Ухвала

іменем україни

11 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Журавель В.І.,
Євтушенко О.І.,

Євграфової Є.П.,
Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Комунального підприємства
«Креміннатеплокомуненерго» про
визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
за касаційною скаргою Комунального
підприємства
«Креміннатеплокомуненерго» на рішення
апеляційного суду Луганської області
від 06 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом, у якому просив визнати
незаконним та скасувати наказ від 12
вересня 2012 року № 58к про його
звільнення на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП
України, поновити на посаді
юрисконсульта в Комунальному
підприємстві
«Креміннатеплокомуненерго» (далі - КП
«Креміннатеплокомуненерго»), стягнути
з відповідача заробітну плату за час
вимушеного прогулу в сумі 111 707,04
грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що його
звільнено з роботи на підставі виписки
з протоколу засідання профспілки від 11
серпня 2012 року № 90, хоча він не є
керівником підприємства, у наказі не
зазначено, за яке саме порушення правил
внутрішнього трудового розпорядку або
покладених на нього трудових
обов'язків, які він систематично не
виконував, його звільнено, письмових
пояснень перед застосуванням
дисциплінарного стягнення він не
надавав, а сааме: звільнення проведено
в період його тимчасової
непрацездатності.

Рішенням Кремінського районного суду
Луганської області від 09
грудня 2013 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 06 березня 2014 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та ухвалено нове, яким
скасовано наказ від 12 вересня 2012 року №
58к про звільнення та
поновлено ОСОБА_3 на посаді
юрисконсульта у КП
«Креміннатеплокомуненерго» з 12
вересня 2012 року.

Стягнуто з КП
«Креміннатеплокомуненерго» на користь
ОСОБА_3 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 12 вересня 2012
року до 05 березня 2014 року у сумі 71 591,08
грн та судовий збір на користь держави
у сумі 715,91 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі
та стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу в межах платежу за
один місяць у сумі 4 091,82 грн допущено до
негайного виконання.

У касаційній скарзі КП
«Креміннатеплокомуненерго» просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та направити справу на новий
розгляд, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення апеляційного суду
зазначеним вимогам закону не
відповідає.

Під час розгляду справи судами
встановлено, що 26 листопада
2007 року позивача було прийнято на
посаду юрисконсульта до КП
«Креміннатеплокомуненерго», а наказом
від 12 вересня 2012 pоку № 58к звільнено з
роботи на підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП
України за систематичне невиконання
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
зокрема, у зв'язку із запізненням на
роботу (наказ від 08 серпня 2012 року № 112 ),
відсутністю на робочому місці (наказ
від 27 серпня 2012 року № 120 ), невиконанням
наказу від 13 серпня 2012 року № 114 (про
надання звіту про виконану роботу),
неявкою на засідання провідних служб 15
серпня 2012 року та згідно з вимогами
ст.ст. 147-149 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із
відсутності порушень трудового
законодавства під час звільнення
позивача з підстав, передбачених п. 3 ст.
40 КЗпП України, з огляду на неналежне
ставлення останнього до своїх трудових
обов'язків, порушення правил
внутрішнього трудового розпорядку та
умов колективного договору.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
задоволення позову, апеляційний суд
виходив з того, що звільнення відбулось
у період тимчасової непрацездатності
позивача.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитися не можна.

Так, згідно з наказом Міністерства
охорони здоров'я України (далі - МОЗ
України) від 13 листопада 2001 року № 455
«Про затвердження Інструкції про
порядок видачі документів, що
засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян»:

- видача документів, що засвідчують
тимчасову непрацездатність,
здійснюється лікуючим лікарем при
пред'явленні паспорта чи іншого
документа, який засвідчує особу
непрацездатного;

- листок непрацездатності в
амбулаторно-поліклінічних закладах
видається лікуючим лікарем переважно
за місцем проживання чи роботи.
У разі вибору особою лікуючого лікаря і
лікувально-профілактичного закладу не
за місцем проживання чи роботи
документи, що засвідчують тимчасову
непрацездатність, видаються за
наявності заяви-клопотання особи,
погодженої з головним лікарем обраного
лікувально-профілактичного закладу,
або його заступником, засвідченої
підписом та круглою печаткою
лікувально-профілактичного закладу.

На запит адміністрації КП
«Креміннатеплокомуненерго» від 20
вересня 2012 року № 514 Управлінням
охорони здоров'я Рубіжанської міської
ради від 25 вересня 2012 року було
надіслано письмову інформацію, згідно
з якою за фактом перебування на
амбулаторному лікуванні ОСОБА_3 в
умовах поліклініки ЦМЛ м. Рубіжне було
проведено професійне розслідування й
комісія дійшла висновку, що при
оформленні амбулаторної карти
медичною сестрою Сиромятніковою була
допущена фальсифікація при вказівці на
титульному листі амбулаторної карти
адреси пацієнта, що пацієнт ОСОБА_3 не є
мешканцем м. Рубіжне, що реєстратор
ОСОБА_4 при складенні лікарняного
листка не витребувала в обов'язковому
порядку паспорт для вказівки в
медичній документації місця
реєстрації пацієнта, що ОСОБА_3 почав
амбулаторне лікування, не отримавши
візи головного лікаря ЦМЛ м. Рубіжне, як
іногородній (мешканець іншого
населеного пункту).

Крім того, комісія зазначила, що при
закритті лікарняного листка немає
підпису головного лікаря ЦМЛ і
гербової печатки, тому такий лист може
бути не прийнятий за місцем роботи, як
документ, який виправдовує відсутність
ОСОБА_3 на робочому місці.

За таких обставин посилання
апеляційного суду на те, що у період
видачі лікарняного листа ОСОБА_3 був
знятий з реєстраційного обліку за
попереднім місцем проживання, колегія
відхиляє, оскільки непроживання
позивача у м. Рубіжне не є єдиним
порушенням, яке свідчить про те, що
документ про тимчасову
непрацездатність виданий з порушенням
Інструкції про порядок видачі
документів, що засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3
посилався також на недотримання
відповідачем при його звільненні вимог
ч. 1 ст. 149 КЗпП України.

Між тим матеріали справи, зокрема, акт
про ненадання письмового пояснення від
28 серпня 2012 року свідчить про те, що
позивач відмовився надати письмове
пояснення щодо останнього порушення
ним трудової дисципліни (неявка 15
серпня 2012 року о 15 год. 30 хв. на збори
провідних служб по підготовці до
опалювального періоду 2012-2013 років та
ненадання звіту про виконану роботу за
перше півріччя 2012 року).

Всі попередні випадки порушення
трудової дисципліни (запізнення на
роботу 08 серпня 2012 року (наказ від 08
серпня 2012 року № 112), відсутність на
робочому місці 15 серпня 2012 року з 9 год.
45 хв. до 11 год. 00 хв. (наказ від 27
серпня 2012 року № 120) були предметом
перевірки судів при розгляді справ про
оскарження наказів про притягнення
ОСОБА_3 до дисциплінарної
відповідальності у вигляді доган.

Так, рішенням Кремінського районного
суду Луганської області від 21
грудня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 23 травня 2013 року, ОСОБА_3
відмовлено у задоволенні позову до КП
Креміннатеплокомуненерго» про
визнання незаконним та скасування
наказу від 08 серпня 2012 року № 112.

Рішенням Кремінського районного суду
Луганської області від 08
липня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 17 жовтня 2013 року, ОСОБА_3
відмовлено у задоволенні позову до КП
«Креміннатеплокомуненерго» про
визнання незаконним та скасування
наказу від 27 серпня 2012 року № 120.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції дійшов помилкового висновку
про те, що відповідачем порушені вимоги
трудового законодавства під час
звільнення позивача.

Суд першої інстанції, з'ясувавши
обставини справи та надавши належну
оцінку зібраним у справі доказам,
дійшов обґрунтованого висновку про
звільнення ОСОБА_3 з роботи на підставі
п.3 ст. 40 КЗпП України з огляду на
систематичне порушення останнім норм
трудового законодавства, правил
внутрішнього розпорядку та умов
колективного договору.

Безпідставно скасувавши законне й
обґрунтоване рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд припустився
помилки в застосуванні матеріального
та процесуального закону.

Частиною 3 ст. 335 ЦПК України
встановлено, що суд не обмежений
доводами касаційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде виявлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Ураховуючи наведене, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
із залишенням у силі рішення суду
першої інстанції з підстав,
передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства
«Креміннатеплокомуненерго»
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Луганської
області від 06 березня 2014 року
скасувати.

Рішення Кремінського районного суду
Луганської області від 09 грудня 2013 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
В.І. Журавель

Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

О.М. Ситнік