У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковальчук Н.М.

суддів: Григоренка М.П., Максимчук
З.М.

секретар судового засідання
Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на заочне рішення Зарічненського
районного суду від 05 березня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним, визнання
добросовісним набувачем,

в с т а н
о в и л а :

Заочним рішенням Зарічненського
районного суду від 05 березня 2014 року в
задоволенні даного позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним та
необґрунтованим, ОСОБА_1 оскаржив його
в апеляційному порядку. В поданій
апеляційній скарзі зазначає, що
рішення суду суперечить вимогам ст.220
ЦК України, яка передбачає можливість
визнання дійсним договору
купівлі-продажу в судовому поорядку.
Суд в своєму рішенні вказав, що договір
між сторонами укладений усно і
позивач передав відповідчу 2900 доларів
США, а відповідач передав транспортний
засіб. Разом з тим, суд, в порушення
ст.212 ЦПК України, залишив поза увагою
дані докази, які нічим не спростовано.
Також поза увагою суду залишились
показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 З
цих підстав просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників процесу, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що покликання
ОСОБА_1 на правомірність набуття у
власність транспортного засобу та
визнання його добросовісним набувачем
спірного автомобіля не ґрунтуються на
вимогах закону.

З такими висновком місцевого суду
погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Судом встановлено: право
власності на автомобіль марки
«Фольксваген Джетта»,1989 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу від 19 травня 2004
року НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_3
згідно договору купівлі-продажу від
31.12.2002 року.

Відповідно до
довіреності від 11 жовтня 2009 року
ОСОБА_6, діючи від імені ОСОБА_3,
уповноважив ОСОБА_2 розпоряджатись
автомобілем марки «Фольксваген
Джетта»,1989 року випуску, р.н. НОМЕР_1 на
строк до 03 жовтня 2012 року.

З вказаних доказів слідує, що
ОСОБА_2 на день передачі автомобіля
позивачу не мав повноважень ним
розпоряджатися, зокрема відчужувати
його.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві ), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК
України правочини фізичних осіб між
собою на суму, що перевищує у двадцять і
більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян належить вчиняти у письмовій
формі.

Згідно до п. 2, 4, 7, 8 «Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 07.09.1998 року № 1388, передбачено
порядок набуття права власності на
транспортний засіб з обов`язковою
реєстрацією власником придбаного
транспортного засобу на підставі
документів, що підтверджують право
власності. Юридичні та фізичні особи
або їх представники зобов`язані
зареєструвати їх протягом 10 діб після
придбання або митного оформлення, чи
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Реєстрація транспортних
засобів здійснюється на підставі заяви
власника і документів, що посвідчують
його особу, відповідність конструкції
транспортного засобу встановленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів та правомірність придбання
транспортного засобу.

Документами, що
підтверджують правомірність придбання
транспортних засобів є
довідка-рахунок, договори та угоди,
укладені на товарних біржах; інші
засвідчені в установленому порядку
документи, що встановлюють право
власності на транспортні засоби; копія
рішення суду, довідка органу
соціального захисту населення або
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування; акт
приймання-передачі транспортних
засобів; вантажна митна декларація або
видане митним органом посвідчення про
реєстрацію транспортних засобів;
договір фінансового лізингу.

Для реєстрації транспортних
засобів, що перебували в експлуатації і
зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім
названих документів, додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного засобу з обліку.
Перед відчуженням такий транспортний
засіб повинен бути знятий з обліку в
підрозділі ДАІ.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги про незаконність
рішення, оскільки договір
купівлі-продажу транспортних засобів
між сторонами у відповіднолсті до
вимог законодавства не укладався,
спірний автомобіль з обліку у
відповідному підрозділі ДАІ його
власником ОСОБА_3 не знімався та право
власності на нього за позивачем у
встановленому законом порядку не
реєструвалося.

Колегія суддів апеляційного
суду погоджується з висновком суду
першої інстанціїї про відсутність
будь-яких доказів,які обгрунтовували б
правомірність набуття позивачем права
власності на автомобіль.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
безпідставність доводів апеляційної
скарги, які не спростовують висновків
суду першої інстанції, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Зарічненського
районного суду від 05 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуюча
Н.М. Ковальчук

Судді:
М.П. Григоренко

З.М. Максимчук