Справа № 573/279/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст рішення)

02 червня 2014 року м.
БілопілляБілопільський районний суд
Сумської області в складі:

головуючої судді:
Свиргуненко Ю. М.

при секретарі:
Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Білопілля
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Сумській
області, відділ містобудування та
архітектури Білопільської районної
державної адміністрації Сумської
області, Улянівська селищна рада
Білопільського району Сумської
області, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області, Білопільська районна
санітарно-епідеміологічна станція про
знесення гаража (навісу), побудованого
з порушенням протипожежних норм і
правил,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про знесення
гаража (навісу), побудованого з
порушенням протипожежних норм і
правил. Свої вимоги мотивував тим, що
йому на праві приватної власності
належить садибний житловий будинок та
земельна ділянка, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідач є
власником житлового будинку та
земельної ділянки, що знаходяться в
АДРЕСА_2. В минулому році ОСОБА_2
побудував на межі із його земельною
ділянкою гараж, який внесено до
технічного паспорту як навіс. Ця
споруда порушує його права тим, що
після зливи вся вода стікає на його
територію, а зробити водовідведення
відповідач відмовляється. Також
побудований гараж (навіс) обмежує
рівень світла до його будинку та
створює постійну тінь на подвір'ї.
Посилаючись на викладені вище
обставини, а також на те, що гараж
(навіс), розташований на території
домоволодіння АДРЕСА_2, побудований
відповідачем з порушенням
протипожежних норм і правил, зокрема п.
2.8, 2.9 ДБН 79-92, позивач звернувся до суду
з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, його представники за
довіреністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов
підтримали, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, суду
показав, що навіс, який є предметом
даного судового розгляду, не є
капітальною спорудою, у зв'язку з чим
дозвіл на його будівництво не
потрібний.

Представник третьої особи - управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Сумській
області ОСОБА_6 при вирішенні позову
поклався на розсуд суду, зазначивши, що
спірна споруда збудована відповідачем
з порушенням ДБН 360-92 «Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень», оскільки відстань
від неї до житлового будинку позивача
становить менше 10 м.

Представник третьої особи - відділу
містобудування та архітектури
Білопільської районної державної
адміністрації Сумської області ОСОБА_7
позов не підтримала, суду пояснила, що
побудований відповідачем навіс не має
ознак капітальної споруди, не
відноситься до самовільно збудованих і
зведений із дотриманням вимог чинного
містобудівного законодавства.

Представник третьої особи -
Улянівської селищної ради
Білопільського району Сумської
області у судове засідання не з'явився.
Селищний голова надіслав до суду листа,
в якому просив розглянути справу без
участі їх представника.

Представники третіх осіб - Інспекціі
державного архітектурно-будівельного
контролю в Сумській області та
Білопільської районної
санітарно-епідеміологічної станції у
судове засідання не з'явились, причин
неявки не повідомили, хоча належним
чином були сповіщені про час, день і
місце розгляду справи.

Заслухавши представників позивача -
ОСОБА_3 і ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_2,
представників третіх осіб ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 повно, всебічно і об'єктивно
дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх в сукупності з точки зору
належності, допустимості, достатності
і взаємозв'язку, суд приходить до
наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За змістом ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 Земельного
Кодексу України власники та
землекористувачі земельних ділянок
повинні обирати способи використання
земельних ділянок відповідно до їх
цільового призначення, при яких
власникам, землекористувачам сусідніх
земельних ділянок завдається найменше
незручностей (затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення
тощо).

Стаття 152 ЗК України дозволяє власнику
земельної ділянки або
землекористувачу вимагати усунення
будь-яких порушень його прав на землю.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,0493 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом, виданим
державним нотаріусом Улянівської
державної нотаріальної контори
Білопільського району Сумської
області 13 травня 2013 року,
зареєстрованим в реєстрі за №493, та
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно від 30 травня 2013
року (а. с. 4-6).

На підставі договору купівлі-продажу
від 12 травня 1999 року, посвідченого
завідуючою Улянівською державною
нотаріальною конторою,
зареєстрованого в реєстрі за №361 та в
Книзі реєстрації земельних ділянок за
№93, а також державного акту на право
приватної власності на землю, виданого
Улянівською селищною радою 22 березня
2000 року, зареєстрованого к Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №19,
відповідачу ОСОБА_2 на праві власності
належить земельна ділянка для
обслуговування житлового будинку та
ведення особистого підсобного
господарства загальною площею 0,336 га,
яка знаходиться в АДРЕСА_2 (а. с. 33, 114).

На земельній (забудованій) ділянці, яка
знаходиться по АДРЕСА_2, збудований
навіс, площею 2 кв. м., позначений на
схематичному плані від 19 липня 2013 року,
складеному Філіалом «Білопільська
госпрозрахункова виробнича дільниця»
КП «Сумське МБТІ», літерою «б», який є
предметом даного судового розгляду (а.
с. 45).

З повідомлення управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Сумській області від 02 червня 2006 року
вбачається, що спірний навіс
розташований впритул до стіни літньої
кухні. Його ширина становить 3 730 мм з
боку кухні і 3 100 мм з боку вулиці,
довжина - 4 750 мм. Конструкція навісу
виконана із вкопаних у землю дерев'яних
брусків 45х 70 мм, до них у верхній
частині прибиті дошки, по яких
прокладені дерев'яні стропила. Поверх
стропил укладена дощата обрешітка,
гідробар'єр та хвилястий шифер.
Покрівля виконана односкатно у бік
земельної ділянки ОСОБА_1 Зі сторони
двору стіна відсутня, поруч із
закопаними брусами укладено два ряди
ракушняка на цементно-піщаному
розчині. Зі сторони земельної ділянки
ОСОБА_1 встановлений паркан із
хвилястого шиферу, який прикріплений
до дошок та дерев'яних брусів навісу.
Шифер паркану встановлений на одному
ряду ракушняка та одному ряду цегли на
цементно-піщаному розчині. Фундамент
під блоками ракушняка відсутній.

Навіс, до якого влаштований паркан,
виступає за стіну літньої кухні ОСОБА_2
на 685 мм. Відстань від навісу до стін
житлового будинку ОСОБА_1 становить 1 147
мм.

Відстань між збудованою ОСОБА_2
спорудою та житловим будинком ОСОБА_1
регламентується вимогами таблиці 1
додатку 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень» і повинна
становити не менше 10 м (а. с. 109-110).

Будучи допитаним у судовому засіданні
представник управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Сумській області ОСОБА_6, суду
зазначив, що збудований ОСОБА_2 навіс є
спорудою, оскільки в ньому відсутні
ознаки гаражу, визначені ДБН В.2.3-15:2007
«Споруди транспорту. Автостоянки і
гаражі для легкових автомобілів».
Вказана споруда відноситься до V
ступеню вогнестійкості, а тому
відстань від неї до житлового будинку
позивача, який відноситься до ІІІ
ступеню вогнестійкості, повинна
відповідати ДБН 360-92** «Містобудування.
Планування і забудова міських та
сільських поселень».

Допитана в якості спеціаліста
інспектор Філіалу Білопільська
госпрозрахункова виробнича дільниця
Комунального підприємства Сумське
МБТІ ОСОБА_8, а також представник
третьої особи - відділу архітектури і
містобудування Білопільської районної
державної адміністрації ОСОБА_7 суду
підтвердили, що збудований
відповідачем ОСОБА_2 у 2013 році навіс є
новим об'єктом. Відстань від вказаної
споруди до житлового будинку позивача
ОСОБА_1 становить 1 м 10 см.

У відповідності до п. 12.2 ДБН Б.2.4-1-94
«Планування і забудова сільських
поселень» протипожежні відстані між
житловими та громадськими, а також між
житловими, громадськими та виробничими
будинками приймаються у відповідності
з вимогами ДБН 360-92*.

Згідно примітки 7 додатку 1 ДБН 360-92**
«Містобудування. Планування і забудова
міських та сільських поселень» при
проектуванні і будівництві нових
індивідуальних садибних будинків і
господарських споруд, а також при
повній їх перебудові, в межах однієї
садиби (зміна місця розташування, площі
забудови, об'єму і поверховості
будинку) в умовах забудови, яка
склалася, відстань між житловими
будинками і господарськими спорудами
на двох сусідніх ділянках необхідно
приймати по таблиці 1.

Таблицею 1 додатку 3.1 вищевказаних ДБН
визначено, що відстань між житловими
будівлями і господарськими спорудами V
і ІІІ ступеню вогнестійкості повинна
становити не менше 10 м.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач істотно порушив
встановлені ДБН 360-92** «Містобудування.
Планування і забудова міських та
сільських поселень» відстані між
збудованою ним спорудою і житловим
будинком позивача.

Крім того судом встановлено, що
збудований відповідачем ОСОБА_2 навіс,
який є предметом даного судового
розгляду, заступає на земельну ділянку
позивача ОСОБА_1 на 20 см, про що свідчить
складений ПрАТ «Сумський Промпроект»
план земельних ділянок (а. с. 117).

Заперечення відповідача стосовно того,
що вказаний план складений із
порушенням, у зв'язку з чим не
відповідає дійсності, суд не приймає до
уваги, оскільки всупереч ст. 60 ЦПК
України вони нічим не підтверджені.

Суд не приймає до уваги і оцінює
критично повідомлення т. в. о.
начальника відділу містобудування та
архітектури Білопільської районної
державної адміністрації ОСОБА_7 від 23
квітня 2014 року стосовно того, що
спірний навіс не виходить за межі
земельної ділянки відповідача,
оскільки будучи допитаною у судовому
засіданні остання зазначила, що для
з'ясування питання щодо дотримання
ОСОБА_2 межі із земельною ділянкою
ОСОБА_1 необхідний висновок
землевпорядної організації (а. с. 49).

Також, суд своєю ухвалою від 11 квітня 2014
року зобов'язував третіх осіб - відділ
містобудування та архітектури
Білопільської районної державної
адміністрації та Уляновську селищну
раду надати висновок про те, що зведена
відповідачем ОСОБА_2 споруда за адресою
АДРЕСА_2 відповідає архітектурним,
санітарним та протипожежним нормам,
знаходиться в межах земельної ділянки
відповідача, не виходить за червону
лінію з боку вулиці, не знаходиться на
сусідніх земельних ділянках, не є
самочинним будівництвом і не порушує
прав спільної громади чи окремих
сусідів (а. с. 36-37).

На виконання зазначеної вище ухвали
суду було надано акт обстеження від 23
квітня 2014 року, складений комісією в
складі т. в. о. начальника відділу
містобудування та архітектури
Білопільської РДА ОСОБА_7, начальника
відділу житлово-комунального
господарства, будівництва та
інфраструктури Білопільської районної
державної адміністрації Яркової О. М.,
Улянівського селищного голови
Єрмоленка П. І., згідно якого навіс,
розташований за адресою: АДРЕСА_2, не
відноситься до самовільно збудованих і
порушень чинного законодавства не
виявлено (а. с. 75).

Разом із цим, суд не може прийняти даний
акт як належний і допустимий доказ у
справі, оскільки комісією не
перевірялось дотримання відповідачем
норм ДБН 360-92** «Містобудування.
Планування і забудова міських та
сільських поселень» при будівництві
спірної споруди.

Крім того, як вбачається з повідомлення
т. в. о. начальника відділу
містобудування та архітектури
Білопільської районної державної
адміністрації ОСОБА_7 від 23 квітня 2014
року, наданого за результатами
перевірки, проведеної згідно
вищевказаної ухвали суду від 11 квітня
2014 року, комісія проводила перевірку
дотримання відповідачем при
будівництві споруди, яка є предметом
даного судового розгляду вимог
містобудівного законодавства, а не
протипожежних норм і правил.

Таким чином, судом встановлено, що хоча
збудований відповідачем навіс не
відноситься до самовільно збудованих і
не потребує спеціального дозволу,
оскільки має ознаки тимчасової
споруди, але він порушує права ОСОБА_1 і
створює йому перешкоди у користуванні
і розпорядженні своїм майном, а саме
земельною ділянкою, оскільки зведений
із порушенням протипожежних норм і
правил і крім того частково
знаходиться на земельній ділянці
позивача.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_2 попереджався
Улянівською селищною радою про
заборону будівництва спірного навісу
без погодження із відділом
містобудування та архітектури
Білопільської РДА, але належних
висновків не зробив (а. с. 46-47).

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку про задоволення
позову ОСОБА_1 і зобов'язання
відповідача ОСОБА_2 знести навіс як
такий, що зведений із порушенням ДБН
360-92** «Містобудування. Планування і
забудова міських та сільських
поселень», а також частково
знаходиться на земельній ділянці
позивача, чим істотно порушує права
останнього і створює перешкоди у
користуванні і розпорядженні своєю
земельною ділянкою.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якою
визначено, що стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, стягненню з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1
підлягає судовий збір у сумі 243 грн.
згідно квитанції від 29 січня 2014 року (а.
с. 1).

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 просив стягнути із
відповідача на користь позивача 1 500
грн. згідно квитанції №99 від 29 травня
2014 року.

Суд вважає, що дана вимога задоволенню
не підлягає, зважаючи на наступне.

Стаття 79 ЦПК України містить у собі
вичерпний перелік судових витрат, у
тому числі витрати, пов'язані із
залученням свідків, спеціалістів,
перекладачів та проведенням
експертизи.

Згідно зазначеної вище квитанції
позивач сплатив кошти за проведення
зйомки земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1 (а. с. 119).

Як вбачається із плану земельних
ділянок зйомка проводилась з метою
винесення в натуру земельної ділянки
позивача (а. с. 117).

Таким чином, суд вважає, що витрати,
пов'язані із проведенням зйомки
земельної ділянки, не є судовими
витратами, у зв'язку з чим покладаються
на позивача і стягненню із відповідача
не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
391 ЦК України, ст. ст. 103, 152 ЗК України, п.
12.2 ДБН Б.2.4-1-94 «Планування і забудова
сільських поселень», ДБН 360-92**
«Містобудування. Планування і забудова
міських та сільських поселень», ст. ст.
4, 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Сумській
області, відділ містобудування та
архітектури Білопільської районної
державної адміністрації Сумської
області, Улянівська селищна рада
Білопільського району Сумської
області, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області, Білопільська районна
санітарно-епідеміологічна станція про
знесення гаража (навісу), побудованого
з порушенням протипожежних норм і
правил, задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2 знести навіс,
позначений у схематичному плані
земельної (забудованої) ділянки
будинку АДРЕСА_2 літерою «б».

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у сумі 243 (двісті сорок
три) гривні.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя:

Справа № 573/279/14-ц

Номер провадження 2/573/93/14

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

02 червня 2014 року м.
БілопілляБілопільський районний суд
Сумської області в складі:

головуючої судді:
Свиргуненко Ю. М.

при секретарі
Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Білопілля
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Сумській
області, відділ містобудування та
архітектури Білопільської районної
державної адміністрації Сумської
області, Улянівська селищна рада
Білопільського району Сумської
області, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області, Білопільська районна
санітарно-епідеміологічна станція про
знесення гаража (навісу), побудованого
з порушенням протипожежних норм і
правил,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи, що для викладення доводів та
обґрутнувань сторін потребується
значний час суд вирішив оголиси
вступну та резолютивну частину
рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено
протягом п'яти діб з дня проголошення
вступної і резолютивної частини.

На підставі вище викладеного, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Сумській
області, відділ містобудування та
архітектури Білопільської районної
державної адміністрації Сумської
області, Улянівська селищна рада
Білопільського району Сумської
області, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Сумській області, Білопільська районна
санітарно-епідеміологічна станція про
знесення гаража (навісу), побудованого
з порушенням протипожежних норм і
правил, задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2 знести навіс,
позначений у схематичному плані
земельної (забудованої) ділянки
будинку АДРЕСА_2 літерою «б».

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у сумі 243 (двісті сорок
три) гривні.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: