АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко
Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представників позивача
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

відповідача
ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_5 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 14 червня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_5 про поділ земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №2610/26336/2013 № апеляційного
провадження:22-ц-796/38/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Гайдук С.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. Позивач ОСОБА_7
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про
поділ земельної ділянки.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він
та відповідачка є співвласниками
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1. Відповідно до рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 01.02.] 991 року за ним було
визнано право власності на 46/100 частини
будинку, що фактично становить другий
поверх будинку, господарський сарай
«В», 1/2 туалету «Д», 1/2 частина огорожі.
За відповідачкою визнано право
власності на 54/100 частини будинку, що
фактично становить перший поверх
будинку, господарський сарай «Б», 1/2
частини туалету «Д», 1/2 частини огорожі.

Рішенням Київської міської ради № 68-3/570
від 21.10.1999 йому та відповідачу було
передано у спільну часткову власність
земельну ділянку для обслуговування
жилих будинків та господарських
будівель. 31 травня 2011 року йому було
видано Державний акт на право
приватної власності на 46/100 частини
земельної ділянки загальною площею 0,0523
га. Відповідачка не дозволяє йому
проводити ремонтні роботи тієї частини
будівлі, яка належить йому на праві
приватної власності, та порушує його
права як власника, а також вони не
можуть дійти згоди щодо належного
користування земельною ділянкою.

З метою встановлення можливих
варіантів користування земельною
ділянкою 16 травня 2012 року за його
заявою було проведено
будівельно-технічне дослідження, та
запропоновано три варіанти поділу
земельної ділянки. Однак відповідачка
не погоджується з жодним із варіантів
поділу.

Просив суд зобов'язати відповідачку
надати у письмовому вигляді згоду на
проведення реконструкції ним та
членами його родини сходів та
облаштування санітарного вузла з
прокладанням відповідних комунікацій;
у відповідності з другим варіантом
поділу земельної ділянки виділити в
натурі та встановити порядок
користування земельною ділянкою, що
розташована АДРЕСА_1, згідно якого
виділити в натурі ОСОБА_7 земельну
ділянку площею 31,6 кв.м., та земельну
ділянку площею 115,5 кв.м., а відповідачу
ОСОБА_5 виділити в натурі земельну
ділянку площею 28,7 кв.м., та земельну
ділянку площею 143,9 кв.м., у загальному
користуванні співвласників залишити
земельну ділянку площею 196,7 кв.м., та
земельну ділянку площею 6,6 кв.м.;
зобов'язати відповідача усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою шляхом її звільнення від
тимчасових споруд, парканів, огорож та
забрати все інше майно; стягнути з
відповідача на його користь судові
витрати на правову допомогу в розмірі
1000 гривень, на проведення експертного
дослідження в розмірі 3500 гривень та
сплачений судовий збір.

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 14 червня 2013
року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про поділ
земельної ділянки - задовольнити
частково.

Співвласнику ОСОБА_7 (46/100 частини)
виділити в натурі земельну ділянку
площею 31,6 кв.м., що має форму
неправильного багатокутника ХЦДЖЗЕХ
та земельну ділянку площею 115,5кв.м., що
має форму неправильного багатокутника
1ГШЩЯЧРСОМНП21.

Співвласнику ОСОБА_5 (54/100 частини)
виділити в натурі земельну ділянку
площею 28,7 кв.м., що має форму
неправильного багатокутника ЧЯЩЮФСРЧ
та земельну ділянку площею 143,9 кв.м., що
має форму неправильного багатокутника
АБ2ПНМЛКИЗЖА.

Залишити в загальному користуванні
співвласників земельну ділянку площею
196,7 кв.м., що має форму неправильного
багатокутника ШЦХЕЗИКЛМНОСФЮЩШ та
земельну ділянку площею 6,6 кв.м., що має
форму неправильного багатокутника
12БВ1.

Межі розподілу прокласти по лініям:

відрізок ЯЧ, довжиною 1,5 м прокласти з
точки Я, перпендикулярно до лівого
фасаду сараю «Б»,

відрізок ЧР, довжиною 6,5 м, прокласти з
точки Ч, на відстані 1,5 м від лівого
фасаду сараю «Б»,

відрізок РС, довжиною 4,16 м прокласти з
точки Р, на відстані 1,5 м від
центрального фасаду сараю «Б»,

відрізок СФ, довжиною 1,5 м, прокласти з
точки С, перпендикулярно до
центрального фасаду сараю «Б»,

відрізок Б2, довжиною 2,25 м, прокласти з
точки Б, на відстані 1,5 м від
центрального фасаду вбиральні «Д»,

відрізок 2П, довжиною 1,47 м, прокласти з
точки 2, на відстані 1,5 м від
центрального фасаду вбиральні «Д»,

відрізок 21 прокласти з точки 2, на
відстані 1 м від правого фасаду
вбиральні «Д» до перетину з тильною
межею земельної ділянки,

відрізок ПН, довжиною 8,79 м, прокласти з
точки П, перпендикулярно до тильного
фасаду будинку «А»,

відрізок НМ, довжиною 1,46 м прокласти з
точки Н, паралельно тильному фасаду
будинку :<А»,

відрізок МО, довжиною 10,09 м, прокласти з
точки М, паралельно тильному фасаду
будинку «А»,

відрізок СО прокласти шляхом з'єднання
точок С та О,

відрізок МЛ, довжиною 2,38 м, прокласти з
точки М, перпендикулярно до тильного
фасаду іудинку «А»,

відрізок ЛК, довжиною 3,08 м, прокласти з
точки Л, на відстані 1 м від тильного
фасаду удинку «А»,

відрізок КИ, довжиною 12,7 м, прокласти з
точки К, на відстані 1 м від лівого
фасаду удинку «А»,

відрізок ИЗ, довжиною 11,6 м, прокласти з
точки И, на відстані 2 м від
центрального асаду будинку «А»,

відрізок ЗЕ, довжиною 1 м, прокласти з
точки 3, на відстані 2 м від центрального
фасаду будинку «А»,

відрізок ЕХ, довжиною 13,58 м, прокласти з
точки Е, на відстані ] м від правого
фасаду будинку «А»,

відрізок ХЦ прокласти з точки X,
перпендикулярно до правого фасаду
будинку «А», до перетину з правою межею
земельної ділянки,

відрізок ЗЖ прокласти з точки 3,
перпендикулярно центральному фасаду
будинку «А» до перетину з центральною
межею земельної ділянки, при цьому
точка Ж знаходиться на відстані 2,45 м
від точки Д, а точка 3 знаходиться на
відстані 2,55 м від правої межі земельної
ділянки.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7
витрати на проведення експертного
будівельно-технічного дослідження в
розмірі 3500 грн., судового збору 321,90 грн.,
а всього 3821,90 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідачем ОСОБА_5 подано апеляційну
скаргу, в якій вона просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_7 у виділенні в натурі
та у встановленні порядку користування
земельною ділянкою згідно варіанту №2
розподілу земельної ділянки,
посилаючись на те, що рішення ухвалено
при неповно з'ясованих обставинах
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів
справи та встановлено судом, позивач
ОСОБА_7 та відповідачка ОСОБА_5 є
співвласниками житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 05.02.1991 р.(а.с.16).

Відповідно до додаткового рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 05.02.1991 року по цивільній
справі № 2-37/91 за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_5 про поділ будинковолодіння за
позивачем ОСОБА_7 було визнано право
власності на 46/100 будинку (що фактично
становить другий поверх будинку),
господарський сарай «В», 1/2 частину
туалету «Д», 1/2 частини огорожі. За
відповідачкою ОСОБА_5 визнано право
власності на 54/100 будинку (що фактично
становить перший поверх будинку),
господарський сарай «Б», 1/2 частини
туалету «Д», 1/2 частини огорожі.

Пунктом 4 статті 120 ЗК України
визначено, що при переході права
власності на будівлю та споруду до
кількох осіб, право власності на
земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження
будівлі і споруди.

Як убачається з копії реєстраційного
посвідчення та технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок судове рішення зареєстровано
Київським міським бюро технічної
інвентаризації 17 червня 1999 року за
реєстром № 13313 (а.с. 17-27).

Рішенням Київської міської Ради № 68-3/570
від 21 жовтня 1999 року сторонам було
передано у спільну часткову приватну
власність земельну ділянку, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, у
таких розмірах: 46/100 від 0,05 га
співвласнику ОСОБА_7 та 54/100 від 0,05 га
співвласнику ОСОБА_5 з цільовим
призначення земельної ділянки: для
обслуговування жилих будинків та
господарських будівель (а.с.28-30).

Згідно ч.3,4 статті 88 ЗК України учасник
спільної часткової власності має право
вимагати виділення належної йому
частки із складу земельної ділянки як
окремо, так і разом з іншими учасниками,
які вимагають виділення, а у разі
неможливості виділення частки -
вимагати відповідної компенсації.
Учасник спільної часткової власності
на земельну ділянку має право на
отримання в його володіння,
користування частини спільної
земельної ділянки, що відповідає
розміру належної йому частки.

31 травня 2011 року позивачу було видано
Державний акт на право приватної
власності на землю, згідно якого
останньому передано у приватну
власність 46/100 земельної ділянки
загальною площею 0,0523 га, що розташована
у АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної
ділянки 9 І 052017), який зареєстровано в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №
91-2-02652 (т. 1а.с.31)

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЗК України,
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою, що
перебуває у спільній частковій
власності, здійснюються за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку.

Судом установлено, що сторони не можуть
дійти згоди щодо користування
земельною ділянкою, яка перебуває у
спільній частковій власності, договір
про спільну часткову власність на
земельну ділянку в письмовій формі між
сторонами не укладався.

Як убачається з висновку експертного
будівельно-технічного дослідження
складеного 23.05.2012 року фізичною особою
підприємцем ОСОБА_9, який діє на
підставі Свідоцтва судового експерта
від 24.02.2006 року № 965, виданого
Міністерством юстиції України та
здійснений на замовлення позивача (т.1
а.с.38-52), експертом пропонується три
варіанти розподілу земельної ділянки
між співвласниками земельної ділянки
АДРЕСА_1.

Згідно другого варіанту розподілу
пропонується виділити: власнику 46/100
частин ОСОБА_7 земельну ділянку площею
31,6 кв.м., що має форму неправильного
багатокутника ХЦДЖЗЕХ та земельну
ділянку площею 115,5кв.м., що має форму
неправильного багатокутника
1ГШЩЯЧРСОМНП21; власнику 54/100 частин
ОСОБА_5 земельну ділянку площею 28,7 кв.м.,
що має форму неправильного
багатокутника ЧЯЩЮФСРЧ та земельну
ділянку площею 143,9 кв.м., що має форму
неправильного багатокутника
АБ2ПНМЛКИЗЖА, у загальному
користуванні співвласників залишити
земельну ділянку площею 196,7 кв.м., що має
форму неправильного багатокутника
ШЦХЕЗИКЛМНОСФЮІЦТ11 та земельну
ділянку площею 6,6 кв.м., що має форму
неправильного багатокутника 12БВ1.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції, допитавши в
судовому засіданні експерта ОСОБА_9,
дійшов вірного висновку, що найбільш
відповідає інтересам сторін, варіант
виділення земельної ділянки №2.

При вирішенні питання про виділення
земельної ділянки, суд обґрунтовано
виходив з того, що варіант поділу
земельної ділянки №2 висновку
експертного будівельно - технічного
дослідження відповідно до інших
варіантів виділення земельної ділянки,
є найбільш раціональним та найбільш
ефективно забезпечує кожному зі
співвласників проїзд та прохід на
земельну ділянку та доступ до
приміщень.

В той же час, колегія суддів вважає, що
запропоновані варіанти поділу
відповідно до висновку експерта за
результатами проведення судової
будівельно - технічної експертизи від 06
травня 2014 року, яка була призначена та
проведена за клопотанням відповідача
ОСОБА_5, не є раціональними та
ефективними для кожного із
співвласників, оскільки в
запропонованих варіантах значно
зменшується площа земельних ділянок,
що виділяється кожному із
співвласників і крім того не
забезпечує кожному і співвласників
прохід та проїзд на земельну ділянку,
доступ до приміщень та місць
загального користування.

З урахуванням викладеного, суд
правильно встановивши фактичні
обставини справи дав належну оцінку
представленим доказам, та правильно
вирішив спір по суті, у визначений
спосіб.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і підстави
для його зміни або скасування та
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308,
313-315, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 червня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: