АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5239/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Руденко В. В. Доповідач - Котушенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року
колегія суддів судової палати
з цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Дніпрогаз» на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2014
року за позовом публічного
акціонерного товариства «Дніпрогаз»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
примусове виконання обов'язку в натурі,
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ПАТ «Дніпрогаз»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про примусове
виконання обов'язку в натурі та
зобов'язання вчинити певні дії.
Позивач вказував на те, що надає
відповідачам послуги газопостачання.
Правовідносини між ними оформлено
шляхом видачі розрахункової книжки ПАТ
«Дніпрогаз» та відкриттям особового
рахунку НОМЕР_1. Оплату отриманих
послуг відповідачі здійснюють
несвоєчасно та не і повному обсязі,
мають заборгованість станом на 31
грудня 2013 року у розмірі 1115,37 грн.

Посилаючись на те, що відповідачі
перешкоджають йому скористатись своїм
правом на припинення газопостачання,
не допускають його до житлового
приміщення, позивач просив зобов'язати
відповідачів надати доступ
представникам ПАТ «Дніпрогаз» до своїх
житлових та підсобних приміщень, де
розташовані газові прилади та пристрої
і лічильники газу.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
09 квітня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування рішення як
постановленого з порушенням норм
матеріального та процесуального права
і про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу підлягаючою
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких
умов і вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно застосовуються.

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу
України наймач зобов'язаний своєчасно
вносити квартирну плату та плату за
комунальні послуги. Відповідно до ч.1
ст.64 Житлового кодексу України члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення.

Згідно п.15 Правил надання населенню
послуг по газопостачанню, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№2246 від 09.12.1999 року абонент
зобов'язаний своєчасно, не пізніше 10
числа наступного за розрахунковим
місяцем, оплатити вартість наданих
послуг по газопостачанню. У п.6 Правил
зазначено конкретний перелік випадків
припинення газопостачання, в тому
числі й у разі порушення споживачем
строків сплати за надані послуги з
газопостачання.

Судом встановлено, що відповідачі
користуються послугами ПАТ
«Дніпрогаз» в квартирі АДРЕСА_1, проте
свої обов'язки з оплати вартості
наданих послуг по газопостачанню
виконують несвоєчасно і не в повному
обсязі, що призвело до виникнення
заборгованості.

Правовідносини сторін були предметом
розгляду Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська,
який своїм рішенням від 07 вересня 2010
року стягнув з відповідачів на користь
позивача виниклу заборгованість, але
виниклих проблем це не врегулювало.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову, суд виходив з того, що
відповідачі не допускають
представників позивача в квартиру для
проведення відключення від
газопостачання, що підтверджується
актом від 13 січня 2014 року, але такий
обов'язок споживача не передбачений
наведеними нормативними актами.

Погодитись з такими висновками суду
повністю не можна з огляду на наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60
ЦПК України.

Зазначений судом акт не є доказом по
даній справі і не стосується
відповідачів, котрі мешкають в
квартирі АДРЕСА_1, оскільки з нього
вбачається, що співробітників ПАТ
«Дніпрогаз» не було допущено в
квартиру АДРЕСА_1 (а.с.5).

Інших доказів на підтвердження своїх
вимог позивач суду не надав, хоч це і є
його процесуальним обов'язком, а тому в
задоволенні позову слід відмовити саме
з цих підстав.

Враховуючи те, що суд не взяв до уваги
наведені обставини, постановлене
судове рішення підлягає зміні в
частині обґрунтування відмови в
задоволенні позову, а апеляційна
скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дніпрогаз»
задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
09 квітня 2014 року змінити в частині
обґрунтування відмови в задоволенні
позову відповідно з даним рішенням, а в
іншій частині - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: