Справа № 203/2719/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року Кіровський районний
суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді -
Казака С.Ю.

при секретарі
- Місюра К.А.

за участю позивача -
ОСОБА_1

представника позивача
- ОСОБА_2

представника третьої особи
- Білоус Я.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, треті особи - орган опіки та
піклування Кіровської районної у
м.Дніпропетровську ради, Головне
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, про надання дозволу на виїзд
малолітньої дитини за кордон без згоди
та супроводу матері,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилався на те, що
20.11.1999 року Бабушкінським відділом ЗАГС
м.Дніпропетровська було зареєстровано
шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_4,
актовий запис №849. За час цього шлюбу у
них з відповідачкою ІНФОРМАЦІЯ_1
народилася дитина - донька ОСОБА_5 Шлюб
між ним та відповідачкою було
розірвано на підставі рішення
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 06.10.2005 року.
Після розірвання шлюбу їх малолітня
дитина - ОСОБА_5 мешкала разом із матір'ю
за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, протягом
всього часу з моменту народження
дитини по сьогоднішній день він
добровільно надавав і щомісяця надає
матеріальну допомогу на утримання
доньки, забезпечує її потреби,
регулярно спілкується з донькою,
цікавиться її життям та інтересами,
приймає активну участь у її вихованні,
належним чином піклується про її
здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток.

06.03.2014 року близько 18:00 годин ОСОБА_4
вийшла з квартири АДРЕСА_1 та до цього
часу не повернулась, на контакт не
виходить. По даному факту СВ
Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області -7.03.2014 року
було внесено відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за
№0000599, за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115
КК України. На даний час по вказаному
кримінальному провадженню проводиться
досудове слідство.

З огляду на політичну ситуацію в
Україні, пов'язану з небезпекою
відпочинку у Криму, а також
необхідність оздоровлення дитини, він
не бажаю піддавати свою дитину
необґрунтованому ризику і маю намір
влітку 2014 року, разом з донькою,
відпочити на морському узбережжі в
Турецькій Республіці. Донька дуже
переживає у зв'язку із зникненням
матері і він бажає оздоровити свою
дитину під час літніх канікул,
відволікти її від сумних думок,
нормалізувати її психологічний стан,
створити сприятливі умови для
зростання, всебічного та гармонійного
розвитку дитини, розширення кругозору,
ознайомлення з культурою інших
народів, стимулювання вивчення
іноземних мов та підготовки до
самостійного життя. На його думку, така
подорож відповідає інтересам дитини,
матиме неабияке значення для духовного
та фізичного розвитку дитини, адже він
матиме можливість оздоровити доньку в
середземноморській кліматичній зоні,
яка є надзвичайно сприятливою для
дітей такого віку. Крім того, виїзд
дитини за межі України є доцільним з
точки зору її розвитку та душевного
стану, оскільки дитина особливо гостро
потребує зміни обстановки та нових
вражень у такий тяжкий для неї період
часу.

Донька бажає поїхати з ним на
відпочинок до Турецької Республіки,
тим більше враховуючи ту обставину, що
декілька років тому вона вже була на
відпочинку в Турецькій Республіці
разом із своєю матір'ю, на що він
особисто надавав свою нотаріально
посвідчену згоду.

08.04.2014 року ним було укладено договір
№54 на туристичне обслуговування з
турагентом - фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_6, що діє від
імені та за дорученням туроператора
ТОВ «Туристична Компанія «Анекс Тур»
на придбання туристичної подорожі до
Турції на термін з 01.07.2014 року до 11.07.2014
року, з розміщенням в готелі з
харчуванням «все включене», і у
вказаному договорі в якості туристів
зазначені, зокрема, він та його донька.

Він працює, зареєстрований в якості
фізичної-особи підприємця і на даний
момент має фінансову можливість
забезпечити повноцінний відпочинок
доньки.

Оскільки місцезнаходження ОСОБА_4 на
даний момент невідоме, в нього немає
жодної можливості отримати від неї
письмову згоду на тимчасовий виїзд за
кордон на відпочинок їх дитини.

З метою отримання згоди на виїзд дитини
він звертався до Голови Кіровської
районної у м.Дніпропетровську ради з
письмовою заявою, однак на даний момент
відповідь на неї надана не була.

Він має паспорт громадянина України
для виїзду за кордон і вже подав заяву
для вписування у вказаний паспорт
відомостей про доньку.

Враховуючи вищевикладене,
пріоритетність інтересів дитини і
неможливість отримати згоду на виїзд
дитини за кордон у позасудовому
порядку, вважає, що є всі підстави для
надання дозволу на тимчасовий виїзд
доньки за межі території України, до
Турецької Республіки, для відпочинку
та оздоровлення, у супроводі батька,
без письмової згоди та супроводу
матері дитини ОСОБА_4, в період з 30.06.2014
року по 15.07.2014 року, про що і просив суд.

В судовому засіданні позивач та
його представник позов підтримали та
посилаючись на викладені в ньому
підстави, просили задовольнити
останній.

Відповідачка в судове засідання
не з'явилась. За наявними в матеріалах
справи даними за фактом її зникнення
відкрито кримінальне провадження та на
теперішній час її місцезнаходження не
встановлено.

Представник третьої особи -
органу опіки та піклування Кіровської
районної у м.Дніпропетровську ради, в
судовому засіданні позов підтримав та
не заперечував проти його задоволення.

Від представника іншої третьої
особи - Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, надійшла
заява про розгляд справи без його
участі.

З урахуванням зазначеного, причин
відсутності відповідачки, суд вважає
за можливе провести розгляд справи за
відсутності останньої.

Заслухавши пояснення позивача та
його представника, представника
третьої особи, допитавши свідків та
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 20.11.1999 року
Бабушкінським відділом ЗАГС
м.Дніпропетровська було зареєстровано
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, актовий
запис №849. Вказане підтверджується
витягом з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про шлюб
щодо підтвердження дошлюбного
прізвища №5 від 16.04.2014 року;
свідоцтвом про зміну імені серії
НОМЕР_1, виданим 19.11.2011 року Кіровським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис №47 (а.с.7,8).

За час цього шлюбу в останніх
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - донька
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_2, виданим
повторно 11.04.2014 року Бабушкінським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис №199
від 13.03.2001 року (а.с.9.

На підставі рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
06.10.2005 року шлюб між сторонами було
розірвано, про що Бабушкінським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції 23.01.2008 року зроблено
актовий запис №27 та видане відповідне
свідоцтво (повторно) про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_4 від 11.04.2014 року
(а.с.10).

Після розірвання шлюбу дитина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкала зі своєю матір'ю
ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

06.03.2014 року близько 18:00 г. ОСОБА_4 вийшла
з квартири АДРЕСА_1 та до цього часу не
повернулась, на контакт не виходить.

По даному факту СВ Кіровського РВ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області 07.03.2014 року було внесено
відомості до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000599 за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.115 КК України. На
даний час по вказаному кримінальному
провадженню проводиться досудове
слідство. Вказане підтверджується
витягом з Єдиного реєстру досудових
розслідувань та відповідних довідок
слідчого (а.с.11,12,35,36).

08.04.2014 року позивачем було укладено
договір №54 на туристичне
обслуговування з турагентом - фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_6, що діє від
імені та за дорученням Туроператора
ТОВ «Туристична Компанія «Анекс Тур»
на придбання туристичної подорожі до
Турції на термін з 01.07.2014 року до 11.07.2014
року з розміщенням в готелі з
харчуванням «все включене», і у
вказаному договорі в якості туристів
зазначені позивач та його донька
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13-15).

Позивач має паспорт громадянина
України для виїзду за кордон серія
НОМЕР_3, у який вписано відомості про
його доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.32-34).

Вартість туристичних послуг за
договором №54 від 08.04.2014 року позивачем
оплачено, що підтверджується
відповідними квитанціями до
прибуткового касового ордеру (а.с.31).

ОСОБА_1 зареєстрований в якості
фізичної-особи підприємця (виписка з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серія АБ №732980, видана 16.04.2013 року), та
має фінансову можливість забезпечити
повноцінний відпочинок доньки (а.с.16).

З метою отримання згоди на виїзд дитини
за кордон, на оздоровчий відпочинок до
Турецької Республіки у період з 30.06.2014
року по 15.07.2014 року, позивач звертався
до голови Кіровської районної у
м.Дніпропетровську ради з письмовою
заявою та згідно наданого
представником органі опіки та
піклування висновку №16/144 від 16.05.2014
року виконкомом Кіровського районної у
м.Дніпропетровську ради прийнято
рішення про визнання за доцільним
надання позивачу дозволу на виїзд
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, для
відпочинку до Туреччини з 30.06.2014 року по
15.07.2014 року у супроводі батька дитини
ОСОБА_1, без згоди та супроводу матері
дитини ОСОБА_4 (а.с.40-41).

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_7, що є матір'ю ОСОБА_4 та,
відповідно, бабусею малолітньої дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначила, що
після зникнення матері ОСОБА_4,
місцезнаходження якої до теперішнього
часу не встановлено, дитина проживає
разом із нею за адресою: АДРЕСА_1. Батько
дитини - позивач ОСОБА_1, після
розірвання шлюбу із ОСОБА_4, постійно
спілкується з донькою, надає їй
матеріальну допомогу. Вона не
заперечує проти виїзду позивача з
дитиною за кордон.

Допитана в судовому засіданні
малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зазначила, що з батьком в неї добрі
стосунки, вони постійно спілкуються,
батько дбає про неї. Вона не проти
поїхати з ним на відпочинок до
Туреччини.

Відповідно до ч.ч.7,8 ст.7 СК України
дитина має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Регулювання сімейних відносин
має здійснюватися з максимально
можливим урахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України
фізична особа, яка є громадянином
України, має право на безперешкодне
повернення в Україну.

Фізична особа, яка досягла
шістнадцяти років, має право на вільний
самостійний виїзд за межі України.

Фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України»
та п.18 «Правил оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення», затверджених постановою
Кабінету Міністрів України №231 від
31.03.1995 року, оформлення проїзного
документа дитини провадиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників батьків чи дітей у разі
потреби самостійного виїзду
неповнолітнього за кордон.

За відсутності згоди одного з
батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

Відповідно до п.4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 27.01.1995
року №57, виїзд з України громадян, які
не досягли 16-річного віку, в супроводі
одного з батьків або інших осіб,
уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється: 1) за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням у ній держави
прямування та відповідного часового
проміжку перебування у цій державі,
якщо другий з батьків відсутній у
пункті пропуску; 2) без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків: …
у разі пред'явлення документів або їх
нотаріально засвідчених копій: …
рішення суду про надання дозволу на
виїзд з України громадянину, який не
досяг 16-річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав
дитини, затвердженої Резолюцією 1386 (ХІV)
Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959
року, дитині законом та іншими засобами
має бути забезпечений спеціальний
захист і надані можливості та
сприятливі умови, які дозволяли б їй
розвиватися фізично, розумово,
морально, духовно і в соціальному
відношенні здоровим та нормальним
шляхом і в умовах свободи та гідності,
при виданні з цією метою законів
головним міркуванням повинно бути
найкраще забезпечення інтересів
дитини.

У ст.3 Конвенції про права дитини,
прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН
20.11.1989 року, ратифікованої постановою
Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991
року, вказано, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

З урахуванням зазначених вище
положень закону та встановлених по
справі обставин, враховуючи ставлення
батька (позивача) та дитини один до
одного, згоду останньої на виїзд для
відпочину із батьком, відсутність
заперечень з цього приводу бабусі
малолітньої дитини ОСОБА_5 - ОСОБА_7, з
якою дитина фактично проживає на
теперішній час, позитивний висновок
органу опіки та піклування з цього
питання, суд вважає, що виїзд дитини за
межі України відповідає її інтересам
та є доцільним з точки зору її
виховання, розвитку та відпочинку.

В зв'язку з цим, позов ОСОБА_1 слід
задовольнити повністю та надати
останньому дозвіл на тимчасовий виїзд
малолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України,
до Турецької Республіки, для
відпочинку та оздоровлення, у
супроводі батька, без письмової згоди
та супроводу матері дитини ОСОБА_4 в
період з 30.06.2014 року по 15.07.2014 року.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідачки на користь позивача слід
стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» та п.18
«Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення»,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №231 від 31.03.1995 року,
п.4 Правил перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року №57,
ст.ст.7,150 СК України, ст.313 ЦК України,
ст.ст.10,11,27,31,58-60,88,158,169,212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті
особи - орган опіки та піклування
Кіровської районної у
м.Дніпропетровську ради, Головне
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, про надання дозволу на виїзд
малолітньої дитини за кордон без згоди
та супроводу матері - задовольнити
повністю.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд
малолітньої громадянки України ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
м.Дніпропетровська, за межі території
України, до Турецької Республіки, для
відпочинку та оздоровлення, у
супроводі батька - громадянина України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця
м.Дніпропетровська, без письмової
згоди та супроводу матері дитини -
громадянки України ОСОБА_4, в період з 30
червня 2014 року по 15 липня 2014 року.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на
користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в
сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

С.Ю.Казак