Справа №702/619/14-ц
Провадження №6/702/13/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову в задоволенні подання

11 червня 2014 року

м.Монастирище

Монастирищенський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого-судді: Ротаєнко Д.С.,

при секретарі: Шковира А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Монастирище
справу за поданням відділу ДВС
Монастирищенського районного
управління юстиції про обмеження
виїзду за межі України керівника ТОВ
"Вікторія" ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець за
погодження в.о.начальника відділу ДВС
Монастирищенського районного
управління юстиції 11.06.2014 року
звернувся в суд з поданням про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України керівника ТОВ "Вікторія"
ОСОБА_1. Підставою звернення із
поданням вважає те, що на виконанні у
відділі ДВС Монастирищенського РУЮ
перебуває зведене виконавче
провадження №51 від 09.04.2013 р. з виконання
виконавчого листа Монастирищенського
районного суду від 29.03.2013 року у справі
№2-122/12, наказу господарського суду від
25.02.2013 р. по справі №05/5026/1151/2012,
виконавчого листа Монастирищенського
районного суду від 29.03.2013 р. по справі
№2-122/12., виконавчого листа
Монастирищенського районного суду від
05.04.2013р. по справі №2-287/12, виконавчого
листа Монастирищенського районного
суду від 07.08.2013 р. по справі №2-287/12,
виконавчого листа Монастирищенського
районного суду від 28.10.2013 р. по справі
№2-287/12, виконавчого листа
Монастирищенського районного суду від
28.10.2013 р. по справі №2-287/12 про стягнення
з ТОВ «Вікторія» 217 328,39 грн. боргу по
зведеному виконавчому провадженню на
користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, СФГ «Нова
Україна», ДПІ, держави. 01.04.2013 року
старшим державним виконавцем ВДВС
Монастирищенського РУЮ на підставі
ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про
виконавче провадження» винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконавчому листу
Монастирищенського районного суду від
29.03.2013 р. по справі №2-122/12. 13.03.2013 р.
старшим державним виконавцем ВДВС
Монастирищенського РУЮ на підставі
ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про
виконавче провадження» винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по наказу господарського
суду Черкаської області від 25.02.2013 року
по справі №05/5026/1151/2012. 01.04.2013 р. старшим
державним виконавцем ВДВС
Монастирищенського РУЮ на підставі
ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про
виконавче провадження» винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконавчому листу
Монастирищенського районного суду від
29.03.2013р. по справі №2-122/12. 22.05.2013 р.
старшим державним виконавцем ВДВС
Монастирищенського РУЮ на підставі
ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про
виконавче провадження» винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконавчому листу
Монастирищенського районного суду від
05.04.2013 р. по справі №2-287/12. 09.08.2013 року
старшим державним виконавцем ВДВС
Монастирищенського РУЮ на підставі
ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про
виконавче провадження» винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконавчому листу
Монастирищенського районного суду від
07.08.2013 року по справі №2-287/12. 30.10.2013 р.
старшим державним виконавцем ВДВС
Монастирищенського РУЮ на підставі
ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про
виконавче провадження» винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконавчому листу
Монастирищенського районного суду від
28.10.2013 р. по справі №2-287/12. 30.10.2013 р.
старшим державним виконавцем ВДВС
Монастирищенського РУЮ на підставі
ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про
виконавче провадження» винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконавчому листу
Монастирищенського районного суду від
28.10.2013 р. по справі №2-287/12. Керівником
ТОВ «Вікторія» () є ОСОБА_1
(ІПН:НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2,
виданий 08.02.2006 р. Житомирським РВ УМВС
України у Житомирській області).
Керівником ТОВ «Вікторія» ()
ОСОБА_1 в термін, встановлений
державним виконавцем для самостійного
виконання рішення суду, не виконано, на
вимоги державного виконавця керівник
не реагує, заборгованості за
виконавчими документами не сплачує.
Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України. Примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, а згідно зі ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно та повно
вчиняти виконавчі дії; він, зокрема, має
право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України-до виконання
зобов'язань за рішенням. Ст.377-1 ЦПК
України встановлено, що питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи або керівника-юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів, вирішується судом за
місцем знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Відповідно до листа
Міністерства юстиції України від 06.06.2008
р. №25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб,
які мають невиконані зобов'язання, в
тому числі зі сплати аліментів,
покладених на них рішеннями судів»,
виданого на виконання Указу Президента
України «Про додаткові заходи щодо
підвищення ефективності виконання
рішень судів» №261/2008 від 24.03.2008 р.,
наявність в особи невиконаних
зобов'язань, покладених на неї судовим
рішенням, є підставою для обмеження її
у праві виїзду за межі України.
Положеннями ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду та в'їзд в Україну
громадян України» встановлено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим
рішенням,-до виконання зобов'язань. Ст.20
Закону України «Про Державну
прикордонну службу України»
передбачено, зокрема, серед завдань
органів Державної прикордонної служби
України-право не пропускати через
державний кордон України осіб, яким за
мотивованим письмовим рішенням суду
тимчасово обмежено право виїзду з
України. Просять винести ухвалу про
тимчасове обмеження керівника ТОВ
«Вікторія» () ОСОБА_1,
(ІПН:НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2,
виданий 08.02.2006 р. Житомирським РВ УМВС
України у Житомирській області) у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документа, шляхом заборони
перетинати державний кордом України до
виконання ним своїх зобов'язань,
покладених відповідно до рішень суду,
та виконання ухвали покласти на
Державну прикордонну службу України.

У судове засідання
представник відділу ДВС
Монастирищенського районного
управління юстиції не з»явився, подав
заяву про розгляд подання за його
відсутності.

Судове засідання
проведено без фіксації технічними
засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що подання не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.33
Конституції України кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу
№4 до Конвенції про захист прав людини
і основоположних свобод
(далі-Конвенція), який гарантує деякі
права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї, кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю власною. На
здійснення цих прав не може бути
встановлено жодних обмежень, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного
пакту про громадянські та політичні
права передбачено, що кожна людина має
право покидати будь-яку країну,
включаючи свою власну. Згадані вище
права не можуть бути об'єктом ніяких
обмежень, крім тих, які передбачено
законом, які є необхідними для охорони
державної безпеки, громадського
порядку, здоров'я чи моральності
населення або прав і свобод інших і є
сумісними з іншими правами,
визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України
зазначені правовідносини регулюються
ст.313 Цивільного кодексу України
(далі-ЦК), відповідно до якої фізична
особа має право на свободу пересування.
Фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК
до особистих немайнових прав фізичної
особи (кн. друга ЦК), а саме-до особистих
немайнових прав, що забезпечують
природне існування фізичної особи (гл.21
кн. другої ЦК). Відповідно до ч.3 ст.269 ЦК
особисті немайнові права тісно
пов'язані з фізичною особою. Фізична
особа не може відмовитись від
особистих немайнових прав, а також не
може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, випадки тимчасового обмеження
права громадян на виїзд з України,
порядок вирішення спорів у цій сфері
регулюється Законом від 21 січня 1994 р.
№3857-XII "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України"
(далі-Закон № 3857-XII).

Положеннями ст.6 цього
Закону встановлено, що громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта, або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у таких випадках:

-якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання до
виконання зобов'язань або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України (п.2);

-якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням,-до виконання
зобов'язань (п.5); якщо щодо нього подано
цивільний позов до суду - до закінчення
провадження у справі (п.8).

Відділ ДВС до подання
додав копії виконавчих документів та
постанов про відкритя виконавчих
проваджень.

Суд, оцінивши додані до
подання копії матеріалів, вважає, що
відділом ДВС не надано суду жодного
доказу, який би свідчив про ухилення
ОСОБА_1 від виконання зобов"язань,
покладених на нього, як на керівника
ТОВ "Вікторія", рішень суду, як і доказів
того, що вказана особа є керівником
даного товариства.

На вказані недоліки подання та
відсутність доказів для його
задоволення судом вказувалось відділу
ДВС у справі Монастирищенського
районного суду Черкаської області №
702/1531/13-ц , провадження № 6/702/49/13, у якому
також ставилось питання про обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон. Відділ
ДВС вказане рішення суду не оскаржував
і при подачі нового подання не врахував
викладені в ньому положення
законодавства. Тому суд вважає, що
підстави для його задоволення
відсутні.

На підставі
викладеного та керуючись ст.33
Конституції України, ст.2 Протоколу №4
до Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.12
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права, ст.ст.269, 313 ЦК України,
ст.ст.169,197,208-210,377-1 ЦПК України, Законом
України від 21 січня 1994 р. №3857-XII "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", суд

у х в а л и в :

В задоволенні подання
відділу ДВС Монастирищенського
районного управління юстиції про
обмеження виїзду за межі України
керівника ТОВ "Вікторія" ОСОБА_1
відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу
суду може бути подано протягом 5 днів до
апеляційного суду Черкаської області
через Монастирищенський районний суд.

Ухвала суду набирає законної
сили після закінчення строку на
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано.

Суддя

Д.С.Ротаєнко