Справа № 429/1156/14-ц
Номер провадження 2/429/437/14
РІШЕННЯ

Іменем України

17 червня 2014 року
Слов`яносербський районний суд
Луганської обл.

в складі: головуючого судді
Кобзій Т.І.

при секретарі
Андрєєвій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в сел.
Слов`яносербськ цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
територіальної громади в особі
Жовтенської сільської ради
Слов'яносербського району Луганської
області про визнання права власності
на частку домоволодіння в порядку
спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із даним
позовом, посилаючись на ту обставину,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. Після
її смерті залишилося спадкове майно у
вигляді 55/100 частини житлового будинку,
загальною площею 106,7 кв.м, житловою
площею 60,1 кв. м, розташованого в
АДРЕСА_1. Вказане майно належало
померлій на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
виконкомом Жовтенської сільської ради
12.01.1984 року за реєстровим №3. За життя
ОСОБА_3 залишила заповіт, яким
заповідала все належне їй на день
смерті майно позивачці. Позивачка
прийняла спадщину, оскільки на день
смерті померлої проживала та була
зареєстрованою разом з померлою в
спадковому будинку. Спадкоємців за
законом померла не має. В даний час
позивачка звернулася в державну
нотаріальну контору з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
на будинок, проте нотаріус відмовив у
видачі свідоцтва про спадщину,
оскільки зазначений договір
купівлі-продажу не було зареєстровано
в установленому порядку. Окрім того,
договір було складено на двох аркушах,
які не були з'єднані у спосіб, що
унеможливлює їх роз'єднання без
порушення цілісності, не прошнуровані
та не скріплені підписом відповідної
посадової особи та печаткою. Крім того,
в договорі є не застережені
виправлення. На сьогоднішній день
зареєструвати зазначений договір
купівлі-продажу є неможливим. Крім
того, в договорі зазначено, що померла
придбала ? частку житлового будинку за
адресою АДРЕСА_2. У 2002 році виконком
Жовтенської сільської ради виніс
рішення «Про заміну
правовстановлюючих документів на
житловий будинок, відповідно до якого
будинок було поділено між померлою
ОСОБА_3 (55/100 частини) та ОСОБА_2
(відповідачка по справі) (45/100 частини).
Також сільською радою приймалося
рішення щодо зміни нумерації будинків,
відповідно до якого будинку померлої
ОСОБА_3 присвоєно АДРЕСА_1. Позивачка
просила суд визнати за нею право
власності на 55/100 частини житлового
будинку з надвірними побудовами та
спорудами в порядку спадкування за
заповітом.

Позивачка в судове засідання не
з`явилась, направила до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі з позовом згодні,
надіслали до суду заяви про розгляд
справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов обґрунтованим і
підлягаючим задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка є спадкоємицею за заповітом
на майно ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до заповіту,
посвідченого 23.09.1989 року секретарем
виконкому Жовтенської сільської ради
за реєстровим №53, ОСОБА_3 заповідала
все своє майно ОСОБА_1. Зазначений
заповіт станом на день смерті ОСОБА_3
не скасовувався та не змінювався, що
підтверджується відміткою

секретаря виконкому Жовтенскої
сільської ради. Прізвище ОСОБА_1
позивачка змінила на ОСОБА_1 після
реєстрації шлюбу, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб.

У відповідністю з договором
купівлі-продажу, посвідченого
секретарем виконкому Жовтенської
сільської ради 12.01.1984 року за
реєстровим №3, Тараба М.Я. продала, а
ОСОБА_3 купила ? частину житлового
будинку розташованого в АДРЕСА_2.
Рішенням №12 від 13.02.2002 року виконком
Жовтенської сільської ради виніс
рішення «Про заміну
правовстановлюючих документів на
житловий будинок з надвірними
побудовами, відповідно до якого
будинок було визначено частки
співвласників будинку, а саме: за
померлою ОСОБА_3 визнано право
власності на 55/100 частин, а за померлим
ОСОБА_6 (батьком відповідачки по справі
ОСОБА_2 - на 45/100 частин. Згідно довідки
Жовтенської сільської ради рішенням
виконкому Жовтенської сільської ради
АДРЕСА_1 від 06.03.2002 року було змінено
нумерацію будинків та домоволодінню
ОСОБА_3 присвоєно номерний знак
АДРЕСА_1.

Позивачка прийняла спадщину, оскільки
на день смерті померлої ОСОБА_3
проживала та була зареєстрована разом
з померлою, що підтверджується
відміткою в паспорті позивачки та
довідкою Жовтенської сільської ради.

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії 3 квітня 2014 року
державний нотаріус Слов`яносербської
державної нотаріальної контори
відмовив позивачці у видачі свідоцтва
про право на спадщину на 1/2 частину
домоволодіння після смерті ОСОБА_3
через відсутність державної
реєстрації об'єкту нерухомого майна та
не відповідність правовстановлюючого
документу на домоволодіння вимогам
закону.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в Узагальненні судової практики
розгляду цивільних справ про
спадкування від 01.03.2013 року зазначив,
що при вирішенні спору про визнання
права власності на спадкове майно
потрібно розмежовувати час і підстави
виникнення права власності у
спадкодавця, які кваліфікуються
відповідно до законодавства України
чинного на час виникнення права
власності та підстави спадкування
зазначеного майна, що визначаються на
час відкриття спадщини та згідно із п. 5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду, зокрема,
відповідно до Переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких провадиться реєстрація
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженого Міністерством
комунального господарства УРСР 31 січня
1966 року та погодженого з Верховним
Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив
чинність згідно з наказом Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству від
13 грудня 1995 року, та інших
нормативно-правових актів.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України
від 1 липня 2004 року "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з
подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 1 липня 2004 року "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, створене та оформлене в
передбаченому законом порядку до
набрання чинності Законом України від 1
липня 2004 року "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", спадкоємці, які прийняли
спадщину, мають право на оформлення
спадкових прав.

Виходячи з вищезазначеного, якщо право
власності виникло до 01.01.2004 року
(набрання чинності ЦК України 2003 року),
то відсутність його державної
реєстрації не позбавляє особу права
власності.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що оскільки право власності у
померлої ОСОБА_3 виникло на підставі
договору купівлі-продажу до 01.01.2004 року,
то відсутність реєстрації зазначеного
договору в органах БТІ не позбавляє її
права власності, тому вважає за
можливе визнати право власності за
позивачкою на спадкову частину
житлового будинку в порядку
спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 376, 1221, 1261,1268 ЦК України, ст. 10, 60,
197,212,214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
55/100 частини житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
розташованого в АДРЕСА_1
Слов`яносербського району Луганської
області, загальною площею 106,7 кв. м,
житловою площею 60,1 кв. метрів, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Луганської області
через Слов`яносербський районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Кобзій Т.І.