Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/1977/14-ц
Провадження № 4-с/270/134/2014
м У к р а ї н и
15 травня 2014 року суд
Центрально-Міського району м. Макіївки
Донецької області у складі головуючого
судді Суханової А.В. при секретарі
Лоппа А.Ю., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
скаргою ОСОБА_1 на дії державного
виконавця Центрально-Міського відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції, зацікавлена особа -
Центрально-Міський відділ державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції, -
ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про
визнання дій державного виконавця
Базилевич Ю.С. щодо вчинення виконавчих
дій, мотивуючи свої вимоги наступним.
Відповідно до Постанови
Центрально-міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 24
травня 1999 року, з ОСОБА_1 стягуються
аліменти на користь ОСОБА_10, на
утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
щомісячно. Відповідно до
вищезазначеної Постанови,
Центрально-міським районним судом м.
Макіївки було видано виконавчий лист
за № 2-712 від 24.05.1999 року. Згодом,
вищезазначений виконавчий лист було
направлено на виконання до
Центрально-міського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції.
Копію Постанови «про відкриття
виконавчого провадження», заявнику, як
стороні, не було надіслано. Про те, що
його колишня дружина звернулась до
суду та з нього стягуються аліменти,
заявник дізнався тільки у 2000 році, коли
його було викликано до
Центрально-міського відділу державної
виконавчої служби ММУЮ та повідомлено,
що утворилась заборгованість по сплаті
аліментів, відповідно до попередження
від 07.04.2000 року, в якому чітко було
вказано період, за який утворилась
заборгованість та сума заборгованості,
яка підлягає сплаті в період 7 днів. На
той момент, борг заявником було
погашено в повному розмірі. В
подальшому, сплачуючи аліменти, він
почав збирати відповідні квитанції та
розписки від колишньої дружини про
сплату аліментів. Зазначене виконавче
провадження перебувало у державного
виконавця Кострикіної, якій заявник
віддавав квитанції про сплату
В подальшому, зазначене виконавче
провадження було передано іншому
державному виконавцю
Центрально-міського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції -
Базилевич Ю.С., яка, в порушення вимог
чинного законодавства, виконувала свої
обов'язки не сумлінне, не в повному
об'ємі та із значною затримкою.
На момент винесення Постанови
Центрально-міським районним судом м.
Макіївки Донецької області від 24
травня 1999 року заявник не був офіційно
працевлаштований, та у подальшому
працював із значними перервами, що
підтверджується копією трудової
книжки. Тобто, йому кожний квартал
приходилось дізнаватись розмір
аліментів, котрий він повинен був
сплачувати, адже відповідно до
Постанови суду, він повинен був
сплачувати 1/4 частини всіх видів
заробітку щомісячно. Останній раз про
суму зазначеного платежу заявнику було
повідомлено державним виконавцем ще у
2009 році, коли такий платіж складав 445
До того ж, у заявника були періоди, коли
він не міг сплачувати аліменти, та коли
сплачував їх у неповному розмірі.
Зазначене пов'язане з тим, що в нього
змінився майновий та сімейний стан.
Відповідно до Свідоцтва про одруження
від 04 серпня 2000 року, між ним та ОСОБА_6
було укладено шлюб. Від шлюбу вони
мають двох дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, і він,
і його дружина мають незадовільний
стан здоров'я, матеріально він також
надає допомогу своїм непрацездатним
батькам, які прописані та проживають з
ним, та крім того, його син від другого
шлюбу - ОСОБА_7 є інвалідом (хворіє на
Так як він є людиною юридично
необізнаною, він не мав уяви про те, що
має право звернутись до суду із позовом
про зменшення розміру аліментів. У
зв'язку з цим, в нього почалась
утворюватись заборгованість по сплаті
аліментів. Але довгий час, державний
виконавець - Базилевич Ю.С. не
повідомляла про стан заборгованості.
Уперше державний виконавець Базилевич
Ю.С. викликала його до
Центрально-міського відділу державної
виконавчої служби ММУЮ тільки 30.09.2013
року. Тоді йому було вперше нею
повідомлено про виникнення
заборгованості по сплаті аліментів.
Але про точний розмір заборгованості
та період її утворення державний
виконавець не повідомила. Державний
виконавець попросила скласти розписку
від 30.09.2013 року, в якій зазначити, що він
обізнаний про наявність
заборгованості та про кримінальну
відповідальність у разі її
непогашення. Але ж про суму
заборгованості державним виконавцем
його не було повідомлено.
У лютому 2014 року заявником було
отримано Витяг про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна, відповідно до якого, він
дізнався, що на його рухоме майно було
накладено арешт та заборону на його
відчуження. 17.02.2014 року він звернувся до
державного виконавця Базилевич Ю.С. з
проханням роз'яснити підставу арешту,
та яким чином міг не допустити його
накладення, якщо нею не було
повідомлено про розмір заборгованості
та період, за який вона утворилась.
Державний виконавець в грубій формі
відповіла, що на даний момент також не
може надати зазначену інформацію.
Так, 28.02.2014 року заявником було отримано
Довідку № 5308/4 від 28.02.2014 року «про
загальну заборгованість по сплаті
аліментів із зазначенням періоду».
грн. Із зазначеною заборгованістю та її
розрахунком він не згоден. В Довідці
вказано періоди несплати аліментів, за
ті роки, квитанції про сплату яких, він
здавав у Центрально-міський відділ
державної виконавчої служби ММУЮ. Але
при ознайомленні 07.03.2014 року з
матеріалами справи виконавчого
провадження, зазначений квитанцій не
було виявлено (наприклад за період з 2004
по 2008 роки). Нажаль копій зазначених
квитанцій у заявника не залишилось та
відповідні установи банку та пошти не в
змозі надати квитанції за такий
Також, при ознайомленні з матеріалами
справи виконавчого провадження,
заявником було виявлено наступні
Перший та основний документ, який
повинен був скласти державний
виконавець та направити йому як
стороні, це Постанова «про відкриття
виконавчого провадження» відповідно
до п. 5 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження». У порушення
зазначених норм, копію Постанови йому
Поряд з цим, відповідно де п. 2 ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження таку Постанову має бути
складено ще у листопаді 2001 року. У ході
вивчення матеріалів виконавчого
провадження, було оглянуто зазначену
Постанову, яка була складена 03.11.2001 року
державним виконавцем - Базилевич Ю.С. З
цим погодитись він не можу, адже
Постанова відповідає вимогам
сьогодення і явно складена не у 2001 році
(про це говорить навіть білесенький та
новий папір на якому вона видрукувана).
В Постанові також йде мова про право на
ознайомлення з виконавчим
провадженням в Єдиному державному
реєстрі виконавчих проваджень
(комп'ютерна база даних, яка створена за
допомогою автоматизованої системи і
відповідно до якої здійснюється
збирання, зберігання, захист, облік,
пошук, узагальнення та надання
відомостей про виконавчі дії), який
було введено тільки з 2003 року
відповідно до Положення про Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України «Про
затвердження Положення про Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень» від 20.05.2003 №43/5.

Також, при ознайомленні з матеріалами
виконавчого провадження було вивчено
Постанову «про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження» від 27.02.2014 року. Така
Постанова мала бути винесена ще 25.12.2013
року. Все це ставить під сумнів
законність порядку накладення арешту
на моє рухоме майно.

У порушення ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження», копію
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони та його відчуження
заявнику теж не було надіслано
державним виконавцем.

Державним виконавцем внесено подання
про порушення кримінального
провадження від 28.02.2014 року № 5131, в
якому зазначено, що заявником, як
боржником станом на 28.02.2014 року не
вчинено дій, направлених на виконання
рішення суду, що свідчить про умисне
його невиконання. Але ж коли 30.09.2013 року
державний виконавець викликала його до
відділу державної виконавчої служби,
нею не було повідомлено про розмір
заборгованості. Довідку № 5308/4 від
28.02.2014 року «про загальну
заборгованість по сплаті аліментів із
зазначенням періоду» ним отримано було
саме 28.02.2014 року та яку складено тільки
після його письмового звернення - 17.02.2014
року.

Отже, державним виконавцем, в порушення
п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», не здійснено
заходів необхідних для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення суду.
За весь період формування
заборгованості, державний виконавець
жодного разу не повідомила про стан
заборгованості, як це було зроблено
попереднім державним виконавцем
відповідно до Попередження від 07.04.2000
року.

Окрім того, в поданні про порушення
кримінального провадження від 28.02.2014
року зазначено, що нерухомого майна,
земельних ділянок та автотранспортних
засобів за ним як боржником не
зареєстровано. В матеріалах справи
виявлено тільки один запит який
стосується наявності в майна, це запит
до Центру ДАЇ № 5130 від 27.02.2014 року «про
надання інформації щодо наявності
зареєстрованих за мною на праві
власності земельних ділянок та
транспортних засобів». Відповіді на
зазначений запит в матеріалах справи
не було виявлено, хоча вже на наступний
день - 28.02.2014 року, державним виконавцем
складено подання, в якому зазначено, що
ні земельних ділянок, ні транспортних
засобів за заявником на праві
власності не зареєстровано. Інших будь
яких запитів щодо наявності
зареєстрованого майна не було.

В матеріалах справи були відсутні
квитанції по сплаті аліментів, які
надавались заявником державному
виконавцю, наприклад за період з 2004 по
2008 роки, що призведе до подвійного
стягнення з нього аліментів за
відповідний період.

З зазначеним в довідці розрахунком
заборгованості він не згоден. В ході
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження ним було
встановлено, що станом на 07.03.2014 року, у
виконавчому провадженні відсутні будь
які обов'язкові документи на підставі
яких державний виконавець Базилевич
Ю.С., могла зробити зазначений
розрахунок заборгованості.

Отже, дії державного виконавця
Центрально-міського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції -
Базилевич Ю.С., є незаконними,
безпідставними, необґрунтованими, та
такими, що явно порушують права та
інтереси його, як боржника у
виконавчому провадженні.

Посилаючись у тому числі на ст.ст. 6,82
Закону України «Про виконавче
провадження» та ст. 383 ЦПК України
просив суд провести перевірку
додержання старшим державним
виконавцем Центрально-міського
відділу державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції - Базилевич Ю.С. вимог чинного
законодавства щодо вчинення
виконавчих дій; визнати неправомірною
бездіяльність старшого державного
виконавця Центрально-міського відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції - Базилевич Ю.С.; визнати
незаконним та скасувати Постанову «про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 27.02.2014
року, винесену старшим державним
виконавцем Центрально-міського
відділу державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції - Базилевич Ю.С; визнати
незаконним Подання «про порушення
кримінального провадження» № 5131 від
28.02.2014 року, внесене старшим державним
виконавцем Центрально-міського
відділу державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції - Базилевич Ю.С.; визнати дії
старшого державного виконавця
Центрально-міського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції -
Базилевич Ю.С. щодо розрахунку
заборгованості по аліментах та
зобов'язати Базилевич Ю.С. зробити
розрахунок заборгованості по
аліментах виходячи з вимог діючого
законодавства.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання
не з'явився, надав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
скаргу підтримує в повному обсязі та
просить її задовольнити.

Представник Центрально-Міського
відділу державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції до судового засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
скарги повідомлявся у встановленому
законом порядку, причини неявки суду
невідомі.

Суд, дослідивши письмові докази,
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

На підставі постанови
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки від 24.05.1999 року з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_10 на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти
у розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку щомісячно, однак не менше 1/2
неоподаткованого податком мінімуму
доходів громадян починаючи стягнення з
24.05.1999 року та до досягнення дитиною
повноліття /а.с.1/ На виконання
постанови видано відповідний
виконавчий лист /а.с. 10/. Виконавчий лист
переданий на виконання
Центрально-Міському ВДВС ММУЮ та
прийнятий відділом.

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на
дії та бездіяльність державного
виконавця під час здійснення
виконавчого провадження по
примусовому виконанню зазначеного
вище судового рішення.

Разом з тим, заявник просить суд
провести перевірку додержання старшим
державним виконавцем
Центрально-Міського ВДВС ММУЮ
Базилевич Ю.С. вимог чинного
законодавства щодо вчинення
виконавчих дій.

Так, під час виконання судового рішення
державний виконавець у своїй
діяльності керується Коституцією
України, Законом України «Про
виконавче провадження» та Інструкцією,
діє у спосіб визначений законом. Суд
розглядає скарги на дії чи
бездіяльність державного виконавця
відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України.
Проведення перевірки додержання
державним виконавцем вимог чинного
законодавства при вчинення виконавчих
дій проводять органи прокуратури
відповідно до вимог чинного
законодавства за зверненнями громадян.
Таким чином, вимоги в цій частині не
підлягають задоволенню.

У судовому засіданні достовірно
встановлено та не заперечувалося
скаржником, що останній має
заборгованість по сплаті аліментів.

З додержанням вимог, передбачених ч.2, ч.
3 ст. 57 Закону України «Про виконавче
провадження» старшим державним
виконавцем Центрально-Міського ВДВС
Макіївського міського управління
юстиції Базилевич Ю.С. 27 лютого 2014 року
була винесена постанова про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, відповідно до якої
було накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_1, а саме
будинок за адресою АДРЕСА_1 /а.с. 62/.
Однак, з копії витягу про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна вбачається, що державним
виконавцем Центрально-Міського ВДВС
ММУЮ Базилевич Ю.С. вже була винесена
постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
25.12.2013 року по виконавчому провадженн.
40006991 /а.с. 59/. Таким чином, вимоги про
скасування постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 27.02.2014 року
підлягають задоволенню.

28.02.2014 року державним виконавцем
Центрально-Міського ВДВС ММУЮ винесено
подання про порушення кримінального
провадження відносно ОСОБА_1 у зв'язку з
несплатою аліментів /а.с. 60/.

Відповідно до вимог статті 74 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі утворення заборгованості по
сплаті аліментів у розмірі, що сукупно
перевищує суму відповідних платежів за
шість місяців, державний виконавець
звертається до правоохоронних органів
з поданням про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності.
Наявність заборгованості по аліментів
більше ніж за шість місяців
встановлена та не заперечується
заявником.

Рішення щодо відсутності чи наявності
складу кримінального правопорушення
відповідно до вимог діючого
законодавства приймається слідчим.
Отже, вимоги ОСОБА_1 про визнання
подання про порушення кримінального
провадження останнього не підлягають
задоволенню.

Стосовно вимог про визнання дій
державного виконавця щодо розрахунку
заборгованості по аліментах та
зобов'язання Базилевич Ю.С. зробити
розрахунок заборгованості по
аліментах виходячи з вимог діючого
законодавства, суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження» в редакції
від 21.04.1999 року, розмір заборгованості
по аліментам визначається державним
виконавцем за місцем виконання рішення
виходячи з фактичного заробітку
(доходів), одержаного боржником за час,
протягом якого стягнення не
провадилось, або одержаного ним на
момент визначення заборгованості у
твердій грошовій сумі або відсотковому
співвідношенні. Якщо боржник в цей
період не працював, заборгованість
визначається виходячи з середньої
заробітної плати для даної місцевості.
Норми вищезазначеного Закону діяли до
08.03.2011 року. 08.03.2011 року набув чинності
Закон України «Про виконавче
провадження», та відповідно до ч.3 ст. 74
зазначеного закону розмір
заборгованості із сплати аліментів
визначається державним виконавцем за
місцем виконання рішення у порядку
встановленому Сімейним кодексом
України. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного
кодексу України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості по аліментам
складеного державним виконавцем
Базилевич Ю.С. розмір щомісячних сум,
які були визначені до стягнення з
відповідача державним виконавцем
визначалися виходячи з середньої
заробітної плати для даної місцевості
та не були меншими ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку /а.с. 20-21/. Отже, в цій
частині державним виконавцем не були
порушенні вимоги діючого
законодавства.

Керуючись Законом України «Про
виконавче провадження», ст. 3-7, 15, 383-389
ЦПК України, -

У х в а л и в
:

Вимоги скарги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця Центрально-Міського відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції щодо винесення постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 27.02.2014
року та скасувати постанову державного
виконавця Центрально-Міського відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції Базилевич Ю.С. про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 27.02.2014 року по
виконавчому провадженню 40006991.

В задоволенні інших вимог скарги
ОСОБА_1 на дії, рішення та бездіяльність
державного виконавця
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції протягом
5-ти днів з дня проголошення ухвали.
Особи, які не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 5-ти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: