АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4/14
Головуючий 1 - інстанції
Справа № 2-2119/2011
Категорія - земельні У
11 червня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
головуючого судді -
суддів колегії -
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 03 березня
2012 року по справі за позовом заступника
прокурора Харківської області в
інтересах держави в особі Русько -
Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області до ОСОБА_4, третя особа -
управління Держкомзему в
Дергачівському районі Харківської
області про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, скасування державної
реєстрації та повернення земельної
У серпні 2011 року заступник прокурора
Харківсько області звернувся до
Дергачівського районного суду
зпозовом, в якому просив визнати
недійсним державний акт серії ЯД № 066748
від 29 листопада 2007 року на право
власності на земельну ділянку, площею
0,15 га, по АДРЕСА_1, виданий на ім'я
ОСОБА_4; визнати недійсним запис в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно щодо права власності
ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 0,15
га, у АДРЕСА_1 ( кадастровий номер №
Держкомзему у Дергачівському районі
відмінити державну реєстрацію в
Державному реєстрі земель державного
акту серії ЯД № 066748 від 29 листопада 2007
на право власності на земельну ділянку,
виданого на ім'я ОСОБА_4; зобов'язати
ОСОБА_4 звільнити та привести у
придатний для використання стан
земельну ділянку, площею 0,15 га, по
АДРЕСА_1, та повернути зазначену
земельну ділянку вартістю 113295 грн. за
належністю Русько-Лозівській
В обґрунтування позову посилався на те,
що прокуратурою Харківської області
проведено перевірку дотримання вимог
земельного законодавства України під
час передачі Русько-Лозівською
сільською радою Дергачівського району
у власність земельних ділянок, під час
якої достовірно встановлено факт
незаконності виділення земельної
ділянки відповідачу, а саме порушення
вимог ст. ст. 12, 118, 121 Земельного кодексу
України та ч. 1 п. 34 ст. 26 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні».
Встановлено, що Русько-Лозівською
сільською радою 30 червня 2006 року на VI
сесії V скликання питання щодо надання
ОСОБА_4 дозволу на розробку технічної
документації з встановлення меж
земельної ділянки та складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку, а також
25 червня 2007 року на XVI сесії V скликання
про передачу ОСОБА_4 у приватну
власність земельної ділянки, площею 0,15
га, у с.Руська Лозова не розглядалися та
не вирішувалися. Відповідні рішення
сільською радою не приймалися, що
підтверджується журналом стенограм
Русько-Лозівської сільської ради від 25
червня 2007 року, протоколом допиту
голови земельної комісії сільської
ради Мацкова В.А. під час розслідування
кримінальної справи № 18110061, порушеної
прокуратурою 28 квітня 2011 року.
Державний акт серії ЯД № 066748 право
власності на земельну ділянку, площею
0,15 га, виданий ОСОБА_4, зареєстрований 29
Дергачівському районному відділі
Харківської регіональної філії ДП
«Центр державного земельного
кадастру». Вартість земельної ділянки
складає 113295 грн., про що свідчить
висновок судово-оціночної експертизи
від 24 березня 2011 року.
В результаті протиправного отримання
ОСОБА_4 права власності на вказану
земельну ділянку порушені інтереси
держави в особі Русько-Лозівської
сільської ради, яка є її власником на
підставі ст. 83 п. 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України.
Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 03 березня
2012 року позов задоволено частково.
Визнано недійсним державний акт серії
ЯД № 066748 від 29 листопада 2007 року на
право власності на земельну ділянку
розміром 0,15 га за адресою: АДРЕСА_1,
виданий на ім'я ОСОБА_4 Визнано
недійсним запис в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно щодо
права власності ОСОБА_4 на земельну
ділянку розміром 0,15 га за адресою:
АДРЕСА_1. Скасовано в Державному
реєстрі земель державну реєстрацію
державного акту серії ЯД № 066748 від 29
листопад 2007 року на право власності на
земельну ділянку, виданого на ім'я
ОСОБА_4 Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити та
привести у придатний для використання
стан земельну ділянку 0,15 га за адресою:
АДРЕСА_1, і повернути зазначену
земельну ділянку за належністю
Русько-Лозівській сільській раді. В
іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позову скасувати
та ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що рішення не
відповідає діючому законодавству, а
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Зазначає, що, приймаючи рішення, суд
послався на лист начальника управління
Держкомзему у Дергачівському районі №
342/10 від 02 лютого 2012 року, згідно з яким
спірна земельна ділянка знаходиться за
межами населеного пункту, проте цей
факт суперечить обставинам та
матеріалам справи. Жодні з установ, які
надавали дозволи, робили висновки та
надавали відповідні довідки, в тому
числі і управління Держкомзему у
Дергачівському районі не виявили факту
знаходження земельної ділянки за
межами с.Руська Лозова та не
спростували право Русько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області приймати рішення
щодо надання дозволу на розробку
проекту відводу земельної ділянки та
подальшої передачі її у приватну
власність.

Крім того, визнавши, що розпорядження
земельною ділянкою знаходиться поза
межами повноважень Русько-Лозівської
сільської ради, суд вирішив, що
земельна ділянка підлягає поверненню
за належністю Русько-Лозівській
сільській раді. Вказує, що лист
Управління Держкомзему у
Дергачівському районі Харківської
області № 342/10 від 02 лютого 2012 року
наданий суду з порушенням норм
цивільно-процесуального законодавства
України, а саме не був поданий до
канцелярії суду та не має реєстрації,
клопотання про його долучення до
справи позивачем в судовому засіданні
не заявлялось, про його існування
дізнався, отримавши рішення суду.
Вважає, що оскільки позивач не зазначав
в позові факту знаходження земельної
ділянки за межами населеного пункту,
інформація, що міститься у листі
Держкомзему, не відповідає дійсності
та не може бути доказом позовних вимог.

Твердження суду про те, що виділення
йому земельної ділянки на сесії
Русько-Лозівської сільської ради не
розглядалось суперечить матеріалам
справи, оскільки в судовому засіданні 10
лютого 2012 року позивачем надано суду
для залучення до справи копію
протоколу і рішення XVI сесії V скликання
від 25 червня 2007 року, згідно з яким
розглядалось питання та приймалось
рішення щодо затвердження проекту
відводу земельної ділянки, передачу
йому ділянки у власність.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позову не оскаржено і
апеляційним судом не переглядається.

Ухвалою судової колегії
апеляційного суду Харківської області
від 11 липня 2012 року провадження у
вказані справі було зупинено до
розгляду Золочівським районним судом
Харківської області кримінальної
справи відносно ОСОБА_6 ( колишнього
голови Русько-Лозівської сільської
ради) в скоєнні злочинів, передбачених
ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366 КК України . Ухвалою
колегії суддів апеляційного суду від 22
травня 2014 року провадження у вказаній
справі було відновлено.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення прокурора та представника
відповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги і матеріали справи
,судова колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає , виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 13 Конституції
України земля є об'єктом права
власності Українського народу. Від
імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Конституцією.

Відповідно до ст. ст. 142-145
Конституції України до матеріальної
основи органів місцевого
самоврядування належить, зокрема,
земля, управління якою здійснюють
територіальні громади через органи
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень шляхом прийняття рішень.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Таким чином вказаною нормою ЗК України
визначені правові підстави набуття
громадянами і юридичними особами права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності.
Такими підставами є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених ч. 2 цієї статті.

Отже, державні акти на право
власності на земельні ділянки є
документами, що посвідчують право
власності й видаються на підставі
відповідних рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.
У спорах, пов'язаних із правом
власності на земельні ділянки,
недійсними можуть визнаватися як
зазначені рішення, на підставі яких
видано відповідні державні акти, так і
самі акти на право власності на
земельні ділянки. Визнання недійсними
державних актів на право власності
вважається законним, належним та
окремим способом поновлення порушених
прав у судовому порядку.

Аналогічні висновки викладені у
постановах Верховного Суду України від
22 травня 2013 року та від 24 квітня 2013 року,
які прийняті за результатом перегляду
судових рішень з підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, у
справах № № 6-33цс13, 6-14цс13, та в силу
імперативних положень ст. 360-7 ЦПК
України є обов'язковими у
правозастосуванні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, не
заборонених законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

В матеріалах справи містяться копії
державного акту сер.ЯД № 066748 від 29.11.2007
року на право власності на земельну
ділянку площею 0,1500 га. по АДРЕСА_1,
виданого ОСОБА_4 на підставі рішення ХУ1
сесії У скликання Русько-Лозівської
сільської ради від 25 червня 2007 року, а
також копії рішень Русько-Лозівської
сільської ради У1 сесії У скликання від
30 червня 2006 року про надання ОСОБА_4
дозволу на розробку проекту відводу
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель з метою
передачі її безоплатно у власність,
розташовану по АДРЕСА_1 та ХУ1 сесії У
скликання від 25 червня 2007 року про
затвердження проекту відводу
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель в селі Руська
Лозова по вул.Літній,19 і передачі у
приватну власність ОСОБА_4 ( а.с.4,52,53)

Задовольняючи частково позовні
вимоги прокурора, суд першої інстанції
виходив зокрема і з того, що Русько -
Лозівською сільською радою 30.06.2006 року
на У1 сесії У скликання питання про
надання відповідачу дозволу на
розробку технічної документації з
встановлення меж земельних ділянок , та
питання про передачу відповідачу у
власність спірної земельної ділянки на
ХУ1 сесії У скликання 25 червня 2007 року
не розглядалось і такого рішення
сільська рада не приймала і вказані
рішення підписані сільським головою
ОСОБА_6.

Прокуратурою Харківської області
проведено перевірку додержання вимог
земельного законодавства при
прийнятті рішень органом державної
виконавчої влади, за результатами якої
встановлено, шо ОСОБА_4 незаконно та
протиправно набуто право власності на
земельну ділянку площею 0, 15 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки Русько-Лозівською сільською
радою Дергачівського району
Харківської області 30 червня 2006 року на
У1 сесії У скликання питання про
надання відповідачу дозволу на
розробку технічної документації зі
встановлення меж земельних ділянок , а
також 25.06.2007 року на ХУ1 сесії У
скликання про передачу відповідачу у
власність вказаної земельної ділянки ,
не розглядалось і не вирішувались та
відповідні рішення сільською радою не
приймались.

Відповідно до постанови
Золочівського районного суду
Харківської області від 04 квітня 2014
року , ОСОБА_6 звільнено від
кримінальної відповідальності за ст.366
ч.2 КК України на підставі Закону
України «Про амністію» і провадження у
справі закрито . При цьому він визнав
свою вину в самостійному виготовленні
та підписанні рішень, в тому числі і ХУ1
сесії У скликання , внаслідок чого
ОСОБА_4 отримано державний акт ЯД № 066748
на право власності на спірну земельну
ділянку .

В ст. ст. 26, 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», ст. 12, п. 12 розділу X ЗК України
передбачено, що виключно на засіданнях
ради приймаються рішення про передачу
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян
відповідно до ЗК України.

Проте відповідне рішення
Русько-Лозівською сільською радою
Дергачівського. району Харківської
області у встановленому законом
порядку не приймалось, що свідчить про
відсутність волевиявлення
розпорядника земельної ділянки на
передачу її ОСОБА_4

Наявні у матеріалах справи рішення за
підписом сільського голови ОСОБА_6 без
розгляду цього питання на засіданні
ради відповідно до положень ст. ст. 26, 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», такими
рішеннями ради вважатися не можуть.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник або землекористувач може
вимагати усунення порушень його прав
на землю.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року № 6-78цс11, яка згідно зі
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

Видача відповідачу державного
акта на право власності на земельну
ділянку без визначеної законом (ч. 1 ст.
116 ЗК України) підстави є неправомірною,
а державний акт, виданий з порушеннями
вимог ст. ст. 116, 118 ЗК України є
недійсним.

Згідно до вимог ст. 209 ЗК України,
право власності на земельну ділянку
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно до вимог ч.1 ст.216 ЦК
України, недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов»язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
правочину зобов»язана повернути
другій стороні у натурі все, що вона
одержала на виконання правочну.

Судова колегія доходить висновку,
що суд першої інстанції правомірно
частково задовольнив позовні вимоги
прокурора , визнавши недійсним
державний акт серії ЯД № 066748 від 29
листопада 2007 року на право власності на
земельну ділянку площею 0.15 га по вул.
Літня,19 в селі Руська Лозова
Дергачівського району, виданий на ім»я
відповідача, та запис в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
щодо права власності відповідача на
вказану земельну ділянку , скасувавши в
Державному реєстрі земель державну
реєстрацію зазначеного державного
акту та зобов»язавши відповідача
звільнити , привести в придатний для
використання стан зазначену земельну
ділянку і повернути її за належністю
Русько-Лозівської сільській раді.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і не є
підставою для скасування чи зміни
ухваленого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст.308,313,314,315,317,318,319,324 ЦПК України
судова колегія, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 03 березня 2012
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу
апеляційного суду може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -