№ 336/9112/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
м. Запоріжжя
Шевченковський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого - судді
Суркової В.П.,

при секретарі
Рубановій А.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа -
орган опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Шевченківському району, про
виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ВТБ
Банк» звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
виселення, який у ходи розгляду справи
неодноразово уточняли.

В обгрунтування позову зазначили, що
18.03.2008 року між Банком та ОСОБА_1 було
укладено іпотечний кредит № КР-23/Ф, за
умовами якого останній отримав кредит
в сумі 200 000 грн., але свої зобов'язання
належним чином не виконував, внаслідок
чого рішенням Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2011
року звернуто стягнення на належну
ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1. Після чого
03.04.2013 року відповідачу ОСОБА_1 була
направлена письмова вимога про
звільнення квартири у місячний строк. У
зазначеному житловому приміщенні по
цей час окрім відповідча ОСОБА_1,
проживають та зареєстровані його
дружина ОСОБА_2 та їх неповнолітні
діти: ОСОБА_3, ОСОБА_4, які не бажають
добровільно виселитися з квартири,
тому позивач просив виселити з
квартири ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов з підстав,
викладених у позові, наполягає на його
задоволенні.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, про час і місце судового
розгляду повідомлені належним чином,
судові повістки разом з копіями
відповідних документів надсилалися ім
поштою рекомендованим листом із
повідомленням за адресою, зазначеною
позивачем. Поштова кореспонденція
неодноразово поверталась до суду з
відміткою поштового відділення № 71:
«За закінченням терміну зберігання».
Згідно вимог ч. 5 ст.74 ЦПК України у
такому разі вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
ім належним чином.

За згодою представника позивача суд
ухвалює заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши обставини справи
та перевіривши їх доказами, суд вважає
позов таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.03.2008 року
між Відкритим акціонерним товариством
ВТБ Банк, правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство «ВТБ
Банк», було укладено договір про
іпотечний кредит «КР-23/Ф, за умовами
якого відповідач ОСОБА_1 отримав
кредит в сумі 200 000 грн. Виконання
зобов'язання за кредитом було
забезпечено укладанням Банком
іпотечного договору № 06 від 18.03.2008 року
з ОСОБА_1, який є власником квартири, що
є предметом іпотеки і знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 9-12).

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх
зобов'язань за кредитним договором,
рішеннм Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 17.06.2011 року було
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
тобто на вказану вище квартиру (а.с. 13-16).

За ст. 40 Закону України «Про іпотеку»,
ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення
стягнення на передане в іпотеку
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, які
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя добровільно
звільнити житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці цього не
здійснять у встановлений строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Пунктом 8.3. іпотечного договору
сторони передбачили, що будь-які
повідомлення, які направляються
сторонами одна одній в рамках цього
договору, повинні бути здійснені в
письмовій формі та будуть вважатися
поданими належним чином, якщо вони
надіслани рекомендованим листом на
замовлення або даставлені особисто на
адресу сторін (а.с. 12).

03.04.2013 року відповідачу ОСОБА_1. була
направлена письмова вимога про
добровільне звільнення іпотечної
квартири, яку він особисто отримав
06.04.2013 року, що підтверджується
квитанцією (а.с.7-8).

За даними МКП «Основаніє» № 14/309 від
20.02.2014 року, за адресою предмета іпотеки
зареєстровані ОСОБА_2, дружина
відповідача ОСОБА_1 та їх ді діти:
ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 54).

Так як відповідачі залишили
письмову вимогу Банку без задоволення
й добровільно у місячний термін не
звільнили квартиру, вони підлягають
примусовому виселенню з іпотечної
квартири.

Керуючись ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», ч. 3 ст. 109 ЖК України, ст.ст. 10,
11, 60, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» 114 грн.70 коп.
судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Запорізької області
через Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги протгом десяти днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
В.П. Суркова