Справа № 1311/1045/12
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/3620/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло
М.В. ,

з участю:
ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3,

ОСОБА_4, його
представника - ОСОБА_5,

представника
Новояричівської селищної ради
Кам'янка-Бузького

району - Ярошик
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської області від 16 жовтня 2012 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до
Новояричівської селищної ради
Кам'янка-Бузького району Львівської
області про визнання права власності
на спадкове майно,-

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 16.10.2012 року
позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано за
ОСОБА_4, як спадкоємцем четвертої черги
за законом після смерті ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на
земельну ділянку площею 0,1190 га, що
розташована по АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2, яка не
брала участі у розгляді даної справи,
однак, вважає, що оскаржуваним рішенням
порушено її право власності на спірну
земельну ділянку. Просить рішення суду
скасувати з підстав неповного
з'ясування обставин, які мають значення
для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове рішення, яким визнати
за нею та за позивачем право власності
кожного з них на 1/2 частину спірної
земельної ділянки.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції
повинен був залучити її до участі у
справі, оскільки вона є власником 1/2
частини житлового будинку з
приналежними до нього будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1. Крім того, вказує,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим ОСОБА_7 був
складений заповіт, в якому він заповів
їй 1/2 частину свого майна і цей заповіт
ним не змінювався. На думку апелянта,
судом не було з'ясовано, що на спірній
земельній ділянці знаходиться об'єкт
нерухомого майна, позначений літерою
«У» (вбиральня), який належить їм з
позивачем на праві спільної часткової
власності, а також не було взято до
уваги, що державний акт на спірну
земельну ділянку був виданий після
смерті ОСОБА_7 Вказує, що в спадковому
договорі, укладеному спадкодавцем з
позивачем, спірна земельна ділянка не
була предметом спадкування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони апелянта в підтримання
апеляційної скарги, заперечення
сторони позивача та відповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

У відповідності до ст.292 ЦПК України,
особи, які не брали участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їх права
та обов»язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково.

Судом встановлено, що предметом спору є
земельна ділянка площею 0,1190 га,
розташована по АДРЕСА_1 з цільовим
призначенням - для ведення особистого
селянського господарства, яка належала
на праві власності ОСОБА_7, що
підтверджується державним актом на
право власності на землю, виданим 28.02.2012
року на підставі рішення
Новояричівської селищної ради 26 сесії 5
скликання від 22.10.2009 року та 27 сесії 5
скликання від 07.12.2009 року (а.с.4-5), який
ніким не оспорювався.

ОСОБА_7 був також власником 1/2 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.16, 17),
право власності на яку після його
смерті, згідно із спадковим договором
від 24.09.2008 року, переходить до позивача
ОСОБА_4 (а.с.14-15).

Апелянт ОСОБА_2, згідно з наданими нею
документами (а.с.35, 36), є власником іншої
1/2 частини вказаного житлового будинку
на підставі свідоцтва про право на
спадщину, виданого 02.06.2000 року
державним нотаріусом Кам'янка-Бузької
державної нотаріальної контори, право
на яку вона успадкувала після смерті
ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 було складено
заповіт на користь ОСОБА_2, згідно з
яким він заповів їй 1/2 частину
вказаного вище будинку з надвірними
господарськими будівлями (а.с.37).

Однак, вказаний заповіт, в силу вимог ч.2
ст.1307 ЦК України, є нікчемним, оскільки
стосується того ж спадкового майна, яке
зазначене у спадковому договорі,
укладеному між спадкодавцем і
позивачем ОСОБА_4 24.09.2008 року.

У відповідності до ст.1223 ЦК України,
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням того, що ні
зазначений вище спадковий договір, ні
заповіт, складений ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_2, не стосується спірної
земельної ділянки, то вона спадкується
на загальних підставах - в порядку
спадкування за законом.

У відповідності до ст.1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених ст.1259 цього
Кодексу.

Оскаржуваним рішенням суду позивача
визнано спадкоємцем четвертої черги за
законом і цієї обставини апелянт в
своїй апеляційній скарзі не оспорює.

Апелянт стверджує, що вона є
племінницею спадкодавця, а тому, згідно
із ст.1265 ЦК України, відноситься до
п»ятої черги спадкоємців за законом.

Таким чином, з урахуванням вказаних
вище норм матеріального права та
встановлених обставин справи, колегія
суддів дійшла висновку, що
оскаржуваним рішенням не порушуються
права та законні інтереси апелянта, як
спадкоємця ОСОБА_7

Окрім того, цим рішенням не порушені
права апелянта і як співвласника
будинку, оскільки спірна земельна
ділянка була надана у власність
спадкодавцеві ОСОБА_7 і цільовим
призначенням якої є ведення особистого
селянського господарства, а не
обслуговування будинку. Відтак, своє
право на виділення земельної ділянки,
необхідної для обслуговування будинку,
апелянт може реалізувати у
встановленому законом позасудовому
порядку.

Таким чином, оскаржуваним апелянтом
ОСОБА_2 рішенням суду не вирішено
питання про її права та обов»язки, а
тому підстав для його скасування за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 16 жовтня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду.

Головуючий:
_________________ Бойко С.М.

Судді:
_________________ Береза В.І.

_________________ Штефаніца Ю.Г.