Справа № 552/2684/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
Київський районний суд м.Полтави в
складі:

головуючого - судді Самсонової
О.А.

при секретарі - Куліш О.Г.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у м.Полтаві в приміщенні
суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1
про встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про
встановлення факту належності їй
правовстановлюючого документу -
заповіту, посвідченого 05 лютого 1979 року
Полтавською районною державною
нотаріальною конторою. Свою заяву
обґрунтувала тим, що вказаний заповіт
складений її тіткою - ОСОБА_2. ОСОБА_2 на
випадок своєї смерті все належне їй
майно заповідала в рівних частках
своїм племінницям - ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
яка у зв'язку з одруження змінила
прізвище на ОСОБА_1. Але її прізвище у
вказаному документі зазначено невірно
- як «ОСОБА_1» замість правильного
«ОСОБА_1». ІНФОРМАЦІЯ_1 тітка померла,
але у зв'язку з неправильним написанням
дошлюбного прізвища спадкоємця у
вказаному заповіті заявник позбавлена
можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину. Тому просить суд
встановити факт належності їй
зазначеного правовстановлюючого
документу.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1
заяву підтримала в повному обсязі,
пославшись на викладені в ній
обставини, просила вимоги
задовольнити.

Представник заінтересованої
особи Другої полтавської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, звернувшись до
суду з заявою про розгляд справи за
його відсутності.

Враховуючи наявність достатніх
матеріалів про права та правовідносини
сторін, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення заявника,
дослідивши докази у справі, суд
приходить до висновку, що заявлені
вимоги необхідно задовольнити в
повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено судом, 05 лютого 1979 року
Полтавською районною державною
нотаріальною конторою посвідчено
заповіт ОСОБА_2, яка все належне їй
майно заповідала в рівних долях своїм
племінницям - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.4).

Але у вказаному заповіті прізвище
заявника вказано невірно - як «ОСОБА_1»
замість «ОСОБА_1».

24 грудня 2008 року у зв'язку з одруженням
ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1
(а.с.5).

При цьому у свідоцтві про шлюб серії
НОМЕР_1, виданому 24 грудня 2008 року
Центральним відділом РАЦС
Полтавського міського управління
юстиції, дошлюбне прізвище дружини
зазначено як «ОСОБА_1».

Різне написання прізвища спадкоємця в
заповіті та документах, що
підтверджують його особу, акт переміни
прізвища перешкоджає заявнику
отримати свідоцтво про право на
спадщину.

Той факт, що вказаний вище заповіт,
посвідчений на ім'я ОСОБА_1, дійсно
належить заявнику - ОСОБА_1
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами в їх
сукупності.

На підставі викладеного суд вважає за
необхідне заяву задовольнити,
встановити факт належності заявнику
правовстановлюючого документу:
заповіту, посвідченого 05 лютого 1979 року
Полтавською районною державною
нотаріальною конторою, реєстровий №735.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що правовстановлюючий
документ - заповіт, посвідчений 05
лютого 1979 року Полтавською районною
державною нотаріальною конторою,
реєстровий №735, на ім'я ОСОБА_1, належить
ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий
О.А.Самсонова

12.06.2014