провадження: 22-ц/796/7081/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Таран
Н.Г.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко
Н.О., Ящук Т.І.

при секретарі:
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє від свого імені
та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7
на рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 3 квітня 2014 року у справі за
позовом Комунального підприємства
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві ради»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка
діє від свого імені та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за послуги з утримання
будинку та прибудинкової території, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2012 року позивач
Комунальнепідприємство «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду Деснянської районної у
м. Києві ради» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, яка діє від свого імені та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
відповідачі як споживачі комунальних
послуг свої обов'язки по своєчасному
внесенню квартплати та плати за
комунальні послуги не виконують,
внаслідок чого виникла заборгованість
за період з жовтня 2009 року по 1
листопада 2013 року в сумі 4092 грн. 51 коп.,
яку і просив стягнути з відповідачів.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 3 квітня 2014 року задоволені
позовні вимоги Комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві ради».

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь Комунального підприємства
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва
заборгованості за послуги з утримання
будинку та прибудинкової території в
розмірі по 818 грн. 50 коп. з кожного та
витрати пов'язані з розглядом справи
суму сплаченого судового збору по 45
грн. 88 коп. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_6, яка діє від свого
імені та в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_7 на користь Комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва
заборгованості за послуги з утримання
будинку та прибудинкової території в
розмірі 1637 грн. та витрати пов'язані з
розглядом справи суму сплаченого
судового збору 91 грн. 76 коп..

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, яка діє від свого імені та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_7
подали апеляційну скаргу, в якій
просять рішення суду першої інстанції
скасувати, посилаючись на порушення та
неправильне застосування норм
процесуального та матеріального права,
неповне з'ясування обставин справи, що
мають значення для її вирішення.

В судове засідання не з'явилися
сторони, будучи у встановленому
законом порядку повідомленими про день
та час розгляду справи, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення
(а.с.72-73), відповідачі та представник
позивача надали суду заяви в яких
просили розглядати справу без їх
участі (а.с.74, 76), у зв'язку з чим колегія
суддів вважала за можливе розглянути
справу у їх відсутність відповідно до
ч.2 ст.305 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого у справі
рішення, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення суду першої
інстанції по даній справі - залишенню
без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, яка діє від свого імені та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, як
споживачі комунальних послуг
зобов'язані сплатити суму
заборгованості в розмірі 4092, 51 коп., яка
утворилася з 1 листопада 2009 року по 1
листопада 2013 року в рівних частках із
співвласників квартири, оскільки
останні такі послуги отримують, але за
них не сплачують, про що відповідачем
ОСОБА_9 не заперечувалось в судовому
засіданні.

Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим, рішення ухвалено з
дотриманням норм процесуального права,
судом вірно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є в рівних долях
співвласниками квартири АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло, виданим відділом приватизації
державного житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації від 30 серпня
2007 року /а.с.4/.

Згідно довідки КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду Деснянської районної у
м. Києві ради» в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані 5 осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 /а.с.5/.

КП «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м.Києва визначена
виконавцем послуг з утримання будинків
та прибудинкових споруд на підставі
рішень Деснянської районної у м.Києві
ради № 16 від 18 лютого 2009 року та № 28 від
10 вересня 2009 року, а також рішення
Київської міської ради від 27 жовтня 2011
року № 396/6612.

Згідно із ч. 1 ст. 151 Житлового кодексу
України громадяни, які мають у
приватній власності жилий будинок
(квартиру), зобов'язані забезпечувати
його схоронність, провадити за свій
рахунок поточний і капітальний ремонт,
утримувати в порядку при домову
територію.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Строки внесення квартирної
плати і плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Статтею 179 ЖК України визначено, що
користування будинками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями житлових будинків, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Статтями 319, 322 ЦК України передбачено,
що власність зобов'язує і власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить.

Пунктом 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених Постановою КМУ № 45 від
24.01.2006 року, визначено, що власник та
наймач (орендар) квартири зобов'язаний
оплачувати надані житлово-комунальні
послуги.

Пунктом 1 частини першої статті 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги передбачено право споживача
одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору, при цьому такому праву прямо
відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього
Закону обов'язок споживача оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки
встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними
нормами закону споживачі зобов'язані
оплачувати надані житлово-комунальні
послуги, якщо вони фактично
користувалися ними. Відсутність
договору на надання
житлово-комунальних послуг сама по
собі не може бути підставою для
звільнення споживача від оплати послуг
у повному обсязі (Постанова Судової
палати у цивільних і господарських
справах Верховного Суду України від 30
жовтня 2013 року).

Докази на підтвердження фактів
звернення відповідачів в
установленому законом порядку з
претензіями щодо надання неякісних
житлово-комунальних послуг у
матеріалах справи відсутні.

Згідно наданого позивачем розрахунку
заборгованість по квартирі АДРЕСА_1
за послуги з утримання будинку та
прибудинкової території за період з 1
жовтня 2009 року по 1 листопада 2013 року
складає 4092, 51 грн. /а.с.6/.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 529 від 20 травня 2009 року затверджено
порядок формування тарифів на послуги
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій і Типовий
договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій. Порядком визначено механізм
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій (зазначено
формули визначення витрат по кожній
послузі), які поширюються на суб'єктів
господарювання всіх форм власності,
які надають послуги.

Тарифи (нормативні витрати, пов'язані з
утриманням будинків і споруд та
прибудинкових територій)
розраховуються окремо за кожним
будинком залежно від запланованих
кількісних показників фактичного
надання послуг з урахування
забезпечення належного
санітарно-гігієнічного,
протипожежного, технічного стану
будинків і споруд та прибудинкових
територій з урахуванням типового
переліку послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій.

В період з 1 жовтня 2009 року, тобто з того
часу, коли КП «Дирекція» розпочало
надавати споживачам послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території, тарифи, які застосовувалися
позивачем при нарахуванні послуг з
утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій , затверджені
розпорядженням виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) «Про
встановлення тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» № 978 від 31
серпня 2009 року. Розпорядженням №1141 від
30 вересня 2009 року, №1193 від 15 жовтня 2009
року, № 1335 від 30 листопада 2009 року, №,191
від 30 березня 2010 року, № 1241 від 30 грудня
2010 року продовження дія розпорядження
№ 978 від 31 серпня 2009 року, № 1221 від 29
грудня 2010 року № 75 від 25 січня 2011 року,
які в установленому законом порядку не
чинними визнані не були і не скасовані,
а отже колегія суддів вважає, що
застосування таких тарифів позивачем
є цілком правомірним.

Доводи апеляційної скарги щодо
безпідставності та недоведеності
нарахувань за теплову енергію для
потреб централізованого опалення,
правового значення для вирішення цієї
справи не мають, оскільки вимоги
позивача зводяться лише до стягнення
заборгованості за надані послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду,
викладених в оскаржуваному рішенні,
які зроблені судом на основі повно та
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилались як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні доказами. Виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, суд
першої інстанції ухвалив законне і
обґрунтоване рішення, підстав для
скасування якого апеляційним судом не
встановлено.

Керуючись ст. ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313,
314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія
суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє від свого імені
та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 -
відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 3 квітня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: