Справа №592/2106/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Фоменко І. М.Номер
провадження 22-ц/788/1126/14 Суддя-доповідач -
Дубровна В. В. Категорія - 41
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Криворотенка В. І., Лузан Л. В.,

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м.Суми від 16 травня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа:
Комунальне підприємство «Сумижитло»
Сумської міської ради,

про визначення порядку користування
житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м.Суми від 16 травня 2014 року в
задоволенні позовних ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3. просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, по суті
позову.

При цьому зазначає, що у спірній
квартирі вона проживає разом з донькою
та користується кімнатою площею 17,1
кв.м, її колишній чоловік відповідач
ОСОБА_5- кімнатою10,4 кв.м, відповідачка
ОСОБА_6 користується кімнатою площею 17,0
кв.м. Відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у
квартирі не проживають, ОСОБА_4 мешкає в
АДРЕСА_2, а ОСОБА_7 орендує квартиру в
м.Суми, а тому, вважає помилковим
висновок суду першої інстанції, про те,
що запропонований нею порядок
користування спірною квартирою
порушує права інших осіб та призведе до
штучного погіршення житлових умов і
виникне необхідність постановки
відповідачів на житловий облік.
Вважає, що оскаржуване рішення
позбавляє її можливості в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
дитини набути право власності на
житлове приміщення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_3, яка апеляційну скаргу
підтримує з мотивів у ній викладених,
пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які проти скарги заперечують,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду - залишенню
без змін.

Вирішуючи наявний спір та відмовляючи
у задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що у разі
виділення у користування ОСОБА_3 разом
з неповнолітньою дитиною кімнати жилою
площею 17,1 кв.м, в користування ОСОБА_5 -
кімнати площею 10,4 кв.м., а в
користування ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
кімнати площею 17.0 кв.м., житлові умови
сторін не будуть відповідати
встановленому між сторонами порядку
користування житловим приміщенням. Це
призведе до штучного погіршення
житлових умов відповідачів і викличе
необхідність постановки на облік, як
таких, що потребують поліпшення
житлових умов.

Цей висновок суду узгоджується з
матеріалами справи та відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права.

У березні 2014 року позивачка звернулася
до суду із зазначеним позовом, просила
визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, а саме: виділити їй
ОСОБА_3 разом з неповнолітньою донькою,
ОСОБА_10 житлову кімнату площею 17,1 кв.м.,
ОСОБА_5 в користування виділити житлову
кімнату площею 10,4 кв.м., ОСОБА_4, ОСОБА_6
та ОСОБА_7 виділити в користування
житлову кімнату площею 17,0 кв.м., кухню,
ванну кімнату, вбиральню, коридор,
вбудовану шафу залишити у спільному
користуванні.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Згідно ст. 64 ЖК України, члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач і члени
його сім'ї.

Стаття 104 ЖК України передбачає
можливість розгляду в суді спору про
укладення окремого договору найму і
надає члену сім'ї наймача права
вимагати за згодою інших членів сім'ї
наймача укладення з ним окремого
договору найму, якщо жилу площу, яка
припадає на нього можна виділити у
вигляді приміщення, яке відповідає
вимогам ст. 63 ЖК України.

Ст. 63 ЖК України передбачає, що
предметом договору найму жилого
приміщення в будинках державного чи
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, яке складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
жилий будинок.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що ОСОБА_3 з 17
вересня 2004 року по 29 березня 2013 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі зі
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про одруження та копією рішення
Ковпаківського районного суду м.Суми
від 29 березня 2013 року (а.с.7,8). Мають
доньку - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Як вбачається з довідки КП «Сумижитло»
Сумської міської ради №483 від 13 лютого
2014 року(а.с.10), у квартирі АДРЕСА_1, яка є
неприватизованою та належить до
державного житлового фонду (а.с.42),
зареєстровані:

з 24.03.1978 року -ОСОБА_4, яка є головним
квартиронаймачем,

з 28.07.2000 року - її син ОСОБА_5,

з 07.12.2006 року - його колишня дружина
ОСОБА_3,

з 20.11.2007 року - їх неповнолітня донька
ОСОБА_10,

з 07.02.2003року донька ОСОБА_4 - ОСОБА_6,

з 20.08.2004 року - онука ОСОБА_4 - ОСОБА_7.

Зазначена квартира складається з трьох
житлових кімнат, площею: 17,1 кв.м, 10,4 кв.м.
та 17,0 кв.м. Житлова площа квартири 44,5
кв.м. В квартирі також наявні кухня
площею 5,2 кв.м, ванна кімната 3,4 кв.м,
вбиральня 1,0 кв.м, коридор 7,1 кв.м,
вбудована шафа 0,7 кв.м. Всі житлові
кімнати у квартирі ізольовані (а.с. 11).

У судовому засіданні встановлено та
визнано сторонами, що після вселення
позивачки у квартиру між сторонами був
встановлений певний порядок
користування нею. Мати ОСОБА_4
проживала у кімнаті площею 10,4 кв.м,
синіз сім'єю- у кімнаті житловою площею
17,1 кв.м, донька із сім'єю - у кімнаті
площею 17,0 кв.м.

Впослідуючому між сторонами почали
виникати сварки. Мати виїхала та мешкає
у АДРЕСА_2 на дачі співмешканця її
доньки- ОСОБА_6. Син ОСОБА_5 проживає у
кімнаті площею 10,4 кв.м, яку займала
мати. ОСОБА_6 залишилася проживати у
кімнаті площею 17,0 кв.м, а ОСОБА_7
проживає в орендованій квартирі, має
намір створити власну сім'ю.

Відповідно до п. 9 Постанови пленуму
Верховного суду України від 12 квітня 1985
року №2 «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України», вирішуючи
спори про право користування жилим
приміщенням осіб, які вселилися до
наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
чи приписані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи вели
вони з наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлювався угодою між цими особами,
наймачем і членами сім'ї, що проживають
з ним, певний порядок користування
жилим приміщенням.

Колегія суддів знаходить вірним
висновок суду про те, що між сторонами з
моменту заселення був встановлений
порядок користування житловим
приміщенням і ця обставина є суттєвою
підставою для відмови у задоволенні
заявлених позивачем вимог.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.16 постанови від 12 квітня 1985
року № 2 «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
Житлового кодексу України», в силу ст.104
ЖК суд вправі задовольнити вимоги
члена сім'ї наймача про поділ жилого
приміщення, якщо на жилу площу, що
припадає на нього (або з урахуванням
укладеної угоди про порядок
користування жилим приміщенням), може
бути виділено у вигляді ізольованого
приміщення, яке складається з однієї
або кількох кімнат, розмір якого не
менше встановленого для надання одній
особі.

При поділі жилого приміщення за
вимогою члена сім'ї наймача йому може
бути виділено ізольоване приміщення
розміром меншим за жилу площу, що
припадає на нього. Однак поділ не може
бути допущений, коли це призведе до
штучного погіршення житлових умов
позивача і викличе необхідність
постановки його на облік, як такого, що
потребує поліпшення житлових умов.

Відповідно до п.п.3.1 п. 3 Правил обліку
громадян, що потребують поліпшення
житлових умов і надання їм житлових
приміщень в Сумській області,
затверджених Постановою №383 виконкому
Сумського обласної ради народних
депутатів і обласної ради професійних
спілок від 26 грудня 1984 року
«нуждающимися в улучшении жилищных
условий признаються граждане, у
которых на каждого члена семи
приходится менее 6 квадратных метров
жилой площади». Тобто, при виділенні
ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кімнати площею
17,0 кв.м будуть порушені їх права,
оскільки на кожну особу у такому
випадку припадатиме менше 6 кв.м, що
призведе до штучного погіршення їх
житлових умов і викличе необхідність
постановки на облік, як таких, що
потребують поліпшення житлових умов.

Судом першої інстанції повно та
всебічно з'ясовані обставини справи,
дана належна оцінка зібраним у справі
доказам, постановлене законне та
обґрунтоване рішення, яке не
спростовується доводами апеляційної
скарги. Колегія суддів не вбачає
підстав для зміни чи скасування
ухваленого судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення
рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1,
315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 16 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: