Справа № 372/358/14-ц
провадження № 2-333/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року
Обухівський районний суд Київської
області у складі:

головуючого судді Мори О.М.,

при секретарі Орел І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Обухові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Козинської
селищної ради Обухівського району
Київської області, третя особа:
Управління Держземагенства в
Обухівському районі у Київській
області, про визнання незаконним та
скасування рішення, визнання недійсним
державного акту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_1 та Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області,
за участю третьої особи Управління
Держземагенства в Обухівському районі
про усунення перешкод в користуванні
її земельною ділянкою площею 0,1309 га, що
розташована на території АДРЕСА_1,
шляхом скасування рішення Козинської
селищної ради 30 сесії 5 скликання №10/32
від 29.12.2009 року в частині надання
дозволу на затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та передачі її у власність
ОСОБА_1 та шляхом визнання недійсним
державного акту та скасування його
державної реєстрації на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 423702 від 08.12.2010 року на земельну
ділянку площею 0,0568 га, для ведення
особистого селянського господарства,
що розташована за адресою АДРЕСА_1,
кадастровий номер :05:035:0064,
виданого на ім'я ОСОБА_1 Обґрунтовуючи
позовні вимоги ОСОБА_2 зазначила, що
земельна ділянка ОСОБА_1 розташована
поруч з її земельною ділянкою і при
зверненні з заявою про внесення
відомостей щодо своєї земельної
ділянки до Державного земельного
кадастру їй відмовили на тій підставі,
що в межах її ділянки знаходиться
земельна ділянка або її частина, що
належить ОСОБА_1 і площа накладення
становить 17,2619 %.

02.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_2,
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області, за участю
третьої особи: Управління
Держземагенства в Обухівському районі
Київської області в якому просить суд
визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області від 24.04.2003
року №87/53,54 «Про вилучення та надання
земельної ділянки в приватну
власність»; визнати недійсним
державний акт на право приватної
власності на землю серії РЗ № 381819,
виданий Козинською селищною радою
Обухівського району Київської області
від 24.11.2003 року, зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 8932 на
ім'я ОСОБА_2. В обґрунтування своїх
позовних вимог зазначає, що 13.02.2004 року
ним було придбано у ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу земельну
ділянку площею 0,052 га по АДРЕСА_1, що
належала продавцю на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії І-КВ № 044392,
виданого Козинською селищною радою
Обухівського району Київської області
02.09.1998 року та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 2286.
Укладений договір купівлі-продажу
земельної ділянки був нотаріально
посвідчений та зареєстрований в
Козинській селищній раді. В подальшому
на підставі рішення виконавчого
комітету Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області
від 26.02.2004 року № 48/48 «Про
переоформлення державного акту»
державний акт виданий на ім'я ОСОБА_3
було анульовано, а ОСОБА_1 було видано
на підставі договору купівлі-продажу
державний акт серії КВ № 093127 на
земельну ділянку 0,0520 га на його ім'я.
24.04.2003 року рішенням виконавчого
комітету Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області
№87/53,54 «Про вилучення та надання
земельної ділянки в приватну
власність» вилучено з користування
ОСОБА_4 земельну ділянку 0,055 га в
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 та виділено і
передано у приватну власність
останньої земельну ділянку розміром 0,13
га в АДРЕСА_1, за рахунок її земельної
ділянки розміром 0,0745 га та земельної
ділянки її дядька ОСОБА_4 розміром 0,055
га для будівництва індивідуального
житлового будинку. На підставі
вищезазначеного рішення ОСОБА_2
отримала державний акт на право
приватної власності на землю серії РЗ
№ 381819 на земельну ділянку площею 0,131 га,
що розташована в АДРЕСА_1. Відповідно до
плану суміжних земельних ділянок
ОСОБА_4 як суміжного землекористувача
по АДРЕСА_1 немає та відсутні будь-які
дані щодо ОСОБА_2 на право користування
або власності земельною ділянкою
площею 0,0745 по АДРЕСА_1. Оскільки
Козинською селищною радою без законних
підстав фактично було припинено право
власності ОСОБА_3 на земельну ділянку
площею 0,052 га та передано ОСОБА_2, то
рішення від 24.04.2003 року є незаконним та
підлягає скасуванню , а виданий на
підставі цього рішення державний акт
підлягає визнанню недійсним.

ОСОБА_1 та його представник в судовому
засіданні позовні вимоги до ОСОБА_2 та
Козинської селищної ради підтримали,
просили позов задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на порушення права
власності, що виникло внаслідок
прийняття незаконного рішення.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилась,
надала до суду заяву, в якій просила
залишити її первісний позов без
розгляду та зазначила, що позовні
вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1
визнає.

Представник Козинської селищної ради в
судове засідання, будучи повідомленим
належним чином про розгляд справи, в
судове засідання не з'явився, заяв,
клопотань до суду не надав.

Представник третьої особи, Управління
Держземагенства в Обухівському районі,
в судове засідання не з'явився, про
розгляд справи повідомлявся належним
чином, надав відзив на позовну заяву,в
якому просив розглядати справу у
відсутність їхнього представника та
зазначив, що при вирішенні справи
покладаються на розсуд суду.

Ухвалою суду від 27.05.2014 року первісний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Козинської
селищної ради Обухівського району
Київської області, за участю третьої
особи Управління Держземагенства в
Обухівському районі про усунення
перешкод в користуванні за заявою
ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Вислухавши учасників по справі, які
з'явились в судове засідання,
з'ясувавши всі обставини справи та
перевіривши їх наданими доказами, суд
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що Рішенням
виконавчого комітету Козинської
селищної ради Обухівського району
Київської області від 30 вересня 1997 року
№2/2 ОСОБА_3 передано безкоштовно у
приватну власність земельну ділянку
площею 0, 052 га для будівництва,
обслуговування жилого будинку ведення
особистого підсобного господарства, у
відповідності до матеріалів
інвентаризації та надано дозвіл на
виготовлення державного акту на землю.

В подальшому ОСОБА_3 на підставі
вищезазначеного рішення отримав
Державний акт на право власності на
землю серії І-КВ № 044392 на земельну
ділянку площею 0,132 га, з яких для
будівництва, обслуговування житлового
будинку - 0,080 га, ведення особистого
підсобного господарства - 0,052 га, яка
знаходиться в АДРЕСА_1.

13 лютого 2004 року було укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки
відповідно до якого ОСОБА_3 відчужив
ОСОБА_1 земельну ділянку площею 520
квадратних метрів, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 для ведення
особистого підсобного господарства.
Договір купівлі-продажу був
посвідчений приватним нотаріусом
Обухівського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстровано в
реєстрі за № 529 та зареєстровано в
Козинській селищній раді за № 138.

На підставі рішення виконавчого
комітету Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області
від 26.02.2004 року № 48/48 «Про
переоформлення державного акту»
державний акт виданий на ім'я ОСОБА_3
було анульовано, а ОСОБА_1 було видано
на підставі договору купівлі-продажу
державний акт серії КВ № 093127 на
земельну ділянку 0,0520 га на його ім'я.

Як встановлено судом, 24 квітня 2003 року
виконавчим комітетом Козинської
селищної ради Обухівського району
Київської області було прийнято
рішення № 87/53, 54 «Про вилучення та
надання земельної ділянки в приватну
власність» яким вилучено з
користування ОСОБА_4 земельну ділянку
0,055 га в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 та
виділено і передано у приватну
власність останньої земельну ділянку
розміром 0,13 га в АДРЕСА_1, за рахунок її
земельної ділянки розміром 0,0745 га та
земельної ділянки її дядька ОСОБА_4
розміром 0,055 га для будівництва
індивідуального житлового будинку.

В подальшому на підставі
вищезазначеного рішення ОСОБА_2
отримала державний акт на право
приватної власності на землю серії РЗ
№ 381819 на земельну ділянку площею 0,131 га,
що розташована в АДРЕСА_1.

Відповідно до плану зовнішніх меж
земельної ділянки в державному акті на
право приватної власності на землю
серії РЗ №381819, в описі меж зазначено:
А-Б - вул. Нова, Б-В - ОСОБА_6, В-Г землі
селищної ради, Г-Д - ОСОБА_7, Д-Е - землі
селищної ради, Е-А - ОСОБА_8

Відповідно до плану суміжних земельних
ділянок суміжними землекористувачами
по АДРЕСА_1 є ОСОБА_8, ОСОБА_3( земельну
ділянку у якого на підставі договору
купівлі-продажу придбав ОСОБА_1),
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6.

З поданих до суду документів
вбачається, що по АДРЕСА_1 немає
суміжного землекористувача ОСОБА_4 та
згідно зведеного плану суміжних
земельних ділянок відсутні будь-які
дані щодо права користування або
власності ОСОБА_2 земельною ділянкою
площею 0,0745 га по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.14 Конституції України
право власності на землю гарантується,
це право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону, а згідно ст.19 Конституції
України - органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, таким чином основним
документом, який підтверджується право
власності особи на земельну ділянку є
відповідний державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що
громадяни набувають право власності
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених
Земельним кодексом України або за
результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України,
передбачено, що право власності є
непорушним, ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено,
що право власності на землю (земельну
ділянку) набувається і здійснюється
відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЗК України,
власник не може бути позбавлений права
власності на земельну ділянку, крім
випадків, передбачених Земельним
кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 140 Земельного кодексу
України, підставою припинення права
власності на земельну ділянку є
добровільна відмова від права
власності, смерть власника, відчуження
земельної ділянки за рішенням
власника, звернення стягнення на
земельну ділянку на вимогу кредитора,
відчуження земельної ділянки з мотивів
суспільної необхідності, конфіскація
за рішенням суду; та для суспільних
потреб або права постійного
користування земельною ділянкою.

Згідно ст. 378 ЦК України право
власності особи на земельну ділянку
може бути припинене за рішенням суду у
випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України
« Про місцеве самоврядування» акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції України
або законам України визнаються
незаконними у судовому порядку.

Відповідно до ст. 393 Цивільного кодексу
України правовий акт органу державної
влади, Автономної республіки Крим або
органу місцевого самоврядування, який
не відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним і
скасовується.

Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі
видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта,
яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Відповідно до статті 21 ЦК України
суд визнає незаконним та скасовує
правовий акт індивідуальної дії,
виданий органом державної влади, якщо
він суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
та інтереси.

Проаналізувавши встановлені обставини
та норми законодавства вбачається, що
Козинська селищна рада Обухівського
району Київської області прийнявши
рішення № 87/53, 54 «Про вилучення та
надання земельної ділянки в приватну
власність» від 24 квітня 2003 року не
маючи заяви від ОСОБА_3 про добровільну
відмову від права власності на
земельну ділянку площею 0,052 га або
інших законних підстав, фактично
припинила право власності останнього,
а отже незаконно передала земельну
ділянку ОСОБА_2, порушивши при цьому
права ОСОБА_3, як власника земельної
ділянки на момент прийняття
оскаржуваного рішення.

З врахуванням вищевикладеного, рішення
прийняте 24 квітня 2003 року виконавчим
комітетом Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області
було прийнято рішення № 87/53, 54 «Про
вилучення та надання земельної ділянки
в приватну власність» є таким, що не
відповідає законові та порушує права
власника суміжної земельної ділянки
ОСОБА_1, а отже позовні вимоги про
визнання оскаржуваного рішення
незаконним та скасування є доведеними
і обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Зважаючи на те, що державний акт на
право приватної власності на землю
серії РЗ № 381819, виданий Козинською
селищною радою Обухівського району
Київської області 24.11.2003 року на ім'я
ОСОБА_2 на підставі незаконного
рішення, зазначений акт підлягає
визнанню недійсним.

Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
навіть якщо ці порушення не повязані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки згідно ч.3 ст. 152 ЗК
України здійснюється шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів захисту ( стаття 16 ЦК
).

Обраний позивачем спосіб захисту свого
порушеного права відповідає
положенням ч.3 ст.152 ЗК України та ст.
16 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 116, 140, 152, 153, 155
Земельного кодексу України, ч. 10 ст. 59
Закону України « Про місцеве
самоврядування», ст.ст. 16, 21, 316, 321, 373, 378,
393 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,
11, 15, 60, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Козинської
селищної ради Обухівського району
Київської області третя особа:
Управління Держземагенства в
Обухівському районі у Київській
області, про визнання незаконним та
скасування рішення, визнання недійсним
державного акту задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області від 24.04.2003
року №87/53,54 «Про вилучення та надання
земельної ділянки в приватну
власність».

Визнати недійсним державний акт на
право приватної власності на землю
серії РЗ № 381819, виданий Козинською
селищною радою Обухівського району
Київської області від 24.11.2003 року,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 8932 на ім'я
ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через Обухівський
районний суд Київської області.

СуддяМора О. М.