Справа № 2-о/489/121/2014
У Х В А Л А

4 червня 2014 року
м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м.
Миколаєва Спінчевська Н.А.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою
про встановлення факту, що має
юридичне значення, а саме просить суд
встановити факт неправильності
актового запису національності
ОСОБА_2, посилаючись на те, що
встановлення факту національної
ідентичності необхідне їй для
впорядкування документів, для
реалізації особистих прав -
підтвердження польського походження
її роду.

Одночасно заявниця просить суд
зобов'язати заінтересовану особу у
справі - Ленінський відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Миколаївського
міського управління юстиції, внести
відповідні зміни до актових записів
про народження щодо національності
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на те, що
при звернені до Ленінського відділу
державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної
служби Миколаївського міського
управління юстиції з відповідною
заявою, їй було відмовлено у внесені
таких змін до актових записів про
народження її матері та її власного.

У відповідності до ст.3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтею 234 ЦПК України визначено, що
окреме провадження - це вид
непозовного цивільного судочинства,
в порядку якого розглядаються
цивільні справи про підтвердження
наявності або відсутності юридичних
фактів, що мають значення для охорони
прав та інтересів особи або створення
умов здійснення нею особистих
немайнових чи майнових прав або
підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Стаття 256 ЦПК України містить
перелік таких фактів.

Суд розглядає справи про встановлення
факту: 1) родинних відносин між
фізичними особами;2) перебування
фізичної особи на утриманні; 3)
каліцтва, якщо це потрібно для
призначення пенсії або одержання
допомоги по загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню; 4)
реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу,
усиновлення; 5) проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу; 6)
належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті; 7) народження особи в
певний час у разі неможливості
реєстрації органом державної
реєстрації актів цивільного стану
факту народження; 8) смерті особи в
певний час у разі неможливості
реєстрації органом державної
реєстрації актів цивільного стану
факту смерті; 9) смерті особи, яка
пропала безвісти за обставин, що
загрожували їй смертю або дають
підстави вважати її загиблою від
певного нещасного випадку внаслідок
надзвичайних ситуацій техногенного та
природного характеру.

Крім того, у судовому порядку можуть
бути встановлені також інші факти, від
яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

В той же час, як роз'яснює лист
Верховного Суду України від 1 січня 2012
року про судову практику розгляду
справ про встановлення фактів, що мають
юридичне значення, окрім випадків,
визначених ч.3 ст. 256 ЦПК України
(встановлення факту належності особі
паспорта, військового квитка, квитка
про членство в об'єднанні громадян, а
також свідоцтв, що їх видають органи
державної реєстрації актів цивільного
стану, які не підлягають судовому
розгляду в окремому провадженні) не
можуть бути встановлені в судовому
порядку факти щодо, зокрема, належності
до певної національності.

Як вбачається зі змісту поданої
ОСОБА_1 заяви, заявниця фактично
оскаржує відмову Ленінського відділу
державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної
служби Миколаївського міського
управління юстиції про внесення змін
до актового запису та просить суд
зобов'язати його внести відповідні
зміни до актового запису.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

За таких обставин та відповідно до п.1
ч.2 ст.122 ЦПК України заява ОСОБА_1 не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства в окремому
провадженні, а тому у відкритті
провадження у справі слід відмовити.

На підставі п.3 ч.1 ст. 7 Закону України
«Про судовий збір» заявниці підлягає
поверненню сплачений нею судовий збір.

Керуючись ст.ст.15, п.1 ч.2 ст.122, 234, 256,
258 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті
провадження у справі за заявою ОСОБА_1
про встановлення факту, що має
юридичне значення.

Повернути ОСОБА_1 сплачений нею
судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. за
квитанцією № N13CF38025 від 21.05.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Н.А. Спінчевська