№2/263/267/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області у складі: судді Ікорської Є.С.
при секретарі Корзініній О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ЖКП
«Жилкомплекс» про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,
спричиненої залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовом до ЖКП «Жилкомплекс» про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, спричиненої залиттям
квартири. В обґрунтування позовних
вимог зазначила, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1. Над квартирою
знаходиться технічне приміщення, в
якому розташовані труби
теплопостачання, що знаходиться на
балансі відповідача. Внаслідок того, що
був відкритий вентиль, 05.10.2013 р.
трапилося залиття належної їй квартири
гарячою водою із системи опалення.
Згідно з висновком спеціаліста від
31.10.2013 р. в результаті залиття позивачці
заподіяно матеріальну шкоду в розмірі
57127,40 грн., які вона просила стягнути з
відповідача на її користь. У зв'язку з
залиттям квартири позивачці завдано
моральну шкоду, яка виразилась у
переживаннях і стражданнях, втраті
нормальних життєвих зв'язків, що
потребує додаткових зусиль для
організації свого життя, просила суд
стягнути з відповідача на її користь
10000 грн. та судові витрати.

Позивачка та її представник ОСОБА_2 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали у повному обсязі та
наполягали на їх задоволенні. Згодом
позивачка зменшила позовні вимоги до
47767 грн. відповідно до розрахунків,
викладених у висновку спеціаліста, за
мінусом 20 % ПДВ від вартості оплати
праці найманих робітників для
виконання відновлювального ремонту.
Додатково пояснила, що внаслідок
залиття квартири у стінах, підлозі та
електропроводці з'явився грибок, у
квартирі вогко, неприємний запах не
вивітрюється, спальні меблі
відновленню не підлягають. Окрім того,
усі речі та одяг був залитий гарячою
технічною водою, внаслідок чого були
зіпсовані і їх довелося викинути.
Керівництво ЖКП на її неодноразові
звернення щодо вирішення наслідків
залиття поставилося до неї байдужо,
відповідач добровільно не усунув
заподіяну шкоду, у жодний спосіб не
допоміг їй справитися з наслідками
недбалості працівників ЖКП, що
залишили відкритим кран на трубі
опалення. Для забезпечення можливості
проживати у квартирі вона була змушена
проводити термінові ремонтні роботи,
оскільки у стелях і під підлогою
назбиралося забагато води, необхідно
було негайно просушувати та замінювати
елементи стелі та підлоги.

Представник відповідача позовні
вимоги визнав частково, а саме не
заперечував провину підприємства у
залитті квартири позивачки, проте не
згодний із сумою матеріальної шкоди,
оскільки висновок спеціаліста не є
належним доказом, натомість
запропонував взяти до уваги локальний
кошторис на ремонтно-відновлювальні
роботи, складений відповідачем. У
задоволенні позову в частині
відшкодування моральної шкоди просив
відмовити, оскільки загрози життю
позивачки не було, а підприємство
відповідача є збитковим і дотаційним,
просив суд розстрочити стягнення суми.

Суд, заслухавши пояснення сторін та
свідків, дослідивши подані документи,
повно і всебічно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 05.11.2010 р. ОСОБА_1 є
власницею квартири АДРЕСА_1 (а.с.17-19).

Як вбачається з акту від 07.10.2013 р.,
складеного комісією ЖЕУ-2 ЖКП
«Жилкомплекс» щодо залиття квартири
АДРЕСА_1, виявлено: у спальні є сліди
залиття на стіні по шпалерам обсягом 3
кв.м, 0,4 кв.м, та 7,5 кв.м, залитий лінолеум;
у залі - сліди залиття на стіні по
шпалерам обсягом 4 кв.м, залитий
лінолеум, натяжна стеля; у дитячій
кімнаті - сліди залиття на стіні по
шпалерам обсягом 5 кв.м, 3,75 кв.м, 5 кв.м, 1,2
кв.м, залита натяжна стеля; у кухні -
сліди залиття на стіні по шпалерам
обсягом 0,3 кв.м, 2 кв.м; у коридорі - сліди
залиття на стіні по шпалерам обсягом 4
кв.м, залитий лінолеум, натяжна стеля.
При залитті вода потрапила на спальний
гарнітур, що спричинило деформацію
нижньої частини ніжок з одного боку.
Залиття трапилося через те, що на
горищі був відкритий вентиль на
повітрозбірнику (а.с.8-9).

21.10.2013 р. комісією ЖЕУ-2 ЖКП
«Жилкомплекс» щодо залиття квартири
АДРЕСА_1 складено ще один акт, згідно з
яким додатково виявлено: на спальному
гарнітурі - відійшла бокова кромка на
ліжку, розбухла нижня частина ніжок
ліжка, у тумбочці на шухлядках
відійшла бокова кромка, на боковій
частині комоду відшарування
полірованої частини обсягом 0,00075 кв.м; у
залі додатково виявлено сліди залиття
на гіпсокартонній стелі обсягом 0,03
кв.м, на двері частково відклеїлося
декоративне скло; у дитячій кімнаті
сліди залиття на стіні по шпалерам
обсягом 2,5 кв.м, 1,25 кв.м, 1,5 кв.м, 1,2 кв.м,
натяжна стеля відновлена, на дверній
лутці по декоративній плівці
ниткоподібні тріщини 6 та 3 см; у кухні -
сліди залиття на стіні по шпалерам
обсягом 0,65 кв.м, на карнизі 0,045 кв.м; у
коридорі відновлена натяжна стеля, є
сліди залиття обсягом 8,24 кв.м, здуття
крагісу, на стелі на гіпсокартоні
частково порушена шпаклівка; у ванній
намокла нижня частина дверей; на
дверних лутках у спальні і коридорі є
ниткоподібні тріщини (а.с.11-12).

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода завдана діями чи
бездіяльністю майну фізичної або
юридичної особи відшкодовується в
повному обсязі особою, що її завдала.

Суд вважає встановленою провину
відповідача у залитті квартири
позивачки, оскільки вона
підтверджується актами ЖКП та
визнається відповідачем.

Вирішуючи вимоги позивачки про
стягнення на її користь з відповідача
майнової шкоди, суд дійшов наступних
висновків.

Згідно з приписами ст.190 ЦПК України під
час дослідження доказів суд може
скористатися письмовими роз'ясненнями
(висновками) спеціалістів.

ОСОБА_3 має сертифікат суб'єкта
оціночної діяльності від 17.05.2011 р., має
спеціалізацію оцінки нерухомих та
рухомих речей, отже, є спеціалістом у
даній галузі (а.с.134)

Відповідно до вимог ст.190 ЦПК України
суду надано висновок спеціаліста №30/05-1
від 30.05.2014 р., виконаний спеціалістом
ОСОБА_3 з урахуванням доводів і
заперечень сторін і на підставі
повторного огляду квартири позивачки в
присутності представників
відповідача, спеціалістом визначено,
що сума матеріальної шкоди рухомому
майну позивачки складає 965 грн., а
вартість ремонтно-відновлювальних
робіт в квартирі складає 56162,40 грн., що
за відрахуванням 20 % вартості оплати
праці найманих робітників для
виконання відновлювального ремонту в
розмірі 9360,40 грн. складає 46802 грн.(56162,40
грн. - 9360,40 грн.), а усього загальна сума
шкоди складає 965 грн. + 46802 грн. = 47767 грн.
(а.с.146-175).

Суд приймає зазначений висновок
спеціаліста як належний доказ по
справі, оскільки згідно з
повідомленням судового експерта
ОСОБА_4 він не може надати суду висновки
щодо розміру матеріальної шкоди,
завданої внаслідок залиття нерухомому
майну позивачки, оскільки у квартирі
виконаний відновлювальний ремонт
(а.с.70-71).

Також суд бере до уваги той факт, що
залиття квартири позивачки гарячою
водою теплопостачання відбулося у
холодну пору року і через недбалість
працівників відповідача, при цьому
позивачка була вимушена терміново
вчиняти дії, спрямовані на подолання
наслідків залиття технічною водою, від
якої була пошкоджена квартира від
стелі до підлоги, висушувати підлогу,
стіни та стелю від води та відновлювати
житло до придатного для проживання
стану. Проте в цій ситуації
адміністрація відповідача, достовірно
знаючи про спричинення шкоди, не вжила
жодних заходів з метою усунення
наслідків заподіяної позивачці шкоди
як безпосередньо з моменту залиття, так
і під час розгляду справи, добровільно
не надала допомоги у вигляді
будівельних матеріалів та відповідної
кваліфікації майстрів, також не вжила
заходів з метою оцінки суми шкоди.

Крім того, позивачкою суду
представлені квитанції та чеки на
придбання будівельних матеріалів та
проведення робіт, зокрема: демонтаж,
монтаж та ремонт стелі - 4868
грн.,придбання і монтаж дверей - 6044 грн.,
придбання лінолеуму та комплектуючих -
7095,12 грн. придбання шпалер - 960 грн., 1800
грн., 1825 грн.980 грн., 850 грн.,720 грн., 1980 грн.,
електрообладнання та плінтуса - 162,10
грн., 112,50 грн., 34,40 грн., вартість фарби -
399,99 грн., що загалом складає суму в
розмірі 28098,61 грн. (а.с.114-119, 122-125, 139). Інші
понесені позивачкою витрати на
будівельні матеріали вона не може
підтвердити, оскільки не зберегла
товарних чеків. Що стосується оплати
праці ремонтників, позивачка
зазначила, що додатково вона сплатила
1500 грн. за злиття води з натяжних стель,
за клейку шпалер вона сплатила 7000 грн.,
зняття лінолеуму та просушку підлоги -
3500 грн., демонтаж люстр, софітів - 250 грн.,
фарбування стелі - 1250 грн., що загалом
складає 12000 грн., але підтвердити дані
витрати не має можливості, оскільки у
встановленому законом порядку
договору підряду із зазначенням
вартості робіт вона з будівельниками
не укладала.

Вищенаведені витрати позивачки на
ремонтно-відновлювальні роботи
внаслідок залиття квартири не
суперечать наданому суду письмовому
висновку спеціаліста як в затратах на
будівельні матеріали, так і в оплаті
праці будівельників.

Представником відповідача наданий
локальний кошторис на
ремонтно-відновлювальні роботи,
складений ЖКП «Жилкомплекс» на
підставі відомостей, зазначених в
актах ЖЕУ, проте суд не може його
прийняти як належний доказ по справі,
оскільки він явно не відповідає
фактичним витратам по усуненню
заподіяної з боку ЖКП шкоди майну
позивачки.

Відповідно до ст. 23 ч.2 п.1,2 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів тощо.

Згідно із роз'ясненнями, наданими у п.3
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31 березня 1995 року "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

З огляду на вищенаведене суд приходить
до переконання, що позивачці з вини
відповідача було заподіяно моральну
шкоду внаслідок залиття квартири, яка
виразилась у переживаннях і
стражданнях, втраті нормальних
життєвих зв'язків, що потребує
додаткових зусиль для організації
життя, відновлення нормального стану
квартири, придатного для проживання у
ній.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно з роз'ясненнями, даними у п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31 березня 1995 року "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається залежно
від характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
порушення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вона є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування моральної шкоди
мають враховуватись вимоги розумності
та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди у даному конкретному
випадку, суд враховує характер
моральних страждань позивачки
внаслідок залиття належної їй квартири
та, виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
вважає можливим стягнути з відповідача
на користь позивачки в рахунок
відшкодування заподіяної їй моральної
шкоди 1000 гривень, вважаючи таку суму
співмірною тим стражданням, які
перенесла позивачка, та враховуючи той
факт, що ЖКП «Жилкомплекс» є збитковим
комунальним підприємством.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивачки судовий збір,
сплачений нею при подачі позову,
пропорційно від суми задоволених вимог
майнового характеру в розмірі 477,67 грн.
та немайнового характеру в розмірі 114,70
грн., а всього 592,37 грн.

Суд відповідно до заяви представника
відповідача з урахуванням того, що ЖКП
«Жилкомплекс» є неприбутковим,
дотаційним комунальним підприємством,
вважає можливим розстрочити виконання
рішення на користь стягувача строком
на 3 місяці по 16453,12 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 59, 60, 88,
212-215, 217 ЦПК України, ст.ст. 23, ст.1166, ч. 1
ст. 1167 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди",

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ЖКП
«Жилкомплекс» про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,
спричиненої залиттям квартири -
задовольнити частково.

Стягнути з ЖКП
«Жилкомплекс» на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 47767 гривень, в рахунок
відшкодування моральної шкоди 1000
гривень, судовий збір у сумі 592,37 грн.

Розстрочити ЖКП «Жилкомплекс»
виконання судового рішення на три
місяці, стягуючи з ЖКП «Жилкомплекс» на
користь ОСОБА_1 по 16453,12 грн. щомісячно
до повного погашення суми.

Рішення суду може бути оскаржено
особами, як брали участь у розгляді
справи в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:
Є.С.
Ікорська