УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Мазур Л.М., Макарчука М.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Переяслав-Хмельницького міжрайонного
прокурора Київської області в
інтересах ОСОБА_4 до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Невс-Агро» (далі - СТОВ «Невс-Агро»),
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кримський» (далі - СТОВ «Кримський»),
третя особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Селекційний
племзавод «Золотоніський» (далі -
ТОВ «Селекційний племзавод
«Золотоніський»), про визнання
недійсними договору оренди землі,
договору суборенди землі та додаткової
угоди до договору суборенди,

за касаційною скаргою СТОВ «Кримський»
на рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 24 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 19 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року
Переяслав-Хмельницький міжрайонний
прокурор Київської області в інтересах
ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до
СТОВ «Невс-Агро», СТОВ «Кримський»,
третя особа - ТОВ «Селекційний
племзавод «Золотоніський», про
визнання недійсними договору оренди
землі, договору суборенди землі та
додаткової угоди до договору
суборенди.

На обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що договір оренди
землі між ОСОБА_4 та СТОВ «Невс-Агро»
від 06 грудня 2007 року ОСОБА_4
не підписувала, на укладання договору
від свого імені нікого не
уповноважувала, на час укладання
спірного договору оренди земля вже
була надана в користування іншому
орендарю - ТОВ «Селекційний племзавод
«Золотоніський» згідно договору
оренди від 02 квітня 2007 року.

Прокурор вказав, що зміст спірного
договору оренди суперечить діючому
законодавству, актам цивільного
законодавства, інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам, а
тому договір суборенди та додаткова
угода до нього є недійсними, оскільки
вони укладені з використанням
недійсного правочину.

Посилаючись на викладене, просив
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі та визнати недійсними: договір
оренди землі між ОСОБА_4 та СТОВ
«Невс-Агро» від 06 грудня 2007 року,
договір суборенди землі між СТОВ
«Невс-Агро» та СТОВ «Кримський» від 10
лютого 2009 року, додаткову угоду між
СТОВ «Невс-Агро» та СТОВ «Кримський»
від 23 грудня 2011 року «Про
зміну договору суборенди землі від 10
лютого 2009 року» та
скасувати державну реєстрацію цих
договорів.

Рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 24 січня 2014 року позов
Переяслав-Хмельницького міжрайонного
прокурора Київської області
задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі
від 06 грудня 2007 року між ОСОБА_4 та СТОВ
«Невс-Агро» про передачу в оренду
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 3,7697 га, що
розташована на території
Світанківської сільської ради
Переяслав-Хмельницького району
Київської області, та скасовано його
державну реєстрацію.

Визнано недійсним договір суборенди
землі від 10 лютого 2009 року між СТОВ
«Невс-Агро» та СТОВ «Кримський» про
передачу в строкове платне
користування земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 3,7694 га, що розташована на
території Світанківської сільської
ради
Переяслав-Хмельницького району
Київської області, та скасовано його
державну реєстрацію.

Визнано недійсною додаткову угоду між
СТОВ «Невс-Агро» та СТОВ «Кримський»
від 23 грудня 2011 року «Про зміну
договору суборенди землі від 10 лютого
2009 року» щодо земельної ділянки площею
3,7694 га (кадастровий номер: :02:009:0025),
яка належить ОСОБА_4, та скасовано її
державну реєстрацію.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 19 березня 2014 року
апеляційну скаргу СТОВ «Кримський»
відхилено, рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 24 січня 2014 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі СТОВ «Кримський»,
мотивуючи свої доводи порушенням
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, просить скасувати
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій і ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про задоволення позовних вимог
Переяслав-Хмельницького міжрайонного
прокурора Київської області, правильно
застосувавши норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
дійшли обґрунтованого висновку, що
ОСОБА_4 не укладала (не підписувала)
договір оренди землі з СТОВ
«Невс-Агро», що підтверджується
висновком судово-почеркознавчої
експертизи, проведеної за фактом
порушення кримінального провадження,
що є підставою для визнання недійсними
спірних договорів відносно вказаної
земельної ділянки.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом апеляційної
інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги щодо
необґрунтованої відмови апеляційним
судом у задоволенні заяви представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про відмову від позову
не заслуговують на увагу, оскільки в
силу ст. 306 ЦПК України вирішення
питання про задоволення такої заяви
або про відмову у її задоволенні є
правом, а не обов'язком суду.

Інші доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних рішень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кримський» відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 24 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 19 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Л.М. Мазур М.А. Макарчук Т.О. Писана