У х в а л а

02 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Дем'яносова М.В.,
Парінової І.К.,

Мартинюка В.І., Ступак О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 березня 2014 року у
справі за позовом міського
комунального підприємства
житлово-комунальної контори
«Будівельник» до ОСОБА_3, третя особа -
Хмельницька міська рада, про виселення,

встановила:

Міське комунальне підприємство
житлово-комунальна контора
«Будівельник» (далі - МКП ЖКК
«Будівельник») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3, третя особа -
Хмельницька міська рада, про виселення,
посилаючись на те, що на його (позивача)
балансі перебуває гуртожиток АДРЕСА_1.

У кімнатах НОМЕР_1 НОМЕР_2 проживає
відповідач, яка самовільно із січня 2010
року зайняла кімнату НОМЕР_1 площею 11,5
кв. м у секції НОМЕР_3.

На неодноразові звернення щодо
звільнення самовільно зайнятої
кімнати ОСОБА_3 не вчинила ніяких дій.

Справа розглядалася судом
неодноразово, в тому числі й Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Останнім рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 19 вересня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 04 листопада 2013 року, позов
задоволено частково.

Виселено ОСОБА_3 із кімнати НОМЕР_1
площею 11,5 кв. м у секції НОМЕР_3
гуртожитку АДРЕСА_1 без надання іншого
приміщення.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 березня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_3 відхилено. Рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 19 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області
від 04 листопада 2013 року залишено без
змін.

У травні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 березня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме:
ст. 182 ЦК України, Закону України «Про
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», Закону України
«Про забезпечення реалізації житлових
прав мешканців гуртожитків» п. 1.5 та
Додатку 2 Тимчасового положення «Про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно» затвердженого
Міністерством юстиції України від 18
лютого 2002 року.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на:

Відповідно до ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353‒?360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки встановлені фактичні
обставини даної справи та справ, в яких
постановлено зазначені ухвали, є
різними, то наведені заявником доводи
не містять ознак неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень.

Керуючись ст. ст. 355, 359 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
міського комунального підприємства
житлово-комунальної контори
«Будівельник» до ОСОБА_3, третя особа -
Хмельницька міська рада, про виселення,
за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 березня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. Штелик

Судді: М.В. Дем'яносов

В.І.
Мартинюк

І.К.
Парінова

О.В. Ступак