Номер провадження: 22-ц/785/5464/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючого
судді - Сидоренко І.П., суддів -
Сєвєровой Є.С., Погорєлової С.О., при
секретарі - Колмакові В.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»
на заочне рішення Красноокнянського
районного суду Одеської області від 03
квітня 2014року по справі за позовом ПАТ
КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

встановила:

13 лютого 2014року представник ПАТ КБ
«Приватбанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
в обґрунтування якого послався на те,
що 30 вересня 2011року між Банком та
ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір, згідно якого Банк надав ОСОБА_2
кошти в сумі 4928грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 0,12 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 29 вересня 2013року.
Своїх зобов'язань ОСОБА_2 не виконав,
внаслідок чого утворилась
заборгованість станом на 27 січня 2014р. у
сумі 9938грн.16коп., яку позивач просив
стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку та
судові витрати (а.с.2-3).

Справа розглянута в заочному порядку.

Заочним рішенням суду від 03 квітня
2014року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» був
задоволений частково. Суд стягнув з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 7804грн.69коп. та судовий збір у
розмірі 192грн.45коп. В задоволені іншої
частини позовних вимог відмовлено
(а.с.38-39).

Судом першої інстанції помилково
вказано прізвище відповідача -
«ОСОБА_2», що підтверджується паспортом
на ім'я ОСОБА_2 на а.с.17.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» ставиться питання про
зміну рішення суду в частині відмови в
задоволені позовних вимог щодо
стягнення пені в розмірі 2133грн.46коп. і
ухвалення в цій частині нового рішення
про задоволення позовних вимог, в іншій
частині рішення суду апелянт просить
залишити без змін та стягнути з
відповідача на користь Банку судові
витрати. При цьому апелянт посилається
на те, що судом першої інстанції
порушені норм матеріального та
процесуального права (а.с.43-46).

Справа розглянута у відсутності
представника Банку, який належним
чином сповіщений про слухання справи і
у відсутності відповідача ОСОБА_2, який
сповіщений про слухання справи за
останнім відомим місцем проживання.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, вивчивши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позов та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором,
виходив із того, що у даному випадку за
наявності передбачених умовами
кредитного договору штрафів і пені, як
окремих видів штрафних санкцій, має
місце подвійна цивільно-правова
відповідальність одного і того ж виду
за одне й те саме порушення договірного
зобов'язання, тобто одночасне
стягнення штрафу та пені є
недопустимим, оскільки суперечить
вимогам ч. 3 ст. 509 ЦК України та ст.
61 Конституції України.

Виходячи з наведеного суд першої
інстанції прийшов до висновку про
необхідність відмовити у
стягненні пені в сумі 2133грн.46коп. та
стягнення з відповідача за неналежне
виконання умов кредитного договору
заборгованості у загальному розмірі
7804грн.69коп., яка складається з:

- заборгованості по тілу кредиту у
сумі 4928грн.;

- заборгованості за процентами за
користування кредитом у сумі
5грн.31коп.,

- заборгованість по комісії за
користування кредитом у сумі
1921грн.95коп.,

- заборгованості по штрафам у
розмірі 949грн.44коп.

Проте повністю погодитись з таким
висновком суду неможна з наступних
підстав.

Судом встановлено, що за кредитним
договором, укладеним 30 вересня 2011року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2,
останній отримав кредит на суму 4928грн.
зі сплатою 0,01% на місяць, що складає 0,12 %
річних (суд першої інстанції помилково
зазначив в рішенні суду відсотки в
розмірі - 12,0% річних), на суму залишку
заборгованості до 29 вересня 2013року.
Свої зобов'язання за кредитним
договором у повному обсязі ОСОБА_2 не
виконав, допустив заборгованість.

Статтею 627 ЦК України передбачено,
що відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК
України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов оговору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

З урахуванням цієї норми права, а також
положень ст. 611 ЦК України сплата
неустойки є єдиним видом
відповідальності за порушення
зобов'язання незалежно від виду
неустойки (штрафу або пені).

Згідно зі ст. 61 Конституції України
ніхто не може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.

Застосувавши зазначені положення
закону, суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що відповідно до
Заяви позичальника та Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам у
випадку порушення позичальником
зобов'язань, передбачених Заявою та
п.2.4.5.1 даних Умов, щодо сплати винагород
та процентів, позичальник сплачує
Банку пеню у розмірі 0,15 % від суми
простроченого платежу, але не менше 1
грн. за кожен день прострочення. Також,
відповідно до п. 2.4.5.5. Умов при
порушенні позичальником будь-якого
грошового зобов'язання за договором
понад 90 календарних днів, банк має
право нарахувати, а позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф у
розмірі 500грн. + 5% від суми
заборгованості (а.с.7-16).

Відмовляючи у стягненні пені, суд
першої інстанції також не звернув
уваги на наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це
покладення на правопорушника
основаних на законі невигідних
правових наслідків, які полягають у
позбавленні його певних прав або в
заміні невиконання обов'язку новим, або
у приєднанні до невиконаного обов'язку
нового додаткового.

Покладення на боржника нових
додаткових обов'язків як заходу
цивільно-правової відповідальності
має місце, зокрема, у випадку стягнення
неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання
(ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК
України).

За положеннями ст. 61 Конституції
України ніхто не може бути двічі
притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Аналіз правових норм, зокрема, ст. ст. 536,
549 ЦК України дає підстави для висновку
про те, що проценти та неустойка є
різними правовими інститутами,
обмеження можливості одночасного
застосування яких законом не
встановлена.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України №
6-116цс13 від 6 листопада 2013р. у справі за
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором, яка, відповідно
до положень ст. 360-7 ЦПК України, є
обов'язковою для всіх судів України.

Згідно зі ст. 611 ЦК України до складу
неустойки, яка підлягає стягненню у
разі порушення зобов'язання за
договором, входить як штраф, так і пеня.
При цьому штраф і пеня визначені за
різні порушення умов договору.

Умовами договору передбачено
застосування неустойки як виду
цивільно-правової відповідальності за
порушення позичальником строків
погашення кредиту і процентів за
користування ним.

Так, згідно з умовами кредитного
договору (у вигляді заяви позичальника
за №ODXRF523030238) сторонами передбачено, що
у випадку порушення відповідачем
зобов'язання за договором, останній
несе відповідальність у вигляді штрафу
та пені (а.с.6).

У порушення вимог ст. ст. 212 - 214 ЦПК
України суд першої інстанції на
зазначені умови договору та положення
ст. 549 ЦК України уваги не звернув,
зокрема, що штраф та пеня відповідно до
умов кредитного договору настають при
різних обставинах порушення
зобов'язання зі сторони боржника, а,
відтак, є різними видами
відповідальності за порушення
зобов'язань боржником; доводів сторін
належним чином не перевірив.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла до висновку про те, що з
вдповідача на користь позивача
необхідно сягнути пеню у сумі
2133грн.46коп. (процентна складова).
Висновки суду в цій частині вимог
позивача є необґрунтованими.

З огляду на зазначене колегія суду
вважає, що рішення суду першої
інстанції на підставі ч . 4 ст. 309 ЦПК
України підлягає зміні з ухваленням в
цій частині нового рішення про
задоволення позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» пені в розмірі 2133грн.46коп.

Згідно вимог ст.ст.79,88 ЦПК України, у
відповідності до ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
судовий збір за подачу позову в сумі
243грн.60коп. та судовий збір за подачу
апеляційної скарги в сумі 121 грн.80коп,
які сплачені позивачем та
підтверджено відповідними квитанціями
(а.с.1,48).

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1п.3 , 314, 316,317,319
ЦПК України, колегія суддів ,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» -
задовольнити.

Заочне рішення Красноокнянського
районного суду Одеської області від 03
квітня 2014року в частині відмови у
задоволені позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
пені та судового збору - змінити.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» пені та судового збору -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» :

- пеню у розмірі 2133грн.46коп.;

- судовий збір за подачу позову в
сумі 243грн.60 коп.;

- судовий збір за подачу
апеляційної скарги в сумі 121грн.80коп.

В іншій частині заочне рішення
Красноокнянського районного суду
Одеської області від 03 квітня 2014року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно
з моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області

І.П.Сидоренко

Є.С.Сєвєрова

С.О.Погорєлова