Провадження № 22-ц/779/1198/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Васильковського В.М.

суддів: Меленко О.Є., Фединяка
В.Д.

секретаря Яковин
М.Я.,

з участю: відповідача
ОСОБА_2

представників ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_2, органу опіки і
піклування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про
усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною і її вихованні та визначення
порядку участі батька у вихованні
дитини та спілкуванні з нею за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
25 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

у липні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що відповідачка не
дозволяє йому бачитися з дитиною, що
порушує його права на участь у її
вихованні. Просив усунути перешкоди у
спілкуванні з дочкою ОСОБА_7, та
визначити порядок участі батька у
вихованні дитини і спілкуванні з нею по
вівторках, четвергах та суботах з 16.00 до
20.00 год.

Рішенням Івано-Франківського
міського суду від 25 березня 2014 року
позов задоволено частково. Визначено
спосіб участі ОСОБА_6 у вихованні
дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,: побачення,
спілкування та спільний відпочинок без
присутності матері в межах міста
Івано-Франківська з 19.30 до 20.00 год.
вівторка кожного тижня місяця, з 18.30 до
20.00 год. четверга кожного тижня місяця,
з 16.00 до 20.00 год. суботи кожного тижня
місяця. Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити
ОСОБА_6 будь-яких перешкод у
спілкуванні з дитиною ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та у її вихованні у час,
визначений для побачень, спілкування
та спільного відпочинку батька і
дитини. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено. Вирішено питання
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що жодних перешкод у
спілкуванні з дитиною з її сторони не
вчинялось, батько самостійно ухилявся
від виконання своїх батьківських
обов'язків і протягом 7-ми років взагалі
дитиною не цікавився, не намагався
зустрітися з нею. Суд не врахував думку
дочки ОСОБА_7, яка не бажає бачитись з
батьком. Рішення ухвалено всупереч
інтересам дитини, оскільки суд надав
можливість побачень в години та дні,
коли в дитини заняття в художній школі.
Судом також не враховано висновок
комісії з питань захисту прав дитини
про те, що визначення способу участі
ОСОБА_6 у вихованні дочки ОСОБА_7 на
даний час не відповідатиме інтересам
дитини. Позивач постійно проявляв
відносно дитини негідну поведінку, у
нього велика заборгованість по сплаті
аліментів, життям дитини, її дозвіллям
та шкільним життям не цікавиться,
матеріально не допомагає. Позивачем не
надано доказів того, що вона чинить
перешкоди у спілкуванні йому з дочкою
та у її вихованні. Тому просить
оскаржуване рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким в позові
ОСОБА_6 відмовити.

В засіданні апеляційного суду
ОСОБА_2 та її представник апеляційну
скаргу підтримали, представник ОСОБА_6
доводи апеляційної скарги заперечив,
представник служби у справах дітей
просить апеляційну скаргу
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши подані докази і доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_6 є батьком
неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1

Задовольняючи позов частково,
суд першої інстанції виходив із
принципу якнайкращого забезпечення
інтересів дитини з огляду на
необхідність її сімейного виховання та
співмірності впливу батька, щодо якого
відсутні негативні характеристики, і
матері на дитину, а також з урахуванням
перспективи налагодження
взаємовідносин та розвитку дитини на
почуттях взаємної любові та поваги.
Оскільки право позивача на
безперешкодне спілкування з дитиною
встановлено ст. 153 СК України, а
створення таких перешкод ним доведено,
суд дійшов висновку про визначення
способу участі ОСОБА_6 у вихованні
неповнолітньої дочки ОСОБА_7 шляхом
встановлення днів і часу їх побачень,
спілкування та відпочинку без
присутності матері в межах міста
Івано-Франківська і зобов'язав ОСОБА_2
не чинити ОСОБА_6 будь-яких перешкод у
спілкуванні з дитиною.

Проте погодитись із такими
висновками суду першої інстанції не
можна, оскільки суд дійшов їх із
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214
ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим та
відповідати на питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду
першої інстанції не відповідає.

Статтею 158 СК України передбачено,
що за заявою матері, батька дитини
орган опіки та піклування визначає
способи участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо від неї. Рішення про це
орган опіки та піклування постановляє
на підставі вивчення умов життя
батьків, їхнього ставлення до дитини,
інших обставин, що мають істотне
значення.

За змістом ст. 159 СК України якщо
той із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод. Суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення.

Частинами 4, 5 ст. 19 СК України
передбачено, що при розгляді судом
спорів щодо участі одного з батьків у
вихованні дитини обов'язковою є участь
органу опіки та піклування. Разом з тим
орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, які бажають
брати участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.

Законодавством також
встановлено правовий механізм
визначення способу участі у вихованні
дитини того з батьків, який проживає
окремо у випадку неможливості
досягнення батьками згоди стосовно
такого способу, а саме: рішення про
визначення способу участі у вихованні
дитини та спілкуванні з нею того з
батьків, хто проживає окремо від неї,
приймається органом опіки та
піклування на підставі вивчення умов
життя батьків, їхнього ставлення до
дитини, інших обставин, що мають
істотне значення. Прийняте рішення
органу опіки та піклування є
обов'язковим для батьків (ст. 158 СК
України). І лише у випадку вчинення
перешкод того із батьків, з ким
проживає дитина, тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

У випадку встановлення судом
перешкод з боку того з батьків з ким
проживає дитина, тому з батьків, який
проживає окремо, суд визначає способи
участі одного з батьків у вихованні
дитини (періодичні чи систематичні
побачення, можливість спільного
відпочинку, відвідування дитиною місця
його проживання тощо), місце та час
їхнього спілкування.

Встановлено, що шлюб між
сторонами розірвано 16 травня 2006 року

З матеріалів справи вбачається,
що рішенням Івано-Франківського
міського суду від 23 жовтня 2009 року
ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні
зустрічного позову до ОСОБА_2 про
встановлення часу (днів тижня та
проміжку часу) для його зустрічей з
дитиною ОСОБА_7

Рішенням комісії з питань
захисту прав дитини виконкому
Івано-Франківської міської ради від
17.02.2010 року № 11 встановлено порядок
участі батька ОСОБА_6 у вихованні
малолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1:
щосереди з 18.00 до 20.00 год., кожної першої,
третьої суботи та другої, четвертої
неділі місяця з 10.00 до 16.00 год.

Однак, матеріали справи не
містять відомостей про те, що ОСОБА_6
виконував це рішення чи намагався
приймати участь у вихованні дитини у
визначений комісією час та спосіб, а
ОСОБА_2 ухилялася від виконання цього
рішення.

Позивачем не надано доказів того,
що відповідачка чинить йому перешкоди
у спілкуванні з дочкою та у її
вихованні.

Відповідно до висновку органу
опіки і піклування виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради № 680 від 30.12.2013 року батько не бере
жодної участі у її вихованні, не
цікавиться успіхами у навчанні, не
відвідує батьківські збори.
Заборгованість по сплаті аліментів
ОСОБА_6 на утримання дочки становить 20
468,98 грн.; на засіданні комісії з питань
захисту прав дитини 18.12.2013 року дитина
повідомила, що батька не бачила уже
більше восьми років, він не займається
її вихованням та утриманням і
спілкуватися з ним категорично
відмовляється. ОСОБА_6 на засіданні
комісії пояснив, що дійсно не
зустрічається з своєю дочкою, не надав
органу опіки та піклування жодних
документів, які б характеризували його
та не подав доказів щодо чинення
перешкод у його спілкуванні з дочкою. З
огляду на це комісія дійшла висновку,
що визначення способу участі ОСОБА_6 у
вихованні дочки ОСОБА_7 на даний час не
відповідатиме інтересам дитини.

Суд не надав належної оцінки
висновку комісії з питань захисту прав
дитини про не доцільність на даний час
визначення способу участі батька у
виховані своєї дитини її інтересам, що
є обов'язковим при розгляді даної
категорії справ.

Крім того, як видно з
оскаржуваного рішення суду,
неповнолітня ОСОБА_7 не бажає бачитись
з батьком, оскільки він не бере участі у
її вихованні приблизно сім років.

На даний час ОСОБА_7 досягла
чотирнадцятирічного віку.

Заперечуючи у задоволенні
позову відповідачка стверджувала, що
жодних перешкод у спілкуванні з
дитиною з її сторони не вчинялось,
позивач сам ухиляється від виконання
батьківських обов'язків і протягом
семи років дитиною не цікавився, не
намагався зустрітися з нею. Дочка
взагалі не пам'ятає батька, оскільки на
час припинення сімейних відносин їй
було п'ять років, на даний час вона
боїться зустрічатись з ним.

Ураховуючи наведене, суд першої
інстанції при вирішенні питання про
встановлення способу спілкування
позивача із донькою неправильно
застосував правові норми, що регулюють
спірні правовідносини, та не з'ясував,
чи дотримано позивачем встановлений
законом порядок способу спілкування з
дитиною, чи належним чином він
виконував прийняте уповноваженим
органом рішення про встановлення
порядку спілкування з дитиною, чи хтось
із сторін ухиляється від виконання
прийнятого органом опіки та піклування
рішення, чи відповідають інтересам
дитини позовні вимоги про встановлення
спілкування з батьком.

В матеріалах справи відсутні
докази встановлення судом наявності
перешкод позивачу зі сторони
відповідачки в його участі у вихованні
дитини у визначений рішенням комісії з
питань захисту прав дитини від 17.02.2010
року час та спосіб, що є обов'язковою
підставою для визначення способу
участі одного з батьків у вихованні
дитини судом.

За таких обставин, рішення суду
першої інстанції не відповідає вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості. Зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 309 ЦПК
України є підставою для скасування
судового рішення з ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського
міського суду від 25 березня 2014 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2,
органу опіки і піклування виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною і її вихованні та
визначення порядку участі батька у
вихованні дитини та спілкуванні з
дитиною відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення. Касаційна
скарга на рішення може бути подана до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Васильковський В.М.

Судді:
Меленко О.Є.

Фединяк В.Д.