Справа
№ 230/2806/14-ц
№
провадження: 2/230/1082/2014
Е Н Е М У К Р А Ї Н И
вступна та резолютивна частина)
12 червня 2014 року Єнакіївський міський
суд Донецької області у складі:
головуючої судді Ференчук О.В.
при секретарі Радько Н.Л.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Єнакієве
цивільну справу за позовом ОСОБА_9 до
Публічного акціонерного товариства
"Перший Український Міжнародний Банк"
про визнання кредитного і іпотечного
договорів недійсними,
Зважаючи на обмеженість в часі для
викладення повного рішення, суд вважає
за необхідне проголосити його вступну
та резолютивну частину.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 57, 88, 209, 213, 214, 215
ЦПК України, ст. ст. 16, 203, 215 ЦК України,
Законом України «Про іпотеку» суд
Позовні вимоги ОСОБА_9 до Публічного
акціонерного товариства "Перший
Український Міжнародний Банк" про
визнання кредитного і іпотечного
договорів недійсними - задовольнити.
Визнати кредитний договір № Н-918-07-
від 09 жовтня 2007 року, укладений між
ОСОБА_9 та Закритим акціонерним
товариством "Донгорбанк", недійсним.
Визнати іпотечний договір № Н-918-07
від 9 жовтня 2007 року, укладений між
ОСОБА_9 та Закритим акціонерним
товариством "Донгорбанк", посвідчений
приватним нотаріусом Єнакіївського
міського нотаріального округу ОСОБА_10 9
жовтня 2007 року, зареєстрований в
реєстрі № 2514 та внесений до Державного
реєстру іпотек з накладенням заборони
на відчуження предмету іпотеки
Заборону відчуження № 5800596
зазначеної в іпотечному договорі
нежитлової будівлі, магазину
закусочної за адресою: АДРЕСА_3 зняти.
Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Перший Український
Міжнародний Банк" на користь ОСОБА_9
понесені судові витрати в розмірі 243
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
шляхом подання апеляційної скарги до
Єнакіївського міського суду протягом 10
( десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя
О.В. Ференчук

ОСОБА_9 звернулася до суду з зустрічним
позовом до ПАТ « Укрсоцбанк», які також
неодноразово уточнювала та в
остаточній редакції позову просить
визнати недійсним іпотечний договір №
1від 24 червня 2008 року, укладений між нею
та ПАТ «Укрсоцбанк», зняти заборону
відчуження № 56 зазначеного в
іпотечному договорі АДРЕСА_1 та
виключити іпотечний договір з
Державного реєстру іпотек. ( т. 2 а.с. ).

Третя особа з самостійними вимогами
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ПАТ «Укрсоцбанк»про визнання
іпотечного договору № 1 від 24 червня 2008
року між ОСОБА_9 та Акціонерно -
комерційним банком соціального
розвитку «Укрсоцбанк»(Публічним
акціонерним товариством «Укрсоцбанк»)
недійсним, а також просить зняти
заборону відчуження № 56 зазначеного в
іпотечному договорі АДРЕСА_1 та
виключити іпотечний договір з
Державного реєстру іпотек ( т. 2 а.с. ).

У судовому засіданні представник ПАТ
«Укрсоцбанк»позов підтримав,
зустрічні позовні вимоги не визнав та
зазначив, що 24 червня 2008 року між
приватною виробничо-комерційною
фірмою «Stella»укладений договір
відновлювальної кредитної лінії №
28/95с-8 від 24 червня 2008 року на підставі п.
1.1 якого, банк зобов»язаний надати
приватній виробничо-комерційній фірмі
«Stella»у тимчасове користування на
умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти у
сумі 1840000 грн. з кінцевим терміном
погашення заборгованості 23 січня 2009
року. 24 червня 2008 року з метою
забезпечення виконання зобов»язань із
сторони ПВКФ «Stella»згідно з п. 1.3.
договору кредиту були укладені: між
АКБСР «Укрсоцбанк»та ОСОБА_9, яка
виступила майновим поручителем,
іпотечний договір № 1, згідно умов,
якого вона, як іпотекодавець передала
іпотекодержателю, яким є АКБСР
«Укрсоцбанк», житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1. Між АКБСР
«Укрсоцбанк»та ОСОБА_5 було укладено
договір застави товарів в обороті, а
саме: цукор-пісок у кількості 980т.
загальною заставною вартістю 2675400, 00
грн. Загальна заборгованість ПВКФ
«Stella»станом на 21.02.2011р. становить 2884511, 60
грн., де 1490000 грн. по сумі кредиту, 640712, 47
грн. проценти, 378678, 06 грн., 375121, 06 грн.
інфляційні збитки. Відповідно до умов
договору відновлювальної кредитної
лінії, у випадку неповернення
позичальником кредиту у строки
зазначені договором, позивач має право
звернути стягнення на засоби
забезпечення виконання зобов»язань за
цим договором, а саме на предмет
іпотеки та на заставлені товари у
обігу, при цьому, вважають, що банк має
право звернення на всі речі або на будь
яку з речей ( прав) на їх вибір., а тому
просить звернути стягнення на предмет
іпотеки житловий АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_9, встановити спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів з
початковою ціною продажу 350000грн.
згідно висновку від 12 квітня 2011 року з
метою погашення її заборгованості
перед ПАТ «Укрсоцбанк»у розмірі
Відповідач ОСОБА_9 позовні вимоги ПАТ
«Укрсоцбанк»не визнала, заявила
зустрічний позов про визнання
іпотечного договору недійсним і
пояснила суду, що зазначений іпотечний
договір порушує її право власності на
земельну ділянку, договір укладений у
порушення вимог ст.. ст.. 6, 15, 18 Закону
України «Про іпотеку»та Земельного
кодексу України. Також зазначила, що
договір іпотеки є недійсним також з
тієї підстави, що АДРЕСА_1 є спільної
власністю подружжя, що підтверджується
рішенням Єнакіївського міського суду,
а своєї згоди на передачу будинку в
іпотеку її чоловік не надавав. Крім
того, ОСОБА_9 надала висновок
незалежної експертної оцінки майна,
згідно якої вартість АДРЕСА_1 складає
255000 грн. ( без ПДВ).

Представник третьої особи ОСОБА_2 у
судовому засіданні підтримав
зустрічний позов, пояснив, що АДРЕСА_1 є
об»єктом спільної сумісної власності з
2003 року, що підтверджується рішенням
Єнакіївського міського суду Донецької
області від 11 лютого 2011 року ( набрало
законної сили 22 лютого 2011 року). У
відповідності до ст.. 18 Закону України
«Про іпотеку»іпотечний договір
укладається одним або декількома
іпотекодавцями у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню, а
Сімейний кодекс України потребує
письмової, нотаріально посвідченої
згоди одного з подружжя, щодо укладенні
одним з подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення,
а оскільки ОСОБА_2 такої згоди не
надавав, іпотечний договір є таким, що
укладений з порушенням норм закону та
підлягає визнанню його недійсним, як
вчинений ОСОБА_9 без необхідних
повноважень.

Третя особа ОСОБА_6 у судовому
засіданні заперечувала проти позовних
вимог ПАТ «Укрсоцбанк».

Третя особа представник ПВКФ
«Stella»надали заяву про розгляд справи
без їх участі.

Суд, вислухавши сторони, представника
третьої особи, третю особу, вивчивши
матеріали справи встановив наступні
фактичні обставини та відповідні їм
правовідносини.

-24 червня 2008 року між АКБСР
«Укрсоцбанк»та ПВКФ «Stella»укладений
договір відновлювальної кредитної
лінії ( в режимі мультивалютності) №
28/95с-8 від 24 червня 2008 року, згідно якого
банк зобов»язаний надати позичальнику
ПВКФ «Stella»у тимчасове користування на
умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання, грошові кошти
в сумі 1840000 грн., кінцевим терміном
погашення 23 січня 2009 року ( а.с. 7-19 т.1)

-24 червня 2008 року з метою забезпечення
виконання зобов»язань за
вищезазначеним договором з ОСОБА_9 було
укладено іпотечний договір № 1,
посвідчений приватним нотаріусом
Єнакіївського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 24 червня 2008 року,
зареєстрований в реєстрі № 4484, згідно
якого ОСОБА_9, яка є майновим
поручителем за зобов»язанням ПВКФ
«Stella»за договором про надання
відновлювальної кредитної лінії,
передала у іпотеку ПАТ « Укрсоцбанку»(
станом на 24.06.2088р. АКБСР «Укрсоцбанк»)
будинок за адресою: АДРЕСА_1. згідно п.1.2
договору іпотеки вартість предмета
іпотеки 1000000грн. та була накладена
заборона відчуження № 56 ( а.с.22-31 т. 1);

-24 червня 2008 року також з метою
забезпечення виконання зобов»язань за
договором відновлювальної кредитної
лінії ( в режимі мультивалютності) №
28/95с-8 від 24 червня 2008 року між ПАТ «
Укрсоцбанк»( станом на 24.06.2088р. АКБСР
«Укрсоцбанк») та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_5 було укладено
договір застави товарів в обороті № 1,
згідно якого у якості забезпечення
виконання зобов»язань позичальником
ПВКФ «Stella» ПАТ «Укрсоцбанку», як
заставодержателю передано майно
товари в обороті цукор пісочний 980 тон,
заставною вартістю 2675400 грн. ( а.с. 69-76 т.
1);

-ОСОБА_9 набула прав власності на
земельну ділянку площею 0, 299 га за
адресою: АДРЕСА_1, на якій розташований
переданий в іпотеку будинок 7 грудня 2009
року , що підтверджено державним актом
серії ЯИ № 328343 на земельну ділянку з
цільовим призначенням «для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд»( а.с.83 т.1);

-відповідно до даних домової книги у
АДРЕСА_1 Донецької області
зареєстровані ОСОБА_9, її чоловік
ОСОБА_2, дочка ОСОБА_6 ( а.с. 163-164 т. 1);

-рішенням Єнакіївського міського суду
від 11 лютого 2011 року ( набрало законної
сили 22 лютого 2011 року) за ОСОБА_2 з яким
ОСОБА_9 знаходиться у зареєстрованому
шлюбі ( а.с. 11 т.2) визнано право
власності на 3/5 частини житлового
АДРЕСА_1, за ОСОБА_9 на 2/5 частин будинку
та будинок визнано об»єктом права
спільної сумісної власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_9 з 2003 року ( а.с. 12 т.2).

Приведені судом фактичні обставини
справи свідчать про наявність між
сторонами правовідносин, які
регулюються нормами Цивільного
Кодексу України, Земельного кодексу
України, Законом України «Про іпотеку»,
Законом України «Про заставу».

Ст. 1 Закону України «Про
іпотеку»встановлено, що іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим

майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця,

згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання

боржником забезпеченого іпотекою
зобов'язання одержати задоволення

своїх вимог за рахунок предмета
іпотеки переважно перед іншими

кредиторами цього боржника у порядку,
встановленому цим Законом;

Згідно ст. 5 ч.1 Закону України «Про
іпотеку» предметом іпотеки може бути
один або декілька об»єктів нерухомого
майна за таких умов: нерухоме майно
належить іпотекодавцю на праві
власності або на праві господарського
відання, якщо іпотекодавцем є державне
або комунальне підприємство, установа
або організація; нерухоме майно може
бути відчужене іпотекодавцем і на
нього може бути звернене стягнення;
нерухоме майно зареєстроване у
встановленому законом порядку, як
окремий виділений у натурі об»єкт
права власності, якщо інше не
встановлено цим законом.

Ст. 6 Закону України «Про
іпотеку»передбачено, що якщо будівля (
споруда), що передається в іпотеку,
розташована на земельній ділянці, яка
належить іпотекодавцю на праві
власності, така будівля ( споруда)
підлягає передачі в іпотеку разом з
земельною ділянкою, на якій вона
розташована. Якщо ця земельна ділянка
належить іншій особі та була передана
іпотекодавцю в оренду ( користування),
після звернення стягнення на будівлі (
споруди) їх новий власник набуває права
і обов»язки, які мав іпотекодавець за
право чином, яким встановлено умови
оренди цієї земельної ділянки (
користування нею).

Судом встановлено, що ОСОБА_9 вперше
стала власником земельної ділянки, на
якій розташований, переданий у іпотеку
житловий будинок, 7 грудня 2009 року, що
підтверджується державним актом серії
ЯИ № 328343, виданим на підставі рішення
Єнакіївської міської Ради від 21 жовтня
2009 року № 5/42-74.

Оскільки ОСОБА_9, як вбачається з
державного акту від 7.12.2009р. серії ЯИ №
328343, виданого на підставі рішення
Єнакіївської міської Ради від 21 жовтня
2009 року № 5/42-74, вперше набула права
власності на земельну ділянку площею 0,
299 га за адресою: АДРЕСА_1, на якій
розташований переданий в іпотеку
будинок відповідно до ст. ст. 118, 128 ЗК
України, на неї не може поширюватися
норма ст. 6 Закону України «Про
іпотеку»в частині, що, якщо земельна
ділянка належить іншій особі та була
передана іпотекодавцю в оренду (
користування), після звернення
стягнення на будівлі ( споруди) їх новий
власник набуває права і обов»язки, які
мав іпотекодавець за правочином, яким
встановлено умови оренди цієї
земельної ділянки ( користування нею).

Ч. 1 ст. 575 ЦК України встановлює, що
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володіння іпотекодавця
або третьої особи.

Згідно ст. 575 ч.3 ЦК України правила про
іпотеку землі та інші окремі види
застав встановлюються законом.

Ч. 4 ст. 6 Закону України «Про
іпотеку»передбачено, що, якщо будівля (
споруда), що передається в іпотеку,
розташована на земельній ділянці, яка
належить іпотекодавцю на праві
власності, така будівля ( споруда)
підлягає передачі в іпотеку разом з
земельною ділянкою, на якій вона
розташована. При укладенні іпотечного
договору № 1 від 24 червня 2008 року між
ПАТ «Укрсоцбанк»та ОСОБА_9 не
встановлювалась належність земельної
ділянки, на якій розташований АДРЕСА_1,
відсутнє будь-яке посилання щодо її
наявності, можливості чи необхідності
передачі в іпотеку у майбутньому, а
також відсутні істотні умови,
передбачені ст. ст. 132, 133 ЗК України.

Таким чином, суд вважає, що зміст
іпотечного договору № 1 від 24 червня 2008
року укладеного ПАТ «Укрсоцбанк»та
ОСОБА_9, суперечить Закону України «Про
іпотеку», ст. ст. 120, 132, 133 ЗК України, та
не спрямований на настання реальних
наслідків обумовлених іпотекою, а саме
на одержання задоволення

своїх вимог за рахунок предмета
іпотеки, оскільки для звернення
стягнення на будівлю, яка розташована
на земельній ділянці необхідним є і
прийняття в іпотеку земельної ділянки
на якій він розташований із
зазначенням істотних умов, зокрема
опис предмета іпотеки, достатній для
його ідентифікації, та ( або) його
реєстраційні дані, цільове призначення
земельної ділянки, а ПАТ «
Укрсоцбанк»укладаючи іпотечний
договір на житловий будинок не
встановив власника ( користувача або
орендаря) земельної ділянки на якій він
розташований, тобто уклав іпотечний
договір, не спрямований на реальне
настання правових наслідків,
обумовлених ним.

Що стосується доводів ПАТ
«Укрсоцбанк»про те, що ОСОБА_9
відповідно до п. 2.1.5 іпотечного
договору, була зобов»язана не пізніше
наступного дня після настання змін
надавати іпотекодержателю відомості
про будь-які зміни, що відбулися з
предметом іпотеки, а згідно п.6.1, всі
додатки , зміни та доповнення до
договору мають бути вчинені у
письмовій формі та підписані належним
чином уповноваженими представниками
сторін, суд вважає дані доводи
безпідставними, оскільки: 1 ) ПАТ
«Укрсоцбанк», укладаючи іпотечний
договір визначив, що предметом
договору є будинок, а тому саме щодо
будинку ОСОБА_9 зобов»язувалась
надавати відомості, 2) на час укладення
іпотечного договору банку було відомо,
що ОСОБА_9 не є власником земельної
ділянки на якій розташований спірний
будинок, що підтвердив у судовому
засіданні і представник позивача, а
також підтверджується довідкою від
23.06.2008 р. № 110 про те, що ОСОБА_9 на час
укладення іпотечного договору, вперше,
оформляє документи на право власності
на земельну ділянку у
Госпрозрахунковій групі по
приватизації землі м. Єнакієве ( а.с. 95
т.1). Дана обставина лише підтверджує
той факт, що ПАТ « Укрсоцбанк», будучи
повідомленим, про те що іпотекодавець
ОСОБА_9 не є власником ( орендарем або
користувачем) земельної ділянки,
визначив предметом іпотеки лише
житловий будинок, незважаючи на те, що
для звернення стягнення на будівлі, що
розташована на земельній ділянці
необхідним прийняття в іпотеку і
земельної ділянки на якій він
розташований, тобто уклав іпотечний
договір житлового будинку, який не
спрямований на реальне настання
правових наслідків, обумовлених ним.

Згідно ст.. 203 ч. 1 ЦК України зміст
правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Ч. 5 ст. 203 ЦК України встановлює, що
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Суд вважає, що зміст іпотечного
договору № 1 від 24 червня 2008 року
суперечить вимогам ст. 5 ч.1, ст. 18 ч.1 п. 3
Закону України «Про іпотеку»,
Земельному кодексу України, не
спрямований на реальне настання
наслідків , обумовлених ним, а тому в
силу ст. 215 ч.1 ЦК України має бути
визнаний недійсним із зняттям заборони
відчуження та виключення з Державного
реєстру іпотек.

Також суд не приймає доводи ПАТ
«Укрсоцбанк»стосовно того, що земельна
ділянка на якій розташовано житловий
будинок не могла бути предметом
іпотеки, оскільки ще не була у
власності іпотекодавця ОСОБА_9, а була у
її користуванні, оскільки згідно з ст.. 5
Закону України»предметом іпотеки може
бути об»єкт незавершеного будівництва,
майнові права на нього, інше нерухоме
майно, яке стане власністю
іпотекодавця після укладення
іпотечного договору, за умови, що
іпотекодавець може документально
підтвердити право на набуте ним у
власність відповідне нерухоме майно у
майбутньому і обтяження такого
нерухомого майна іпотекою підлягає
державній реєстрації у встановленому
законом порядку, незалежно від того,
хто є власником такого майна на час
укладення іпотечного договору.

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання
іпотечного договору, укладеного між
ОСОБА_9 та ПАТ «Укрсоцбанк»також
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Рішенням Єнакіївського міського суду
Донецької області від 11 лютого 2011 року (
набрало законної сили 22 лютого 2011 року)
за ОСОБА_2 з яким ОСОБА_9 знаходиться у
зареєстрованому шлюбі ( а.с. 11 т.2)
визнано право власності на 3/5 частини
житлового АДРЕСА_1, за ОСОБА_9 на 2/5
частин будинку та будинок визнано
об»єктом права спільної сумісної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_9 з 2003 року.

Ст.369 ЦК України передбачено, що
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників. У разі
вчинення одним з співвласників
правочину, щодо розпорядженню майном
вважається, що він вчинений за згодою
всіх співвласників. Згода
співвласників на вчинення правочину
щодо розпорядження спільним майном,
який підлягає нотаріальному
посвідченню та ( або) державній
реєстрації, має бути висловлена
письмово та нотаріально посвідчена.

Ст.. 578 ЦК України передбачено, що майно,
яке є у спільній власності, може бути
передано у заставу лише за згодою усіх
співвласників.

Враховуючи, що відповідно до ст.. 18
Закону України «Про іпотеку» іпотечний
договір укладається одним або
декількома іпотекодавцями та
іпотекодержателем у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню, а
згідно ст. 65 СК України для укладення
одним із подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення
і ( або) державної реєстрації, а також
договорів стосовно спільного майна,
потребується письмова згода другого з
подружжя, суд вважає, що при укладенні
іпотечного договору № 1 від 24 червня 2008
року між ПАТ «Укрсоцбанк»та ОСОБА_9,
були порушені права ОСОБА_2, як
співвласника житлового будинку.

Враховуючи, що рішенням суду, яке
набрало законної сили, що відповідно до
ст. 14 ЦПК України є обов»язковим для
всіх органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян,
встановлено, що ОСОБА_2 є співвласником
житлового будинку з 2003 року, а він не
надавав своєї згоди на укладення
іпотечного договору, яка є
обов»язковою, суд вважає, що відповідно
до ст. 203, 215 ЦК України, іпотечний
договір № 1 від 24 червня 2008 року
укладеного ПАТ «Укрсоцбанк»та ОСОБА_9 є
недійсним.

Оскільки, суд дійшов до висновку, що
іпотечний договір № 1 від 24 червня 2008
року, укладений між ОСОБА_9 та ПАТ
«Укрсоцбанк»є недійсним, позовні
вимоги ПАТ « Укрсоцбанк»про звернення
стягнення на предмет іпотеки житловий
АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_4 з
встановленням способу реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів з початковою ціною
продажу, що відповідатиме ринковій
вартості, додатково визначеній
незалежним експертом з метою погашенні
її заборгованості перед ПАТ
«Укрсоцбанк»в загальному розмірі 2884511,
60 грн., а також стягнення штрафу за
невиконання іпотечного договору та
судових витрат задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 57, 88, 209, 213, 214, 215
ЦПК України, ст. ст. 16, 203, 215, 575, ЦК
України, Законом України «Про іпотеку»,
Законом України «Про заставу», суд,-

В И Р І Ш И В

позови ОСОБА_9 та ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
«Укрсоцбанк»про визнання іпотечного
договору недійсним задовольнити.

Визнати іпотечний договір № 1 від 24
червня 2008 року між ОСОБА_9 та
Акціонерно- комерційним банком
соціального розвитку
«Укрсоцбанк»(Публічним акціонерним
товариством «Укрсоцбанк»), посвідчений
приватним нотаріусом Єнакіївського
міського нотаріального округу ОСОБА_7 24
червня 2008 року, зареєстрований в
реєстрі № 4484 та внесений до Державного
реєстру іпотек з накладенням заборони
на відчуження предмету іпотеки
недійсним.

Заборону відчуження № 56 зазначеного в
іпотечному договору АДРЕСА_1 Донецької
області зняти.

Іпотечний договір № 1 від 24 червня 2008
року, укладений між Акціонерно-
комерційним банком соціального
розвитку «Укрсоцбанк» (Публічним
акціонерним товариством «Укрсоцбанк»)
та ОСОБА_9- виключити з Державного
реєстру іпотек.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
шляхом подання апеляційної скарги до
Єнакіївського міського суду протягом 10
( десяти) днів з дня проголошення
рішення.

Суддя: