РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року
сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд
Тернопільської області у складі :

головуючого судді
- Могачевської В.Й.

за участю секретаря судового засідання
- Реєнт Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в сел.
Підволочиську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Іванівської
сільської ради Підволочиського району
Тернопільської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовною заявою до Іванівської
сільської ради Підволочиського району
Тернопільської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
про визнання права власності на
спадкове майно.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року помер його батько - ОСОБА_4. Після
його смерті залишилося спадкове майно,
яке складається із житлового будинку
АДРЕСА_1. За життя батько склав заповіт,
згідно якого все належне йому на день
смерті майно, де б воно не знаходилося і
з чого б воно не складалося заповів
йому.

Спадкоємцями першої черги після смерті
бойко ОСОБА_5 є : ОСОБА_2 - дружина
померлого; ОСОБА_1 - син померлого та
ОСОБА_3 - дочка померлого .

Приватному нотаріусу Підволочиського
районного нотаріального округу ОСОБА_6,
подана заява про відмову від
обов'язкової частки у спадщині ОСОБА_2

На день смерті ОСОБА_4, разом з ним у
житловому будинку АДРЕСА_1 були
зареєстровані: ОСОБА_1 - син померлого;
ОСОБА_7 - невістка померлого; ОСОБА_8 -
внучка померлого; ОСОБА_9 - внучка
померлого; ОСОБА_10 - правнук померлого.

За його заявою про прийняття спадщини,
приватним нотаріусом Підволочиського
районного нотаріального округу ОСОБА_6
заведено спадкову справу №161/2013, однак
постановою нотаріуса від 24 березня 2014
року № 60/02-31 йому було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом по причині відсутності
правовстановлюючих документів на
зазначене будинковолодіння.

З огляду на вказане, та у зв'язку із
відсутністю можливості вирішити
питання про визнання за ним права
власності у позасудовому порядку, він
змушений звернутися до суду з позовом
про визнання за ним права власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, дав пояснення аналогічні
викладеним у позові, просить
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала. При
цьому пояснила що будинок, на який
претендує її син, був побудований нею і
чоловіком в період спільно проживання,
однак документи на будинок були на ім'я
чоловіка. Після завершення будівництва
вона постійно проживала і в даний час
проживає в будинку. Про те, що чоловік
склав заповіт на користь сина знала.
Після смерті чоловіка писала заяву про
відмову від прийняття спадщини. Не
заперечує проти того, щоб майно, яке
належало чоловікові успадкував її син -
ОСОБА_1.

Представник відповідача - Іванівської
сільської ради Підволочиського району
Тернопільської області, будучи
належним чином повідомленим про дату і
час розгляду справи, в судове засідання
не з'явився, подав заяву з проханням
справу слухати у його відсутності, з
позовом погодився.

Відповідач ОСОБА_3, яка про день і час
слухання справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, про що
свідчить її особистий підпис, в
судовому засідання не з"явилася,
причини неявки не повідомила, жодної
заяви не подала, а тому, вислухавши
думку позивача та відповідачки, які
просять справу вирішувати за
відсутності відповідачів, суд
приходить до висновку що справу можна
вирішувати в даному судовому
засіданні, на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи пояснення позивача,
відповідачки ОСОБА_2, заяву
представника відповідача, дослідивши
та оцінивши докази по справі, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги частково підлягають до
задоволення, виходячи з таких
міркувань.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, виданого 07 серпня 2013 року
Іванівською сільською радою
Підволочиського району Тернопільської
області, ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4.

03 травня 2012 року за реєстровим №62
секретарем виконкому Іванівської
сільської ради Підволочиського району
Тернопільської області було
посвідчено заповіт ОСОБА_4, що
народився в АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
відповідно до якого останній на
випадок своєї смерті зробив наступне
заповітне розпорядження: все належне
йому майно, де б воно не знаходилося і з
чого б воно не складалося, і взагалі все
те, що буде належати йому на день смерті
і на що він за законом матиме право
заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З свідоцтва про народження серія
НОМЕР_2, виданого 22 серпня 1960 року,
вбачається, що позивач ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився в сім'ї ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, місце реєстрації - АДРЕСА_1.

Таким чином позивач ОСОБА_1 являється
спадкоємцем за заповітом після смерті
батька ОСОБА_4.

Спадкоємцями першої черги після
смерті ОСОБА_4 є: ОСОБА_2 - дружина
померлого; ОСОБА_1 - син померлого та
ОСОБА_3 - дочка померлого.

Відповідачка ОСОБА_2 (згідно паспорта
громадянина України серія НОМЕР_3,
виданого 03 лютого 2000 року
Підволочиським РВ УМВСУ в
Тернопільській області, дружина
померлого ОСОБА_4) від прийняття
спадщини, в тому числі і належної їй по
закону обов'язкової частки у
спадковому майні померлого, після
смерті чоловіка відмовилася, про що
свідчить подана нею в нотаріальну
контору заява від 19 листопада 2013 року,
посвідчена секретарем Іванівської
сільської ради Підволочиського району
тернопільської області, зареєстрована
реєстрі за № 71.

Відповідачка ОСОБА_3 - дочка померлого,
02 грудня 2013 року подала заяву про
прийняття спадщини після смерті батька
ОСОБА_4.

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст.. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З аналізу вищезазначених норм закону
вбачається, що у відповідача ОСОБА_3
відсутнє право на спадкування після
смерті батька ОСОБА_4, оскільки
померлим, на випадок своєї смерті, було
зроблено заповітне розпорядження в
користь позивача ОСОБА_1

З довідки виданої виконкомом
Іванівської сільської ради
Тернопільської області №82 від 13 лютого
2014 року вбачається, що на день смерті
спадкодавця ОСОБА_4, який помер 06.08.2013
року, разом з ним були зареєстровані в
АДРЕСА_1: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., - син
померлого; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 р. н., -
невістка померлого; ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_6 р. н., - внучка померлого;
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 р. н., - внучка
померлого; ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8 р. н.,-
правнук померлого.

Так, ОСОБА_1 у відповідності до ст. 1268 ЦК
України спадщину прийняв, оскільки
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
та протягом строку, встановленого ст.
1270 даного Кодексу не заявив відмови від
неї.

Факт належності ОСОБА_4 будинку
підтверджується рішенням виконкому
Іванівської сільської ради
Підволочиського району Тернопільської
області №7 від 21.03.2001 року та довідкою
Іванівської сільської ради
Підволочиського району№149 від 01.04.2014
року.

Рішенням виконавчого комітету
Іванівської сільської ради №7 від 21
березня 2001 року «Про порядок
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна», встановлено факт
права власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, підстава фонд №39,
справа 819.

З довідки №149 від 01 квітня 2014 року,
виданої виконкомом Іванівської
сільської ради, вбачається, що
будинковолодіння АДРЕСА_1 належало
померлому ОСОБА_4

Однією із підстав припинення права
власності є смерть власника (п.11 ч.1 ст.346
ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії приватного нотаріуса
Підволочиського районного
нотаріального округу Тернопільської
області від 24 березня 2014 року №69/02-31
позивачу було відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії - видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
житловий будинок після смерті батька
гр.. ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
по причині відсутності
правовстановлюючих документів, що
підтверджують право власності
спадкодавця на вказане
будинковолодіння.

З технічного паспорта на житловий
будинок індивідуального житлового
фонду вбачається, що житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1
значиться в бюро технічної
інвентаризації за ОСОБА_4, свідоцтво на
право власності в БТІ не зареєстроване.

З огляду на вказане позивач, після
смерті батька ОСОБА_4 спадщину прийняв,
однак через відсутність
правовстановлюючого документа -
свідоцтва про право власності на
житловий будинок на ім'я померлого, не
може оформити спадкове майно на себе,
що свідчить про порушення його прав,
які підлягають судовому захисту.

З справи №574 відведення в натурі
земельної ділянки і погодження
проектної документації на будівництво
індивідуального житлового будинку в с.
Іванівка Підволочиського району за 1969
рік, Технічного бюро при районному
архітекторі Підволочиського району, та
Архівного витягу з протоколу №15
засідання виконкому Підволочиської
районної ради депутатів трудящих від 15
серпня 1969 року вбачається, що
затверджений план на індивідуальне
будівництво житлових і господарських
будинків в с. Іванівка, згідно додатку
№1 до рішення РВК №252 від 15 серпня 1969
року, ОСОБА_4.

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 63 СК України передбачено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно ч.2 ст. 67 СК України дружина,
чоловік мають право скласти заповіт на
свою частку у праві спільної сумісної
власності подружжя до її визначення та
виділу в натурі.

Таким чином, беручи до уваги те, що
житловий будинок АДРЕСА_1, є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
суд приходить до висновку щодо
часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів і вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст.
392 ЦК України - кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
цивільного права у разі його
невизнання або оспорювання, а власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
майно оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 8,
10, 15, 30, 212-215, 221 ЦПК України, ст.ст.328, 346, 392,
1218, 1268, 1236 ЦК України, ст..ст. 60, 63, 67 СК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Іванівської сільської
ради Підволочиського району
Тернопільської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
про визнання права власності -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на власності ?
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті батька ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано до
апеляційного суду Тернопільської
області через Під волочиський районний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя: