного
підприємства №17 про видачу судового
наказу відносно ОСОБА_2.

В решті ухвалу Шевченківського
районного суду м.Чернвці від 30 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: