Ухвала

16 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.

суддів: Дем'яносова М.В.,
Євграфової Є.П.

Нагорняка В.А.,
Юровської Г.В.

розглянувши заяву представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 про розірвання
договору, стягнення коштів та
зобов'язання вчинити дії та за
зустрічним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
стягнення коштів та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 про розірвання
договору, стягнення коштів та
зобов'язання вчинити дії.

З урахуванням уточнених позовних вимог
позивач просив розірвати договір,
стягнути з відповідача на його користь
збитки у розмірі 7 625 грн, неустойку у
розмірі 63 376 грн 50 коп., моральну шкоду у
розмірі 2 тис. грн, витрати, пов'язані з
проведенням експертного дослідження, у
розмірі 1 600 грн та зобов'язати його
власними силами та за власний рахунок
демонтувати та вивезти гранітну
надмогильну споруду з ділянки АДРЕСА_1
протягом 5 календарних днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Відповідач звернувся до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_3 про
стягнення суми за договором.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 14
жовтня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено. Розірвано договір
купівлі-продажу та надання послуг з
встановлення надмогильної споруди
№195П від 03 жовтня 2011 року. Стягнуто з
ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 збитки у
розмірі 7 625 грн, неустойку у розмірі 63 376
грн 50 коп., моральну шкоду у розмірі 2
тис. грн та витрати пов'язані з
проведенням експертного дослідження у
розмірі 1 600 грн. Зобов'язано ФОП ОСОБА_5
власними силами та за власний рахунок
демонтувати та вивезти гранітну
надмогильну споруду з ділянки АДРЕСА_1
кладовищі в м. Києві протягом 5
календарних днів з дня набрання
рішенням законної сили.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат. У задоволенні зустрічних
позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
21 січня 2014 року рішення суду першої
інстанції в частині стягнення
неустойки та моральної шкоди з ФОП
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким в задоволенні вказаних позовних
вимог відмовлено.

В решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 лютого 2014 року
у відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду м. Києва від 21 січня
2014 року відмовлено.

14 травня 2014 року ОСОБА_3 направив
поштою на адресу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ заяву про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема, ч. 5
ст. 10 Закону України «Про захист прав
споживачів».

На підтвердження викладених в заяві
доводів заявник долучив до заяви копію
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 грудня 2013
року, ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від
15 травня 2013 року, ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 липня 2013 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки зі змісту заяви та долучених
копій ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від
17 грудня 2013 року, ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 травня 2013 року, ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 липня 2013 року не
вбачається неоднакове застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
зокрема, правовідносини є подібними,
але різні фактичні обставини справи, у
допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про
розірвання договору, стягнення коштів
та зобов'язання вчинити дії та за
зустрічним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
стягнення коштів та моральної шкоди, за
заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 лютого 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
М.В. Дем'яносов

Є.П. Євграфова

В.А. Нагорняк

Г.В. Юровська