Справа № 129/979/14-ц Провадження №
22-ц/772/1916/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Ковчежнюк В. М.Категорія:
39Доповідач: Кучевський П. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого:
Кучевського П.В.

Суддів: Іванюка М.В.,
Камзалова В.В.

При секретарі: Руденко
О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Гайсинського районного суду
Вінницької області від 08 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із вище вказаним позовом.

Ухвалою Гайсинського районного суду
Вінницької області від 08 травня 2014
року позовну заяву повернуто
позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою
Гайсинського районного суду
Вінницької області від 08 травня 2014
року ОСОБА_2 звернулася до
Апеляційного суду Вінницької області з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Гайсинського
районного суду Вінницької області від
08 травня 2014 року та постановити нову
ухвалу, якою призначити справу до
розгляду в суді першої інстанції, при
цьому посилаючись на порушення судом
норм процесуального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Гайсинського районного суду 09
квітня 2014 року позовну заяву ОСОБА_2
залишено без руху та надано строк для
виконання вимог ухвали протягом 5 днів
з моменту її отримання.

Відповідно до ч. 1 статті 121 ЦПК
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Суд першої інстанції залишаючи позовну
заяву ОСОБА_4 без руху мотивував своє
рішення тим, що позивачем до позовної
заяви не долучено належним чином
засвідчених копій доказів, при цьому
судом зазначено, що ксероксні відбитки
цих документів судом до уваги не
беруться.

Однак, суд першої інстанції не
врахував, що відповідно до п. 6 ч. 2
статті 119 ЦПК України позовна заява
повинна містити зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину, а
докази подаються в порядку
передбаченому ст. 131 ЦПК України.

У п. 7 постанови пленуму Верховного
Суду України від 12 червня 2009 року № 2
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» роз'яснено, що подання
доказів можливе на наступних стадіях
цивільного процесу, тому суд не вправі
через неподання доказів при
пред'явленні позову залишати заяву без
руху та повертати заявнику.

Таким чином, суд першої інстанції
допустився грубого порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання
відкриття провадження у справі.

Крім цього, в ухвалі від 09 квітня 2014
року про залишення позовної заяви без
руху зазначено, що позивачем не
сплачено судовий збір відповідно до
дійсної вартості відшукуваного майна
і реальної ціни позову.

Відповідно до пп. 1.1. ч. 2 статті 4
Закону України «Про судовий збір»
ставки судового збору встановлюються у
таких розмірах: за подання до суду:
позовної заяви майнового характеру - 1
відсоток ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Суд першої інстанції не врахував, що
ОСОБА_2 у позовні заяві вказала, що на
час звернення до суду неможливо
встановити дійсну вартість спадкового
майна та сплатила судовий збір у
розмірі 245 грн. що більше ніж 0,2
розміру мінімальної заробітної
плати.

При цьому, згідно із ч. 2 статті 6
Закону України «Про судовий збір» у
разі якщо судовий збір сплачується за
подання позовної заяви до суду в
розмірі, визначеному з урахуванням
ціни позову, а встановлена при цьому
позивачем ціна позову не відповідає
дійсній вартості спірного майна або
якщо на день подання позову неможливо
встановити точну його ціну, розмір
судового збору попередньо визначає суд
з подальшою сплатою недоплаченої суми
або з поверненням суми переплати
судового збору відповідно до ціни
позову, встановленої судом у процесі
розгляду справи.

Крім цього, суд першої інстанції
залишаючи без руху позовну заяву
ОСОБА_2 надав строк на усунення
недоліків протягом 5 днів з дня
отримання ухвали але не пізніше 7
травня 2014 року.

Повертаючи позовну заяву ухвалою від 08
травня 2014 року суд першої інстанції
не переконався чи отримала позивач
копію ухвали про залишення позовної
заяви без руху та мала можливість
виконати зазначені судом недоліки.

Як вбачається з матеріалів справи,
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення разом
із конвертом повернулося до суду лише
17 травня 2014 року (а.с 30 зворот), тобто
після повернення позовної заяви.

Таким чином, станом на 08 травня 2014 року
суд першої інстанції не мав відомостей
про вручення позивачу копії ухвали про
залишення позовної заяви без руху, чим
порушив вимоги ч. 1 ст. 121 ЦПК України
про повідомлення позивача про
залишення позовної заяви без руху, а
відтак допустив порушення норм
процесуального права та помилково
повернув позовну заяву.

Європейський суд з прав людини у своїй
прецедентній практиці виходить із
того, що положення пункту 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод гарантує
кожному право подати до суду будь-який
позов, що стосується його цивільних
прав і обов'язків. Проте право на суд не
є абсолютним і воно може бути піддане
обмеженням, дозволеним за змістом, тому
що право на доступ до суду за своєю
природою потребує регулювання з боку
держави. Разом з тим, такі обмеження не
повинні впливати на доступ до суду чи
ускладнювати цей доступ таким чином і
такою мірою, щоб завдати шкоди суті
цього права, та мають переслідувати
законну мету.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції порушив вимоги ЦПК
України, Закону України «Про судовий
збір» та не дотримався прецедентної
практики Європейського суду з прав
людини, що в результаті призвело до
неправильного вирішення питання про
відкриття провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення..

За таких обставин, ухвала
Гайсинського районного суду
Вінницької області від 08 травня 2014
року підлягає скасуванню, а вирішення
питання про відкриття провадження у
справі необхідно передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В частині вимог апеляційної скарги
про призначення справи до розгляду в
суді першої інстанції, слід
відмовити, оскільки вирішення
вказаного питання не відноситься до
повноважень суду апеляційної
інстанції визначених ст. 307
Цивільного процесуального кодексу
України.

На підставі наведеного і керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Гайсинського районного суду
Вінницької області від 08 травня 2014
року скасувати.

Вирішення питання про відкриття
провадження у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

В задоволенні решти вимог
апеляційної скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: