АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 753/3258/14
інстанції -Колесник О.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/7677/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю позивача
ОСОБА_2,

представника
позивача ОСОБА_3,

відповідача
ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3, який на підставі угоди
про надання правової допомоги діє в
інтересах ОСОБА_4, на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
22 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи Дарницька
районна у м. Києві державна
адміністрація, Відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про поділ
майна, що є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, встановлення
порядку користування жилим
приміщенням.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 22 квітня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про поділ майна, що є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, та
встановлення порядку користування
жилим приміщенням відмовлено.

Судом першої інстанції
встановлено, що з 21.07.2000 по 25.07.2013
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, мають неповнолітню доньку -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також встановлено, що під час
перебування у шлюбі 18.03.2010 подружжям
придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
яка відповідно до свідоцтва про право
власності зареєстрована за ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 в рівних частинах.

Виходячи з того, що кожній стороні
належить на праві власності по 1/2
частині від усієї спірної квартири, суд
першої інстанції вважав відсутніми
підстави для задоволення позовних
вимог про поділ квартири. Виходячи з
того, що загальна жила площа спірної
квартири складає 31,52 м2 і кожному із
співвласників належить по 15,76 м2 (31,52 м2 :
2) жилої площі, а також що жилих кімнат з
такою площею у квартирі немає, а
виділення у користування ОСОБА_2
кімнати площею 17,33 мІ, що більше від 15,76
м2, порушить права ОСОБА_2, - суд першої
інстанції відмовив у задоволенні
позовних вимог про визначення порядку
користування квартирою.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_3 просить
скасуватирішення Дарницького
районного суду м. Києва від 22.04.2014 в
частині відмови у задоволенні позову
про встановлення порядку користування
жилим приміщенням та ухвалити в цій
частині нове рішення про задоволення
цих позовних вимог. Посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
позивач та її представник підтримали
апеляційну скаргу з наведених у ній
доводів та просили її задовольнити.
Відповідач проти доводів апеляційної
скарги заперечував та просив залишити
рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення -
скасуванню в частині відмови у
задоволенні позову про визначення
порядку користування жилим
приміщенням з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є поділ
майна подружжя та встановлення порядку
користування спільним майном.

В частині відмови у задоволенні позову
про поділ майна подружжя рішення суду
не оскаржується.

Правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується наявними
у матеріалах справи доказами, що ОСОБА_2
та ОСОБА_4 належить кожному по Ѕ частині
квартири АДРЕСА_1, а тому кожному із
співвласників спірної квартири
належить право користування жилою
площею у цій квартирі в розмірі 15,76 мІ.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог ОСОБА_4 про виділення їй у
користування ізольованої кімнати
жилою площею 17,33 мІ, а відповідачу - 14,19
мІ, суд першої інстанції виходив з того,
що такий порядок буде порушувати право
власності ОСОБА_2 Проте, такий висновок
суду не відповідає встановленим судом
обставинам та вимогам закону з огляду
на таке.

Встановлено і не заперечується
сторонами, що між співвласниками
спірної квартири фактично склався
порядок користування нею, відповідно
до якого ОСОБА_2 користується
ізольованою кімнатою жилою площею 17,33
мІ, а ОСОБА_4 - ізольованою кімнатою
жилою площею 14,19 мІ, а іншими
приміщеннями у квартирі сторони
користуються спільно.

З огляду на таке та виходячи з положень
ст. 358 ЦК України невідповідність жилої
площі, яка в натурі може бути виділена в
користування кожного із співвласників,
їхнім частинам у спільній власності не
є підставою для відмови у визначенні
порядку користування спільною
власністю, адже у разі неможливості
цього один із співвласників має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації. Проте, таких вимог в
рамках даної справи не заявлено, а тому
суд позбавлений можливості вирішувати
питання відповідної матеріальної
компенсації у зв'язку з неможливістю
виділення в користування кожної зі
сторін жилої площі, що відповідало б їх
часткам у спільній власності.

У зв'язку з наведеним та відповідно до
положень ст. 309 ЦПК України рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
22 квітня 2014 року в частині відмови у
задоволенні позову про визначення
порядку користування жилим
приміщенням підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині нового
рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 305, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який на
підставі угоди про надання правової
допомоги діє в інтересах ОСОБА_4
задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 22 квітня 2014 року в частині
відмови у задоволенні позову про
визначення порядку користування жилим
приміщенням скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення наступного
змісту.

Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши в
користування ОСОБА_4 ізольовану жилу
кімнату площею 17,33 мІ з лоджією, а в
користування ОСОБА_2 - ізольовану жилу
кімнату площею 14,19 мІ, залишивши в
загальному користуванні сторін кухню,
хол, ванну кімнату, туалет, коридор,
лоджію, комору.

В іншій частині рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 22 квітня 2014
року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з моменту його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна