АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/6980/2014
Головуючий 1 інстанції - Волошин В.О.
Доповідач - Борисова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до товариства
з обмеженою відповідальністю «Хенкель
Україна», третя особа: громадська
організація «Захист прав споживачів,
що введені в оману» про визнання
введення в оману та порушення прав
споживача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати,
що своїми діями з реалізації товару із
зазначенням слів: «Збирай валізу,
отримуй подарунки», після закінчення
терміну проведення акції, товариство з
обмеженою відповідальністю «Хенкель
Україна» ввело в оману та порушило його
права як споживача.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
внаслідок порушення відповідачем
вимог ч.1 ст. 15-1 Закону України «Про
захист від недобросовісної
конкуренції» шляхом поширення
неточних відомостей та замовчування
окремих фактів щодо строку проведення
акції, він був введений в оману
відповідачем, у зв'язку з чим вимушений
був звернутись до суду за захистом
свого порушеного права.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 березня 2014 року - в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати його та
ухвалити нове про задоволення позову в
повному обсязі, посилаючись на те, що
висновки не відповідають обставинам
справи та наявним в матеріалах справи
доказам.

Зазначав, що про термін дії акції можна
дізнатися лише після придбання
вказаного акційного товару, оскільки
на лицьовій стороні акційного стікеру,
замовник акції не вказав вкрай важливу
інформацію для споживача, а умови можна
дізнатися відірвавши верхню частину
стікера, що автоматично псує товарний
вигляд упаковки і унеможливлює
повернення його до магазину.

Крім того, відповідач при проведенні
рекламної акції «Збирай валізу,
отримуй подарунки» порушив його права
як споживача, вплинув на свободу вибору
та поведінку стосовно придбання
продукції саме у нього, вказавши на
етикетці написи, які запрошують
прийняти участь акції та отримати
гарантовані подарунки з замовчуванням
умов їх отримання, чим ввів його в
оману.

Представник відповідача проти
задоволення скарги заперечував, просив
рішення суду в справі залишити без
змін.

Позивач до суду не з'явився, належним
чином повідомлений про місце і час
судового засідання, просив справу
розглядати за його відсутності.
Колегія суддів вважає за можливе
розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивач не довів
придбання товару заради участі в акції,
неможливості отримати необхідні
відомості про умови проведення акції з
інформаційних матеріалів у магазині та
від продавців магазину, а також не
довів факт придбання 01 липня 2013року
акційного товару - шампуню «Shauma».

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ч.1 ст.15-1 Закону України
«Про захист від недобросовісної
конкуренції» поширенням інформації,
що вводить в оману, є повідомлення
суб'єктом господарювання,
безпосередньо або через іншу особу,
одній, кільком особам або
невизначеному колу осіб, у тому числі в
рекламі, неповних, неточних,
неправдивих відомостей, зокрема
внаслідок обраного способу їх
викладення, замовчування окремих
фактів чи нечіткості формулювань, що
вплинули або можуть вплинути на наміри
цих осіб щодо придбання (замовлення) чи
реалізації (продажу, поставки,
виконання, надання) товарів, робіт,
послуг цього суб'єкта господарювання.

Вказана норма міститься у Главі 3
Закону України «Створення перешкод
суб'єктам господарювання у процесі
конкуренції та досягнення
неправомірних переваг у конкуренції».
При цьому, згідно ч. 3 ст.1 Закону
терміни, які вживаються для цілей цього
Закону, визначені Законом України «Про
захист економічної конкуренції».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
економічна конкуренція (конкуренція) -
це змагання між суб'єктами
господарювання з метою здобуття
завдяки власним досягненням переваг
над іншими суб'єктами господарювання,
внаслідок чого споживачі, суб'єкти
господарювання мають можливість
вибирати між килькома продавцями,
покупцями, а окремий суб'єкт
господарювання не може визначати умови
обороту товарів на ринку.

Таким чином, виходячи з того, що позивач
не є суб'єктом господарювання, тому він
не може бути і суб'єктом конкуренції і
положення ч.1 ст.15 Закону України «Про
захист від недобросовісної
конкуренції» не можуть регулювати
спірні правовідносини.

Згідно з ч.3 ст.8 Закону України «Про
рекламу» реклама про проведення
конкурсів, лотерей, розіграшів призів,
заходів рекламного характеру, повинна
містити інформацію про строки та місце
проведення цих заходів та вказувати
інформаційне джерело, з якого можна
дізнатися про умови та місце
проведення цих заходів. З матеріалів
справи вбачається, що ця визначена
законом інформація була надана
відповідачем при проведенні акції у
повному обсязі. При цьому,
законодавством не встановлено жодних
інших вимог до інформування споживачів
про проведення акцій та способу
розміщення інформації.

Судом встановлено, що позивач не навів
доказів подання відповідачем
інформації у нечіткий, незрозумілій чи
двозначний спосіб. Доводи позивача про
неможливість відкриття акційного
стікеру без пошкодження
спростовуються фотографіями
відкритого стікеру, доданими до
позовної заяви.

Доводи апелянта про те, що його права,
як споживача були порушені, що
відповідач вплинув на його свободу
вибору та його поведінку шляхом
зазначення на етикетці написів, які
запрошують прийняти участь в акції та
отримати гарантовані подарунки з
замовчуванням умов їх отримання, чим
ввів його в оману, колегія суддів
відхиляє, оскільки судом не
встановлено, що відповідачем були
вчинені дії, які б свідчили про
поширення інформації, що ввела чи могла
ввести в оману споживача.

Крім того, позивач в апеляційній скарзі
посилається на ч.7 ст.15 Закону України
«Про захист прав споживачів», в якій
зазначено, що у разі, коли надання
недоступної, недостовірної, неповної
або несвоєчасної інформації про
продукцію та про виробника (виконавця,
продавця) спричинило придбання
продукції, яка не має потрібних
споживачеві властивостей, споживач має
право розірвати договір і вимагати
відшкодування завданих йому збитків.

При цьому, позивач не засвідчує
відсутність у акційній продукції
потрібних споживачеві властивостей і
не вимагає ні розірвання договору, ні
відшкодування завданих збитків.

Апелянт в скарзі не навів жодного
доказу про наявність конкретних
законних підстав для визнання дій
відповідача такими, що мають ознаки
агресивної підприємницької практики, а
тому його твердження про те, що
діяльність відповідача є агресивною
підприємницькою практикою та будь-яким
чином обмежує свободу вибору позивача
є безпідставними.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть прийнятого рішення не впливають.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа №22-ц/796/6980/2014
Головуючий 1 інстанції - Волошин В.О.

м. Київ
Доповідач - Борисова
О.В.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до товариства
з обмеженою відповідальністю «Хенкель
Україна», третя особа: громадська
організація «Захист прав споживачів,
що введені в оману» про визнання
введення в оману та порушення прав
споживача, -

Керуючись ст.ст. 218, 317 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: