Справа № 161/4838/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Ковтененко В.В. Провадження
№ 22-ц/773/127/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Русинчука М.М, Мудренко
Л.І.,

при секретарі - Лимар Р.С.,

з участю представника позивача -
Мірчука В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою позивача
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 04 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 04 грудня 2013 року в задоволені
позову Публічного акціонерного
товариства «Державний
експортно-імпортний банк України»
відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач
Публічне акціонерне товариство
«Державний експортно-імпортний банк
України» покликаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просив рішення суду
скасувати з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
між Публічним акціонерним товариством
«Державний експортно-імпортний
України» (який є правонаступником
Відкритого акціонерного товариства
«Державний експортно імпортний банк
України») та ОСОБА_4 13 листопада 2007 року
було укладено кредитний договір №
86707С41, згідно з умовами якого Банк надав
позивачу кредит у вигляді не
відновлювальної кредитної лінії в
розмірі 511000 доларів США зі сплатою 10,75
річних та кінцевою датою погашення 22
жовтня 2010 року відповідно до графіку
надання та погашення кредиту (а.с. 13-18)
із внесеними до нього додатковою
угодою від 26 листопада 2007 року змінами
(а.с. 20).

Виконання умов кредитного договору
забезпечено договорами застави
майнових прав № 86707Z46, № 86707Z49, № 86707Z50
укладених сторонами 13-14 листопада 2007
року (а.с. 21-29).

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 11 листопада 2011 року зобов'язано
Публічне акціонерне товариство
«Державний експортно-імпортний банк
України» здійснити перерахунок коштів
в розмірі 3 000 000 грн. з вкладних
депозитних рахунків ОСОБА_4 на її
картковий рахунок та спрямувати ці
кошти на погашення заборгованості за
кредитним договором № 86707С41 від 13
листопада 2007 року в сумі 500 100, 02 доларів
США із розрахунку 5,9988 грн. за 1 долар
США. Визнано припиненим зобов'язання
ОСОБА_4 по зазначеному кредитному
договору на суму 500 100, 02 доларів США (3 000
000 грн. по курсу НБУ станом на 21.11.2008 року
із розрахунку 5,9988 грн. за 1 долар США)
(а.с. 36-38).

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області 13 грудня 2011 року зазначене
рішення залишено без змін (а.с. 39-41).

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

А відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрали законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що
Публічним акціонернерним товариством
«Державний експортно-імпортний банк
України» було виконано рішенням
Луцького міськрайонного суду від 11
листопада 2011 року, а саме: перераховано
кошти з депозитних рахунків в сумі 3 000
000 грн. на картковий рахунок ОСОБА_4 і
спрямовано ці кошти на погашення
заборгованості за кредитним договором
(із розрахунку 5,9988 грн. за 1 долар США по
курсу НБУ станом на 21.11.2008 року) та
відповідно визнано припиненим
зобов'язання за кредитним договором в
сумі 500 100,02 доларів США.

Таким чином, кредитне зобов'язання
ОСОБА_4 за кредитним договором № 86707С41
від 13 листопада 2007 року в сумі 500 100,02
доларів США припинено 21 листопада 2008
року.

Отже, із загальної суми наданого ОСОБА_4
кредиту в розмірі 511 000 доларів США
станом на 21 листопада 2008 року, на
підставі рішення Луцького
міськрайонного суду від 11 листопада 2011
року погашено кредит в сумі 500 100,02
доларів США.

Виходячи з викладеного, давши вірну
оцінку обставинам справи, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про необґрунтованість розрахунків
заборгованості ОСОБА_4 перед Публічним
акціонернерним товариством «Державний
експортно-імпортний банк України», так
як у поданих розрахунках загальна
заборгованість нарахована без
врахування виконання рішення Луцького
міськрайонного суду від 11 листопада 2011
року.

Будь-яких доказів про реальний розмір
заборгованості ОСОБА_4 за кредитним
договором № 86707С41 від 13 листопада 2007
року після виконання рішення Луцького
міськрайонного суду від 11 листопада 2011
року про зарахування депозитних коштів
на погашення заборгованості станом на
21.11.2008 року суду Публічним
акціонернерним товариством
«Державний експортно-імпортний банк
України» не надано.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, виходячи із обставин,
встановлених рішенням Луцького
міськрайонного суду від 11 листопада 2011
року, у відповідача ОСОБА_4 залишився
обов'язок щодо погашення тіла кредиту в
сумі 10899 доларів США починаючи з 21.11.2008
року і відповідно, проценти за
користування цими кредитними коштами
до закінчення строку дії договору.

Проте банком не проведений відповідний
розрахунок заборгованості виходячи із
залишку непогашеного тіла кредиту в
сумі 10899 доларів США станом на 21.11.2008
року з врахуванням тих платежів, які
проводились ОСОБА_4 з 21.11.2008 року по
22.10.2010 року (закінчення строку дії
договору (а.с.13)).

У зв'язку з цим, ухвалою апеляційного
суду Волинської області від 09 квітня 2014
року призначалась судово-економічна
експертиза для з'ясування питання
заборгованості ОСОБА_4 перед банком.

Відповідно до висновку
судово-економічної експертизи № 0891 від
07.07.2014 року встановлено, що
заборгованість ОСОБА_4 перед ПАТ
"Укрексімбанк" по кредитному договору
№ 86707С41 від 13 листопада 2007 року станом
на 13 грудня 2011 року та 25 листопада 2013
року (час звернення з заявою про
збільшення позовних вимог) відсутня.

Після зарахування депозитних коштів на
погашення заборгованості в сумі 500100,02
доларів США виходячи із залишку тіла
кредиту в сумі 10899 доларів США станом на
21.11.2008 року, у відповідності до рішення
Луцького міськрайонного суду від 11
листопада 2011 року, зменшилася сума
процентів, що підлягала сплаті ОСОБА_4
За рахунок коштів, які сплачувалися як
погашення заборгованості по процентам,
відбулося остаточне погашення тіла
кредиту за вказаним кредитним
договором.

Отже, на час ухвалення
оскаржуваного рішення суду
заборгованість за кредитним договором
відповідача перед позивачем була
відсутня, а тому суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив в позові за
безпідставністю позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
містять підстав для скасування чи
зміни оскаржуваного рішення, яке
постановлено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача
Публічного акціонернерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного
суду від 04 грудня 2013 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді