У х в а л а

02 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О.,
Нагорняка В.А.,

Маляренка А.В.,
Юровської Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Київської районної державної
адміністрації Одеської міської ради,
Одеської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи:
управління земельних ресурсів
Одеської міської ради, ОСОБА_3, про
визнання свідоцтва, договору купівлі
продажу недійсними; за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи:
Київська районна адміністрація
Одеської міської ради, Одеська міська
рада, управління земельних ресурсів
Одеської міської ради, про визнання
права власності; за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Київської районної
адміністрації Одеської міської ради,
треті особи: Одеська міська рада,
управління земельних ресурсів
Одеської міської ради, про визнання
права сумісної власності на земельну
ділянку,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що він з квітня 1995 року є власником
домоволодіння та земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1, розташовано
домоволодіння та земельна ділянка, які
належать ОСОБА_5 Попередніми
власниками належного відповідачу
нерухомого майна були: ОСОБА_9, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_6 Діями попередніх
власників у 1999 році за вказаною адресою
проведено будівництво будинку, з
порушенням будівельних норм та правил,
зокрема із захопленням тротуару
АДРЕСА_1. 26 липня 2002 року Одеською
міською радою було прийнято рішення
про видачу ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 державного акта на право
приватної власності на земельну
ділянку, площею 0,0625 га, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1. Позивач вважає
указане рішення незаконним,
посилаючись на те, що при виготовленні
проекту землевідведення були невірно
визначені межі земельної ділянки, що
призвело до порушення прав суміжних
землекористувачів. У подальшому,
земельну ділянку та домоволодіння
придбав ОСОБА_5 Договір
купівлі-продажу, за яким ОСОБА_5 набув
права власності, ОСОБА_4 також вважав
недійсним у зв'язку із тим, що
документи, які стали підставою для
укладання спірного договору, є такими,
що порушують його права, та свідоцтво
про право власності, на підставі якого
укладено договір.

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4 про визнання права власності на
домоволодіння, посилаючись на те, що
відповідач не визнає його права
власності на вказаний будинок. На
підставі ст. 392 ЦК України просив позов
задовольнити.

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4, Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
про визнання права сумісної власності
на земельну ділянку площею 0,0625 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 19 квітня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області

від 25 вересня 2013 року, позов ОСОБА_4
задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право
власності від 04 червня

2000 року на домоволодіння по АДРЕСА_1 з
моменту його видачі.

Визнано недійсним рішення Одеської
міської ради від 26 липня

2002 року з моменту його прийняття.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу від 22 серпня 2002 року
домоволодіння по АДРЕСА_1.

Скасовано реєстрацію договору
купівлі-продажу від 22 серпня

2002 року домоволодіння по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу від 22 серпня 2002 року
земельної ділянки площею 0,625 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано недійсним державний акт,
виданий 25 грудня 2003 року про право
власності на земельну ділянку площею
0,625 га, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

У задоволенні позову ОСОБА_5
відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 березня 2014
року касаційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_9,
ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_8,

ОСОБА_7, ОСОБА_6 задоволено частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 25 вересня 2013 року в частині
позову ОСОБА_4 про визнання свідоцтва
недійсним, визнання договору купівлі
продажу недійсним скасовано, справу у
цій частині передано на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

У решті рішення суду першої інстанції
та ухвалу апеляційного суду залишено
без змін.

У травні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 березня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема: ст.
ст. 256, 257, 261, 262, 267 ЦК України.

З ухвали колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 березня 2014 року вбачається,
що справу передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції, правова
позиція щодо застосування норми
матеріального права касаційною
інстанцією не висловлювалась.

Наведене свідчить про те, що спір у
справі остаточно не вирішено, не
зазначено про застосування норми
матеріального права для вирішення
спору по суті, а тому підстави, для
перегляду ухвали колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 березня 2014 року встановлені
п. 1 ст. 355 ЦПК, відсутні.

Із урахуванням вищевказаного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що у
допуску справи до провадження
Верховного Суду України необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до
Київської районної державної
адміністрації Одеської міської ради,
Одеської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи:
управління земельних ресурсів
Одеської міської ради, ОСОБА_3, про
визнання свідоцтва, договору купівлі
продажу недійсними; за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи:
Київська районна адміністрація
Одеської міської ради, Одеська міська
рада, управління земельних ресурсів
Одеської міської ради, про визнання
права власності; за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Київської районної
адміністрації Одеської міської ради,
треті особи: Одеська міська рада,
управління земельних ресурсів
Одеської міської ради, про визнання
права сумісної власності на земельну
ділянку, за заявою ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 березня 2014
року до провадження Верховного Суду
України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук
Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк Г.В. Юровська