АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4025/14
Справа № 645/311/14-ц
Категорія : спадкове
Головуючий 1 інст. - Шевченко Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Кукліної
Н.О.

С у д д і в Черкасова
В.В.

Пономаренко Ю.А.

При секретарі Каплоух
Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Харківської
міської ради про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини

по апеляційній скарзі Харківської
міської ради

на рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 09 квітня 2014 року

В
С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до територіальної
громади в особі Харківської міської
ради про визначення додаткового строку
для прийняття спадщини. В
обгрунтування вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_4, яка постійно проживала
в АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилася
спадщина, житловий будинок по АДРЕСА_2.
Все належне спадкодавцю майно майно
ОСОБА_4 заповіла позивачу. Заповіт від
21.05.2008 року посвідчений приватним
нотаріусом ХМУО ОСОБА_5, реєстровий
номер № 481 та зареєстрований в
спадковому реєстрі 21.05.2008 р. З ОСОБА_4
позивач перебував в зареєстрованому
шлюбі, який був розірваний 11.05.2004 р.
Після розірвання шлюбу він
підтримував дружні стосунки з
колишньою дружиною , телефонував, вітав
з днем народження . Вона йому ніколи не
скаржилася на здоров'я , не говорила, що
хворіє, тому він не міг уявити, що вона
може померти у віці 47 років. Навесні 2013
року ОСОБА_4 перестала відповідати на
дзвінки позивача, а пізніше телефоний
номер був скасований. ОСОБА_3 почав
турбуватися, приходив за місцем
реєстрації ОСОБА_4, залишав записки, але
відповіді не отримав. З 2008 р. він
перебуває в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_6 і проживає в м. Ровенька,
Луганської області , має малолітнью
дитину, тому він не мав можливості
часто приїзджати до м. Харкова. Лише на
початку січня 2014 року родичі із Сумщини
повідомили його про смерть ОСОБА_4
Після цього він поїхав за місцем
реєстрації ОСОБА_4 АДРЕСА_1, але
квартира була зачинена і про те, що
ОСОБА_4 померла, не знали навіть сусіди.
Потім позивач поїхав у будинок по
АДРЕСА_2, так як йому було відомо, що в
житловому будинку, який належить
ОСОБА_4, проживають квартиранти. Про
складений ОСОБА_4 на його ім'я заповіт
він не знав. Дізнався про нього
випадково лише в кімнаті ОСОБА_4 Після
цього він звернувся до нотаріуса , який
підтвердив наявність заповіту , який
спадковцем не змінений, не скасований,
але у видачі свідоцтва про право на
спадщину йому було відмовлено,
оскільки він пропустив строк на
подання заяви про прийняття спадщини.
Просить суд визначити йому додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини.

Представник відповідача проти
позову заперечував.

Рішенням Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 09 квітня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 до Харківської
міської ради про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини задоволено частково.
Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_4, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_1 , у два місяці з дня
набрання рішення законної сили.

В апеляційній скарзі Харківської
міської ради ставиться питання про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухваленні судом
апеляційної інстанції нового рішення
про відмову у задоволенні позову. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права. Вважає,що
позивачем не надано доказів звернення
до нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини. Згідно матеріалів
інвентаризаційної справи житловий
будинок по АДРЕСА_2 ніколи не належав
ОСОБА_4, тому у суду першої інстанції не
було підстав для надання додаткового
строку для прийняття спадщини через
необізнаність позивача про смерть
ОСОБА_4 та про заповіт на своє ім'я .

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши пояснення
сторін та їх представників,
обговоривши наведені в скарзі доводи
та заперечення, перевіривши матеріали
справи знаходить апеляційну скаргу не
підлягаючою задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується матеріалами справи ,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка
залишила заповіт від 21 травня 2008 року
на користь позивача, яким все належне
їй майно, у тому числі будинок АДРЕСА_2 ,
заповідала позивачу. Після смерті
ОСОБА_4 спадкова справа не
відкривалася, свідоцтво про право на
спадщину не видавалося. У Спадковому
реєстрі відсутня інформація про
заведеня спадкової справи після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4. Строк для
подачі заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_4 сплинув 7 вересня
2013 року . Постановою нотаріуса
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом після
смерті ОСОБА_4 через подачу заяви
спадкоємцем після сплину шестимічного
строку, визначеного законом, на подачу
такої заяви. Позивач у січні 2014 року
звернувся до суду з позовом про надання
додаткового строку для подачі заяви до
нотаріальної про прийняття спадщини за
заповітом після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець, протягом строку,
встановленого ст.. 1270 ЦК України, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
позовом спадкоємця, що пропустив строк
для прийняття спадщини з поважних
причин, суд може визначити йому
додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до роз'яснень, що
містяться у п.24 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року " Про судову практику у
справах про спадкування " особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК України. Відповідачами у
такій справі є спадкоємці, які
прийняли спадщину. При відсутності
інших спадкоємців за заповітом і за
законом, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини. При розгляді цих справ слід
перевіряти наявність або
відсутність спадкової справи
стосовно спадкодавця у державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право
на спадщину. Вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно
виходити з того, що поважними є
причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оцінюючи встановлені у справі
обставини , на які сторони посилались,
як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд першої
інстанції дійшов висновку, що наведені
позивачем причини пропуску
шестимісячного строку із дня відкриття
спадщини для реалізації свого
волевиявлення на подачу заяви до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_4 є поважними та
об'єктивними , такими , які з огляду на
моральні норми суспільства
виправдовують поведінку спадкоємця,
який в коло спадкоємців за законом не
входить, є спадкоємцем за заповітом, що
є особистим розпорядженням
спадкодавця ОСОБА_4 на випадок своєї
смерті, та дає підстави для визначення
спадкоємцю за заповітом додаткового
строку для прийняття спадщини в два
місяці , який є достатнім для подання
ним заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини.

Посилання відповідача на те, що
будинок по АДРЕСА_2 не належав
спадкодавцю ОСОБА_4 і до складу
спадщини не входить, судом першої
інстанції досліджувалися і правильно
визнані такими , що не впливають на
визначення спадкоємцю за заповітом
додаткового строку для подачі заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини.

Доводами апеляційної скарги
висновки суду першої інстанції не
спростовуються.

Згідно ст.. 303 ЦПК України
апеляційний суд в апеляційному порядку
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Колегією суддів не встановлено
таких порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст.. 309
ЦПК України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухваленні нового
про відмову у задоволенні позову.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першоїінстанції, визнає, що
рішення судом першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319,
323, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу Харківської
міської ради відхилити.

Рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 09 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді