Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №278/1735/14-ц
Головуючий у 1-й інст. Грубіян
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І.,
Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання
Капустинської Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на
рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 22 травня 2014
року, -

в с т а н о в
и л а :

У квітні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернувся до суду з даним позовом.

Зазначав, що 06 липня 2006 року між ним та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ б/н, відповідно до якого відповідач
отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою 48 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконував.
У зв'язку з чим станом на 16.03.2014 року
утворилась заборгованість на суму 22 231
грн. 71 коп., з яких: заборгованість за
кредитом - 3 495,57 грн.; заборгованість по
відсотках за користування кредитом - 17
201,30 грн.; штраф (фіксована частина) - 500
грн. та штраф (процентна складова) - 1
034,84 грн.

За наведених обставин ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» просив стягнути із ОСОБА_1
на свою користь заборгованість за
кредитним договором у розмірі 22 231 грн.
71 коп. та понесені судові витрати.

Рішенням Житомирського районного суду
м. Житомира від 22 травня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк», посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що вирішуючи спір суд
не врахував Умов та правил надання
банківських послуг згідно до яких
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання і автоматично
лонгується на такий же термін, якщо
протягом цього терміну жодна зі сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору. Ні відповідач
ні Банк про припинення дії Договору не
зверталися. А тому договір продовжено
до 06.07.2015 року.

Тому вважає, що підстав для відмови у
задоволенні позову за пропуском строку
позовної давності у суду не було.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила; за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання (частини
перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що 06 липня 2006 року
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було
укладено договір шляхом написання
заяви, яка разом з Умовами та правилами
надання банківських послуг, тарифами
складає між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та
ОСОБА_1 договір про надання банківських
послуг.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг, а
також Правилами користування
платіжною карткою складає між ним та
Банком договір.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 4 000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 48% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом із
кінцевими терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг кредитний
договір діє протягом 12 місяців з
моменту його підписання. Підпунктом 3.1.1
пункту 3 частини 11 Умов та правил строк
дії картки вказаний на картці (місяць
та рік). Картка дійсна до останнього
календарного дня зазначеного місяця.

Також, із Правил користування
платіжною карткою випливає, що договір
є чинним у межах строку дії картки.

Таким чином, відповідно до Правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст.257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст.261 ЦК), а не
закінченням строку дії договору.

Як зазначено у наданій Банком копії
заяви, а саме у розділі 6 „Банківські
послуги" ( які заповнюються Банком) -
строк дії картки 2008 рік (а.с.9 на звор.).

Тобто, останнім днем і місяцем строку
дії картки на ім'я ОСОБА_1 є 31.12.2008 року.

Інших доказів, які б свідчили про інший
строк дії картки позивачем суду не
надано, такі докази в матеріалах справи
відсутні.

Як установлено судом та підтверджено
матеріалами справи, відповідач не
виконав взятих на себе зобов'язань щодо
погашення боргу в повному обсязі до 31
грудня 2008 року, проте ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з
позовом про захист свого порушеного
права лише 14 квітня 2014 року, тобто з
пропуском установленого статтею 257 ЦК
України трирічного строку позовної
давності.

Відтак судом першої інстанції
правильно вирішено питання про
застосування статей 256, 257, частин
першої та п'ятої статті 261 ЦК України
щодо строку позовної давності та
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги є
безпідставними, оскільки не
ґрунтуються наявними у справі доказами
та нормами закону, що регулюють спірні
правовідносини.

З врахуванням наведеного колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
норм матеріального права і порушення
норм процесуального права, які
передбачені нормами ЦПК України як
підстави для скасування чи зміни
рішень.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і підстави
для його зміни або скасування та
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів апеляційного
суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 22 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді