АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/4215/14
Головуючий у І інстанції - Сирбул О.Ф.
Доповідач - Заришняк Г.М
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Білич І.М.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в Апеляційному суді міста
Києва цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького
районного суду міста Києва від 21 січня
2014 року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ «ВТБ Банк» звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги Банк
обґрунтовував, тим що 13 червня 20008 року
між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником
якого є ПАТ «ВТБ Банк», та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № 101.8-01/28,
згідно умов якого Банк надав ОСОБА_1
грошові кошти (кредит) у сумі 121 800
доларів США, строком до 2028 року зі
сплатою процентів за користування
кредитом в розмірі 12 % річних. Однак
відповідач належним чином умов
договору не виконує, а тому утворилася
заборгованість, загальна сума якої
станом на 25 червня 2013 року становила 116
660,25 доларів США.

З урахуванням збільшених позовних
вимог Банк просив стягнути з ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
станом на 22 листопада 2013 р., що складає
128 033, 22 доларів США, що по курсу НБУ
становить 1 023 369 грн. 53 коп.

Рішенням Дарницького районного суду
міста Києва від 21 січня 2014 року позов
ПАТ «ВТБ Банк» задоволено, стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 101.8-01/28 від 13 червня 2008 року у розмірі
128 033,22 долари США 22 центи, що за курсом
НБУ на час ухвалення рішення становило
1 023 369,53 грн., та судовий збір у розмірі 3
441,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

В суді апеляційної інстанції
представник відповідача підтримав
апеляційну скаргу з підстав та доводів,
приведених в ній.

Представник позивача проти
апеляційної скарги заперечував,
вважаючи рішення районного суду
законним.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність й обґрунтованість
постановленого рішення суду в цій
частині, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, вимог кодексу, актів
законодавства, а при відсутності таких
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 13 червня 2008 року
між Відкритим акціонерним товариством
«ВТБ Банк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство «ВТБ
Банк», та ОСОБА_1 було укладено
Кредитний договір № 101.8-01/28, до якого 01
липня 2011 року вносилися зміни шляхом
укладення Договору про внесення змін
№ 1 до Кредитного договору від 13.06.2008 р.
№ 101.8-01/28.

На виконання умов кредитного договору,
Банк надав ОСОБА_1 грошові кошти
(кредит) у сумі 121 800 доларів США, строком
до 2028 року, зі сплатою процентів за
користування кредитом в розмірі 12 %
річних з цільовим призначенням кредиту
- для придбання однокімнатної
квартири.

Дана обставина ОСОБА_1 не оспорюється.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8.1. Кредитного договору
у разі прострочення Позичальником
зобов'язань з погашення кредиту та/або
сплати процентів за його користування,
та/або інших платежів згідно умов
договору, Позичальник зобов'язаний
сплатити на користь Банку пеню за кожен
день прострочення у розмірі 0,1 % від
суми прострочених зобов'язань за кожен
день прострочки.

Згідно п. 4.4. Кредитного договору
Позичальник зобов'язаний повністю
повернути кредит та сплатити
нараховані проценти, незалежно від
настання строку виконання зобов'язання
у випадках: порушення Позичальником
своїх зобов'язань за Кредитним
договором, в т.ч. несплати процентів за
користування кредитом (в т.ч.
неналежної сплати процентів та
комісії).

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не
виконував умови договору, утворилася
заборгованість за кредитом, яку він має
погасити.

Як видно з розрахунку суми
заборгованості за кредитним договором,
що наданий позивачем, загальна сума
заборгованості за Кредитним договором
станом на 22.11.2013 року становить 128 033,22
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
складало 1023369,53 грн., з них: сума
заборгованості за кредитом - 111 292,72
доларів США, що за курсом НБУ становило
889 562,71 грн., в тому числі поточна
заборгованість за кредитом в розмірі 109
270,70 доларів США, що за курсом НБУ - 873 400,71
грн., заборгованість за простроченим
кредитом в розмірі 1 691,67 доларів США, що
за курсом НБУ становило 13 521,52 грн., 0,1 %
пені за кожен день прострочення за
період з 12.03.2013 р. по 22.11.2013р. у розмірі
305,26 доларів США, що за курсом НБУ
становило 2 439,96 грн. та 3 відсотки річних
- 25,09 доларів США, що за курсом НБУ
становило 200,55 грн.; заборгованість за
відсотками за користування кредитом
становило 16 740,50 доларів США, що за
курсом НБУ становило 133 806,82 грн., в тому
числі сума простроченої
заборгованості за процентами за період
з 12.03.2013 р. по 22.11.2013 р. в розмірі 14 062,51
доларів США, що за курсом НБУ становило
112 401,64 грн., сума поточної
заборгованості за процентами за період
з 08.11.2013 р. по 22.11.2013 р. в розмірі 956,12
доларів США, що за курсом НБУ становило
7 642,27 грн., 0,1 % пені за кожен день
прострочення за період з 12.03.2013 р. по
22.11.2013 р. у розмірі 1 591,10 доларів США, що
за курсом НБУ становило 12 717,63 грн., та
три відсотки річних в розмірі 130,77
доларів США, що за курсом НБУ становило
1 045,28 грн. (а.с. 65, 66-70).

Разом з тим, задовольняючи в повному
обсязі позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» й
стягуючи з відповідача вказану суму
заборгованості, суд належним чином не
перевірив наданий Банком розрахунок
суми заборгованості за кредитним
договором, зокрема, не звернув увагу на
те, що сума поточної заборгованості за
процентами за період з 08.11.2013 р. по 22.11.2013
р. в розмірі 956,12 доларів США, що за
курсом НБУ становило 7 642,27 грн.,
фактично врахована при визначенні
простроченої заборгованості за
процентами за період з 12.03.2013 р. по 22.11.2013
р. в розмірі 14 062,51 доларів США, що за
курсом НБУ становило 112 401,64 грн., тому
підстав для повторного нарахування
поточної заборгованості за процентами
за вказаний період не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів
вважає необхідним змінити рішення
суду, зменшити загальну суму
заборгованості на 956,12 доларів США, що
за курсом НБУ склало 7 642,27 грн., тобто
з 128 033,22 доларів США, що за курсом НБУ
становило 1 023 369,53 грн., до 127 077, 10
доларів США, що за курсом НБУ становило
1 015 727 грн. 26 коп.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1
на те, що суд першої інстанції не
застосував норми ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів» в частині
порушення позивачем процедури щодо
дострокового повернення споживчого
кредиту за наявності заборгованості за
споживчим кредитом щонайменше за три
календарні місяці, не заслуговують на
увагу, оскільки спростовуються
розрахунками заборгованості по
кредиту, згідно з якими період
прострочки на час пред»явлення позову
становив: з 12.03.2013 р. по 25.06.2013 р., тобто
більше 3-х місяців (а.с. 7-10). В процесі
розгляду справи Банком було збільшено
позовні вимоги й ставилося питання про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором з 12.03.2013 р. по 22
листопада 2013 р. (а.с. 64-70).

Є безпідставними й доводи апеляційної
скарги про те, що позивач безпідставно
в односторонньому порядку збільшив
розмір процентів.

Згідно з роз»ясненнями, що містяться в
п. 28 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
при вирішенні питання щодо
правомірності підвищення банком чи
іншою фінансовою установою процентної
ставки суди також повинні розрізняти
умови кредитного договору, які
встановлюють односторонню зміну умов
договору, від умов договору, що
встановлюють погоджену сторонами
процедуру зміни договору шляхом
прийняття позичальником пропозиції
кредитора про зміну умов договору
відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в
порядку, визначеному частиною шостою
статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є
односторонньою зміною умов договору та
не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна
розміру фіксованої процентної ставки
залежно від зміни обставин кредитного
ризику (неукладення договору
страхування, припинення договору
застави/іпотеки тощо), якщо в
кредитному договорі визначено
обставини, за якими застосовується
інша фіксована процентна ставка, та її
розмір. При підвищенні процентної
ставки з'ясуванню підлягають визначена
договором процедура підвищення
процентної ставки (лише повідомлення
позичальника чи підписання додаткової
угоди тощо); дії позичальника щодо
прийняття пропозиції кредитора тощо.

Відповідно до п.1.1. Договору про
внесення змін №1 до кредитного
договору за невиконання зобов»язань,
передбачених п.п. 4.6, 4.7 цього Договору
щодо страхування предмета іпотеки,
Банк підвищує процентну ставку на 5 %
річних в порівняні з передбаченою
процентною ставкою за цим договором, з
третього робочого дня закінчення
строку дії попереднього договору
страхування. Про збільшення розміру
процентної ставки, Банк повідомляє
Позичальника шляхом направлення листа
та нового Графіку погашення Кредиту і
сплати Процентів та розрахунку
вартості сукупних послуг.

Сторони за взаємною згодою, досягнутою
при укладенні цього Договору про
внесення змін, встановили, що у разі
звільнення Позичальника з ПАТ «ВТБ
БАНК» з будь-яких причин, на наступний
робочий день з дати його звільнення
проценти за цим договором
встановлюються у розмірі 16 % річних.
Сторони засвідчили, що збільшення
розміру процентів відповідно до цього
пункту договору не є односторонньою
зміною умов договору, а відбувається
автоматично та охоплюється
домовленістю сторін про розмір
процентів за договором кредиту. При
цьому позичальник підписанням цього
договору підтверджує, що для вказаного
вище застосування нового розміру
процентів не вимагається підписання
сторонами будь-яких інших додаткових
документів, крім цього договору.

Відповідно до п. 2.4. Кредитного
договору, підписанням цього договору
Позичальник підтверджує, що він
письмово ознайомлений про особу і
місцезнаходження Банку, про його
кредитні умови та умови договору
застави, про сукупну вартість кредиту
та послуг з оформлення договорів
застави, страхування, оцінки майна та
інші фінансові зобов'язання.
Позичальник цим підтверджує свою згоду
із зазначеними діючими умовами.

Як видно зі справи, договір підписаний
відповідачем ОСОБА_1, він ознайомлений
з усіма його умовами, якими
передбачено збільшення розміру
процентної ставки, а тому банк збільшив
розмір процентів не в односторонньому
порядку, а відповідно до умов договору.

Укладений між сторонами кредитний
договір та договір про внесення до
нього змін є чинними на даний час.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 21 січня 2014 року
змінити, зменшити суму стягнутої з
ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»
заборгованості за кредитним договором
№ 101.8-01/28 від 13 червня 2008 року з 128 033,22
доларів США 22 центи, що за курсом НБУ
становило 1 023 369,53 грн., до 127 077, 10
доларів США, що за курсом НБУ складає 1
015 727 грн. 26 коп.

В решті дане рішення суду залишити без
зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий

Судді