Справа № 667/1382/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
Комсомольський районний суд м. Херсона
у складі:

головуючого -
судді Гуцалюк О.В.,

при секретарі
- Філіпенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» (правонаступник щодо прав
та зобов'язань ВАТ «Ерсте Банк»),
приватного нотаріуса Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про розірвання
договору поруки і договору іпотеки,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що 21 березня
2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3
було укладено Кредитний договір з
фізичною особою № 014/2181/9/10962, згідно
якого позичальник - ОСОБА_3, отримав
відновлювальну кредитну лінію у сумі
30000,00 дол. США., зі строком користування
кредитними коштами до 20 березня 2010
року, зі сплатою 13,5 % річних. З метою
подальшого забезпечення договору, 21
березня 2008 року було укладено Договір
поруки № 014/2181/9/10962/2 між ВАТ «Ерсте
Банк» та ОСОБА_1. Також між тими ж самими
сторонами із тих же підстав було
укладено Договір іпотеки № 014/2181/9/10962/1
від 21.03.2008 року, відповідно до якого
ОСОБА_1 виступила як іпотекодавець
перед ВАТ «Ерсте Банком», який згідно
іпотечного договору є
іпотекодержателем, в забезпечення
вимог що витікають з кредитного
договору № 014/2181/9/10962 від 21 березня 2008
року, укладеного між іпотекодержателем
та ОСОБА_3 Предметом іпотеки виступило
нерухоме майно, а саме: двокімнатна
квартира АДРЕСА_1, заставна вартість
предмета іпотеки визначена сторонами в
сумі 201611,00 грн. Відповідно до
кредитного договору № 014/2181/9/10962 від
21.03.2008 року ПАТ «Ерсте Банк»
зобов'язався надати грошові кошти
ОСОБА_3 у сумі 30000,00 дол. США, а він в свою
чергу зобов'язався повернути ці кошти
відповідно до умов вказаного договору.
Зобов'язання кредитора про надання
позичальнику кредитних коштів не були
виконані, грошові кошти за вказаним
кредитним договором позичальнику
ОСОБА_3 не видавалися. Відповідно до
заяви на видачу готівки № 2181/344854
грошові кошти були отримані іншою
особою від імені ОСОБА_3, про що
свідчить підпис у вказаній заяві, який
йому не належить. Також позивач
зазначила, що 12.02.2014 року вона
довідалася про те, що належне їй на
праві власності майно нерухоме, а саме
квартира АДРЕСА_1 була передана
відповідачу ПАТ «Фідобанк» в рахунок
погашення заборгованості. Зазначає,
вказаний факт підтверджується
висновком експертизи № 44, що була
проведена в рамках цивільної справи №
2-186/11 Суворовського районного суду м.
Херсона. З врахуванням висновків
судової почеркознавчої експертизи № 44
і враховуючи, що ОСОБА_3, кредитний
договір підписував, але не отримував
коштів кредитних, то кредитний договір
№ 014/2181/9/10962 від 21.03.2008 року є укладеним з
моменту досягнення його сторонами в
письмовій формі згоди з усіх істотних
умов договору, а дії щодо не зняття (не
отримання) ОСОБА_3, грошей стосуються
його виконання, а не укладення. Позивач
вважає, що відповідач ПАТ «Ерстебанк»
істотно порушив умови кредитного
договору в частині його виконання -
передачі коштів, і вона, яка поручалася
перед кредитором у повному обсязі
солідарно відповідати за виконання
позичальником зобов'язань, що
випливають з укладеного Кредитного
договору № 014/2181/9/10962 від 21 березня 2008
року, згідно договору поруки і
іпотечного договору, не має
відповідати за повернення не отриманих
коштів ОСОБА_3, тому просить розірвати
договір поруки № 014/2181/9/10962/2 від 21
березня 2008 року, укладений між ВАТ
«Ерсте банк», ОСОБА_3 та ОСОБА_1; визнати
недійсним свідоцтво від 12.02.2013 р.,
посвідчене приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_2; повернути двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, у власність ОСОБА_1,
визнавши за останньою право власності.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені позовні вимоги.
Просила позов задовольнити в повному
обсязі за обставинами, викладеними в
позовній заяві.

В судовому засіданні представник
відповідача проти задоволення
позовних вимог заперечувала,
посилаючись на їх необґрунтованість.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, вважає, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що між ВАТ
«Ерсте Банк» та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір з фізичною особою №
014/2181/9/10962 від 21.03.2008 р., згідно умов якого
ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді
відкриття відновлювальної кредитної
лінії № 220346409 у розмірі 30000 дол. США зі
сплатою 13,5 % річних зі строком
користування кредитними коштами 20.03.2010
року.

Крім того, з метою забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_3, 21.03.2008
року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1
укладено договір поруки № 014/2181/9/10962/2,
відповідно до умов якого поручитель
зобов'язується перед кредитором у
повному обсязі солідарно відповідати
за виконання позичальником
зобов'язань, що випливають з укладеного
між кредитором та позичальником
кредитного договору № 014/2181/9/10962 від
21.03.2008 р. та всіх додаткових угод, що
були укладені до нього, в тому числі,
але не виключно, зобов'язань щодо
повернення у встановлений кредитним
договором строк суми кредиту, сплати в
порядку та строки, визначені кредитним
договором, процентів за користування
кредитом та/або комісій, можливої
неустойки (пені, штрафів), а також
зобов'язань щодо відшкодування
позичальником витрат кредитора,
пов'язаних з пред'явленням вимог і
отриманням виконання за кредитним
договором, та збитків кредитора,
завданих порушенням позичальником
своїх обов'язків за кредитним
договором.

Відповідно до п.3.4.2 договору поруки
кредитор має право у разі невиконання
позичальником та поручителем
забезпеченого порукою зобов'язання
звернути стягнення на все майно
поручителя та/або позичальника, як
солідарних боржників, згідно з чинним
законодавством України.

В забезпечення виконання кредитних
зобов'язань відповідача ОСОБА_3 був
також укладений договір іпотеки №
014/2181/9/10962/1 від 21.03.2008 року з ОСОБА_1 та
передано в іпотеку банку нерухоме
майно - двокімнатну квартиру, житловою
площею 27,9 кв. м.; загальною площею 43,3 кв.
м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
та належить іпотекодавцю (ОСОБА_1) на
праві власності на підставі Договору
дарування. Заставна вартість предмета
іпотеки становить 201611 грн.

11 лютого 2013 року державним виконавцем
ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні
Борисовим І.Є. було винесено постанову
про передачу майна, а саме двокімнатної
квартири житловою площею 27,9 кв. м.,
загальною площею 43,3 кв. м., яка
розташована за адресою АДРЕСА_1 за
ціною згідно експертної оцінки 153542 грн.
Публічному акціонерному товариству
«Ерсте Банк» в рахунок часткового
погашення боргу, що також
підтверджується актом про передачу
майна стягувачу в рахунок погашення
боргу від 11.02.2013 року.

Частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України
передбачено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 2, 3, 5 ст. 653 ЦК України у
разі розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються. У разі зміни або
розірвання договору зобов'язання
змінюється або припиняється з моменту
досягнення домовленості про зміну або
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором чи не обумовлено
характером його зміни. Якщо договір
змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили. Якщо договір
змінений або розірваний у зв'язку з
істотним порушенням договору однією із
сторін, друга сторона може вимагати
відшкодування збитків, завданих зміною
або розірванням договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Частиною 2
ст. 16 ЦК визначає способи захисту
цивільних прав та інтересів. Однак,
позивачем в судовому засіданні не
доведено належними та допустимими
доказами факту порушення її права, а
сам по собі експертний висновок № 44
судово-почеркознавчої експертизи, що
міститься в матеріалах іншої цивільної
справи, є лише одним із доказів, що
оцінюється судом в сукупності з іншими
доказами і безпосередньо не порушує
прав позивача.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності. Всебічне
дослідження усіх обставин справи та
письмових доказів, з урахуванням
допустимості доказів та узгодженістю і
несуперечністю між собою дають
об'єктивні підстави вважати, що позов
не підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 15.05.2013 р. стягнуто
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Ерсте Банк» заборгованість за
кредитним договором № 014/2181/9/10962 від
21.03.2008 р. на загальну суму 40278,55 дол. США
та витрати з оплати судового збору в
сумі 3219,45 грн. Рішенням апеляційного
суду Херсонської області від 07.10.2013 р.
рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 15.05.2013 р. в частині
стягнення пені в розмірі 10875,33 дол. США
за порушення строків повернення
кредиту та загальної суми
заборгованості за кредитним договором
змінено, зменшено суму пені до 2000 дол.
США та загальну суму заборгованості до
31403,22 дол. США. В решті рішення залишено
без змін. Рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 06.06.2012 р.
визнано недійсним кредитний договір №
014/2181/9/10962 від 21.03.2008 р. Рішенням
апеляційного суду Херсонської області
від 10.12.2012 р. рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 06.06.2012 р.
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
у позові ОСОБА_3 до ПАТ «Ерсте Банк»,
третя особа - ОСОБА_1 про визнання
недійсним кредитного договору
відмовлено. Таким чином, з
вищевикладеного випливає, що на
сьогоднішній день кредитний договір з
фізичною особою № 014/2181/9/10962, укладений
між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 є чинним.

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Щодо позовної вимоги про визнання
недійсним свідоцтва від 12.02.2013 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, вона не підлягає
задоволенню.

12.02.2013 р. приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 було видано ПАТ «Ерсте
Банк» (правонаступник ПАТ «Фідобанк»)
свідоцтво про право власності на
двокімнатну квартиру, загальною площею
43,3 кв. м., яка розташована за адресою
АДРЕСА_1, зареєстроване в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
за № 105.

Частиною першою статті 182 ЦК України
встановлено, що право власності та інші
речові права на нерухомі речі,
обтяження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації. Частина четверта
статті 334 ЦК України передбачає, що
права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Відтак, оскільки п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону
України № 1952-ІУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» передбачено, що
момент внесення запису до державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
є офіційним визнанням та
підтвердженням виникнення в особи
права власності на нерухоме майно, ПАТ
«Ерсте Банк» (правонаступник ПАТ
«Фідобанк») набув право власності на
двокімнатну квартиру, загальною площею
43,3 кв. м., розташованої за адресою
АДРЕСА_1, в повному обсязі.

Позивачем не надано жодного доказу
оскарження виконавчого напису та
оскарження дій державного виконавця.
Таким чином, свідоцтво про право
власності за ПАТ «Фідобанк» було
отримано з додержання норм діючого
законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позивачем не доведено
сукупності усіх обставин для
розірвання договору поруки від 21.03.2008
року та визнання недійсним свідоцтва
від 12.02.2013 року. Таким чином, у
задоволенні позову слід відмовити у
повному обсязі

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 15, 16, 651,
653 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 27-30,
57, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» (правонаступник щодо прав
та зобов'язань ВАТ «Ерсте Банк»),
приватного нотаріуса Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про розірвання
договору поруки і договору іпотеки -
відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Херсонської області
через Комсомольський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
О.В. Гуцалюк