Провадження № 22ц/790/1285/14 Головуючий 1-ї інстанції - Остапов М.О.
Справа № 627/1434/13-ц Доповідач - Бровченко І.О.
Категорія: з договорів кредиту
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Бровченко І.О.,

суддів колегії - Тичкової О.Ю.,Піддубного P.M.

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Шуліки Аліни Володимирівни на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 03 грудня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у відповідності до укладеного кредитного договору № DNH4KP83920970 від 06.02.2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_5 кредит в сумі 1150,50 грн., зі сплатою 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.02.2007 року. В порушення умов кредитного договору позичальник кредитні кошти своєчасно не повернув. В подальшому позивачу стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18 грудня 2012 року. Вказує, що відповідач ОСОБА_4 є спадкоємцем позичальника та прийняв спадщину після його смерті, а, відтак, зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, отриманого в спадщину. Зазначає, що позивачем було пред'явлено свої вимоги спадкоємцям шляхом направлення претензії кредитора 27.06.2013 року до Краснокутської державної нотаріальної контори та 28.07.2013 року ОСОБА_4, однак ніяких дій виконано не було. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед позивачем становить 11889,07 грн. Просить стягнути з ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 11889,07 грн. та судові витрати.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити, в своїх поясненнях посилалась на надані в судовому засіданні письмові заперечення на позовну заяву, зміст яких зводиться до того, що сума заборгованості є необґрунтованою, оскільки позивачем не доведені ті обставини, що сума позовних вимог є меншою або дорівнює вартості майна, отриманого в спадщину, а також просили застосувати строк позовної давності до вимог позивача.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 03 грудня 2013 року в задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 відмовлено. Судові витрати покладено на позивача.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Обґрунтовуючи скаргу посилається на незаконність рішення, на неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов'язки доказування і подання доказів кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач всупереч вимогам закону, не надав у відповідності до ст. 60 ЦПК України належних доказів про прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_4 після спадкодавця ОСОБА_5, а також наявності спадкового майна, його виду, переліку та його вартості, а також того, що таке майно перебувало в місці відкриття спадщини та фактично прийнято відповідачами. Відсутність таких доказів позбавляє суд визначити межі майнової відповідальності відповідача перед позивачем, а також її співмірність з заявленою сумою заборгованості.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач не довів свій позов.

Крім того слід звернути увагу на те, що за статтями 253, 256, 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність, у межах якої особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до укладеного договору № DNH4KP83920970 від 06.02.2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_5 кредит в сумі 1150,50 грн., зі сплатою 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.02.2007 року. Із розрахунку на а. с. 4 вбачається, що останній платіж померлий здійснив 05.06.2006 року в сумі 19 грн. 63 коп. Ця обставина сторонами не оспорюється. Отже, у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло право пред'явити вимогу до боржника про виконання порушеного зобов'язання щодо повернення кредиту, починаючи 07.02.2007 року протягом наступних трьох років. Проте позов пред'явлено 25.10. 2013 року, тобто після сплину строку позовної давності, встановленої законом.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Шуліки Аліни Володимирівни відхилити.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 03 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ухвалою апеляційної інстанції законної сили.

Головуючий -

Судді -