Справа № 191/5896/13-ц
Провадження № 2/191/379/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Черкова
Н.Т.

при секретарі - Куслій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Синельникове
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від,
ОСОБА_1, є власником житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Будинок належить йому на підставі
договору дарування №508525 від 02 квітня
2003 року, посвідченого державним
нотаріусом Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори,
виконуючого обв'язки державного
нотаріуса Другої Синельниківської
державної нотаріальної контори та
зареєстрованого КП «СМБТІ» 14.05.2003 року.
З відповідачкою, ОСОБА_2, він знаходився
у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 1989
року. Шлюб зареєстрований
Новоолександрівською сільською радою
Синельниківського району
Дніпропетровської області.
Відповідачка зареєстрована в його
будинку за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою виданою
виконавчим комітетом
Новоолександрівської сільської ради
Синельниківського району
Дніпропетровської області від 06.11.2013
року за №909. Тому як член сім'ї
власника, який проживав разом з ним,
отримала право на користування цим
житлом.

Фактично шлюбні відносини і ведення
спільного господарства припинилися
між нею та відповідачкою в серпні 2009
року, так як вона виїхала з його будинку
на проживання до іншого чоловіка, і з
цього часу в його будинку не проживає,
що підтверджується довідкою №909 від
06.11.2013 року, виданою виконкомом
Новоолександрівської сільської ради
Синельниківського району.
Відповідачка добровільно виселилася і
вивезла уже належне їй майно з його
будинку, тобто добровільно змінила
своє місце проживання, вибувши в інше
жиле приміщення.

22 вересня 2009 року шлюб між ним та ОСОБА_2
розірвано, про що зроблено відповідний
актовий запис за №91 в Книзі реєстрації
розірвання шлюбів. Він вважає, що
відповідачка втратила право на
користування житловим будинком
АДРЕСА_1, так як фактично не проживає в
цьому будинку без поважних причин
понад чотири роки. Просить визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила
право користування житловим будинком
АДРЕСА_1.

Позивач у судовому засідані позовні
вимоги підтримав повністю, просить їх
задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні
позовні вимоги визнала, згодна з тим, що
втратила право користування житловим
будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи та оцінивши їх у
сукупності, приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Так в судовому засіданні встановлено,
що згідно копії договору дарування від
02 квітня 2003 року ОСОБА_3 подарував, а
ОСОБА_1 прийняв у дар житловий будинок
АДРЕСА_1.

Відповідно до копії Витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно КП «СМБТІ» від 14.05.2013 року
власником будинку за адресою АДРЕСА_1 є
ОСОБА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про
розірвання шлюбу Серії НОМЕР_1 від
22.09.2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірвано, актовий запис №91.

Згідно довідки адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України у
Дніпропетровській області від 24.12.2013
року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
зареєстрована з 19.02.1990 року за адресою
АДРЕСА_1.

Факт не проживання відповідачки
ОСОБА_2 у будинку за адресою: АДРЕСА_1.
підтверджується довідкою №909 від 06.11.2013
року, виданою головою виконкому
Новоолександрівської сільської ради
Синельниківського району.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦК України
власник майна має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» № 2 від 12 квітня 1985 року, за
відсутності поважних причин у мешканця
житла щодо його постійного не
проживання за місцем знаходження
житла, він може бути визнаний судом
особою, такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

Відповідач без поважних причин не
проживає за адресою: АДРЕСА_1, де право
власності належить позивачу, але з
реєстрації в добровільному порядку не
знялася. Таким чином, відповідач
порушує права позивача, так як позивач
не може вільно розпоряджатися належним
йому майном.

Таким чином, суд вважає
наявність фактів, якими позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги,
встановленою.

На підставі викладеного та ст.ст. 317, 319,
391, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.71, ст. 72 ЖК
України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, , 209,
212,213, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою,
що втратила право користування
житловим будинком АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня оголошення
рішення.

Суддя: Н. Т. Черкова