Справа № 2-34/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року Приморський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі засідань суду в
м.Одесі подання Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2014 року Другий Приморський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України.

Заявник мотивує вимоги тим, що у
відділі на виконанні знаходиться
виконавчий документ № 2-34/10, виданий
Приморським районним судом міста Одеси
про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми.
Боржник не здійснюють дій щодо
погашення заборгованості. Державним
виконавцем виконані дії щодо
знаходження майна боржника та було
виявлено наявність квартири АДРЕСА_1.
27.02.2014, 19.03.2014, 07.04.2014, 24.04.2014 державним
виконавцем було здійснено вихід за
зазначеною адресою та встановити чи
мешкає боржник за вказаною адресою
виявилось неможливим, на виклик
державного виконавця Шептунов А.В. не
з’являється.

Сторони в судове засідання не
з’явились, про день, місце та час
розгляду справи були повідомлені
належним чином. В поданні зазначено про
розгляд питання про визнання обмеження
виїзду за межі країни без участі
державного виконавця. Інші
заінтересовані особи про причини
неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали подання,
перевіривши їх доказами, суд вважає, що
подання підлягає задоволенню, виходячи
з наступних обставин.

Рішенням Приморського районного суду
міста Одеси від 18 жовтня 2010 року
стягнуто солідарно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,
який зареєстрований за адресою: м.
Одеса, площа Катерининська, 5 кв. 18,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованої за адресою: м. Одеса,
площа Катерининська, 5 кв. 18,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3 на користь публічного
акціонерного товариства “Банк
“Фінанси та Кредит”в особі Філії
“Одеське регіональне
управління”публічного акціонерного
товариства “Банк “Фінанси та
Кредит”(Юридична адреса: м. Одеса, вул.
Армійська,18/Б, п/р 1980 у Філії
Одеське РУ”АТ “Банк “Фінанси та
Кредит”, МФО 328823, ЄДРПОУ) суму боргу за
Договором про невідновлювальну
мультивалютну кредитну лінію №
М-51/08-НКЛ від 04.04.2008 р. у розмірі 369 680, 00
доларів США (що еквівалентно 2 924 168, 80
гривень за офіційним курсом НБУ станом
на 18.10.2010 р. за 1 долар США – 7, 91 грн.) та
судові витрати. Рішення набрало
законної сили.

Виконавчий документ був звернений до
примусового виконання.

Як вбачається із матеріалів справи,
постановою Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
від 27 лютого 2014 року відкрито виконавче
провадження за виконавчим документом
№ 2-34/10, виданим Приморським районним
судом міста Одеси 22 червня 2011 року про
стягнення грошової суми 2924168,80 гривень.

Як вбачається із наданих суду
матеріалів, боржник ухиляється від
виконання виконавчого документу про
стягнення коштів.

27.02.2014, 19.03.2014, 07.04.2014, 24.04.2014 року
державним виконавцем Відділу
здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 та
на момент складання актів, встановити
чи мешкає боржник за вказаною адресою
виявилось неможливим, на виклики
державного виконавця Шептунова А.В. не
з’являється, на підставі чого,
потрапити до квартири для складання
опису й арешту нерухомого майна
виявляється неможливим.

Відповідно до статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами України і є
обов’язковими до виконання на всій
території України.

Однією з основних засад
судочинства є обов’язковість рішення
суду (ст. 129 КУ)

Згідно ст. 11 Закону України
«Про судоустрій», судове рішення, яким
закінчується розгляд справи у суді,
ухвалюється іменем України. Судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов’язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими особами, об’єднаннями
громадян та іншими організаціями,
громадянами та юридичними особами на
всій території України. Невиконання
судових рішень тягне передбачену
законом відповідальність.

Примусове виконання судових рішень в
Україні покладається на Державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Умови та порядок виконання
рішень суддів, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження». Зокрема,
державний виконавець зобов’язаний
вжити заходи щодо примусового
виконання рішень, установлених цим
Законом, неупереджено, своєчасно, повно
вчиняти виконавчі дії (ст. 5 Закону
України)

Порядок здійснення права
громадян України на виїзд в Україну,
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України регулює
Закон України «Про порядок виїзду з
України і в’їзд в Україну громадян
України».

Положеннями ст. 6 цього
Закону встановлено, що громадянинові
України може бути тимчасово
відмовлено у видачі паспорта або
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконанні зобов’язання – до
виконання зобов’язань або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або заперечення зобов’язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, або він
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов’язань.

Стаття 5 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод, яка у відповідності до ст.9
Конституції України, Закону України
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
громадян», Першого протоколу та
протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» є
частиною національного законодавства,
передбачає, що кожен має право на
свободу та особисту недоторканість.
Нікого не може бути позбавлено свободи,
крім таких випадків і відповідно до
процедури, встановленої законом:
законний арешт або затримання особи за
невиконання законного припису суду або
для забезпечення виконання будь-якого
обов’язку, встановленого законом.

При цьому, виконання будь – якого
рішення є невід’ємною стадією процесу
правосуддя, а тому має відповідати
вимогам ст. 6 Конституції про захист
прав людини та основних свобод.

п. 34 рішення Європейського
суду з прав людини, ухваленому 07 травня
2002 року у справі «Бурдов проти Росії»
рішення якого відповідно до ст. 17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини, може
застосовуватись судами як джерело
права: «суд знову наголошує «право на
суд», одним з аспектів якого є право
доступу до суду, тобто право порушувати
в судах позов для вирішення цивільного
спору. Однак це право було б ілюзорним,
якби національна правова система
Високої Договірної Сторони дозволяла,
щоб остаточне, обов’язкове для
виконання судове рішення залишалося
невиконаним, на шкоду будь – якій
стороні. Важко уявити собі ситуацію,
якби пункт 1 статті 6 докладно описував
процедурні гарантії, які надано
сторонам у спорі, - справедливість,
відкритість і оперативність
проваджень, - і не передбачав би
гарантій виконання судових рішень».

Статтею 217 ЦПК України суд,
який ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочити виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.

Отже, наявність в особи
невиконаних зобов’язань, покладених
на нього судовим рішенням, є підставою
для обмеження боржника у праві виїзду
за межі України, що є одним із заходів
забезпечення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 15, 208-210, 377-1
ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Подання Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_3, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_3 у праві виїзду за межі
України до виконання зобов’язань за
виконавчим документом № 2-34/10, виданим
Приморським районним судом міста Одеси
22 червня 2011 року.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області,
через Приморський районний суд міста
Одеси, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п’яти днів з дня
отримання копії цього рішення
сторонами у справі.

Суддя

Приморського районного

суду міста Одеси

ОС
ОБА_4

25.06.2014