АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 2213/122/2012
Провадження № 22-ц/792/650/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Корніюк А.П.,

суддів: П'єнти І.В., Талалай О.І.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

позивача ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ПАТ
„Миропільська паперова фабрика " на
рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 14 січня 2013
року за позовом ОСОБА_1 до ПАТ
„Миропільська паперова фабрика" про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

В січні 2012 року ОСОБА_1 звернувся із
вказаним позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що з 07.06.2011р. по 12.12.2011 року
працював на посаді головного інженера
ПАТ „МПФ" і 12.12.2011р. звільнився за
власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП
України. Позивач зазначав, що в день
звільнення з ним не був проведений
повний розрахунок, адже був прийнятий
на роботу на підставі контракту, в
якому прописано його заробітну плату в
розмірі 8600грн., а тому з урахуванням
уточнених позовних вимог просив суд
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість по виплаті заробітної
плати в сумі 16311 грн. 94 коп., компенсацію
за невикористану відпустку в сумі 1322
грн. 52 коп., середній заробіток за
затримку розрахунку при звільненні в
розмірі 109600 грн., 4201 грн. 30 коп.
невиплаченої допомоги по листках
непрацездатності та 2800 грн. витрат на
правову допомогу.

Рішенням Полонського районного
суду від 14 січня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ПАТ
„Миропільська паперова фабрика" на
користь ОСОБА_1 заборгованість по
заробітній платі в розмірі 16311 грн. 94
коп., середній заробіток за затримку
розрахунку при звільненні в сумі 30000
грн., компенсацію за невикористану
відпустку в сумі 1322 грн. 52 коп.,
лікарняні в сумі 4201 грн. 30 коп., а всього
51835 грн. 76 коп. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено. Вирішено
питання про судові витрати.

ОСОБА_1, не погоджуючись із рішенням
суду першої інстанції подав апеляційну
скаргу в якій вважає це рішення
незаконним і просить його змінити в
частині розміру стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та стягнути з ПАТ
„Миропільська паперова фабрика" на
його користь 109600 грн. середнього
заробітку. Посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права. Апелянт
зазначає, що в рішенні не наведено
розрахунків, з яких виходив суд,
зменшуючи розмір середнього заробітку
за час затримки розрахунку до 30000 грн.
та не вказано, за який період
проводиться стягнення середнього
заробітку і не вірно оцінено наданий
позивачем розрахунок середнього
заробітку.

В апеляційній скарзі ПАТ
„Миропільська паперова фабрика" також
не погоджується з рішенням суду,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову. Посилається на
порушення судом норм матеріального
права і зазначає, що судом не враховано
те, що ОСОБА_1 працював на підприємстві
лише п'ять місяців та був прийнятий на
роботу згідно наказу, а не на підставі
контракту. Станом на 12.12.2011р.
заборгованості по заробітній платі
перед ОСОБА_1 не існувало, а виплати по
лікарняних листах до структури
заробітної плати не входять.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 29.08.2013р.
апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а
апеляційну скаргу ПАТ „Миропільська
паперова фабрика" задоволено.
Скасовано рішення Полонського
районного суду від 14.01.2013р. та ухвалено
нове рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 29.08.2013р.
скасовано, а справу передано на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_1
оскаржується рішення Полонського
районного суду від 14.01.2013р. в частині
розміру стягненого судом середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, а ПАТ «Миропільська
паперова фабрика» оскаржується
рішення в повному обсязі.

ОСОБА_1 та його представник свою
апеляційну скаргу підтримали в
повному обсязі, а апеляційну скаргу
ПАТ «Миропільська паперова фабрика» не
визнали.

Представник ПАТ «Миропільська
паперова фабрика» до суду не з»явився,
хоча про день і час слухання справи
повідомленіийналежним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

Частиною 1 статті 309 ЦПК України
визначено, що підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з»ясування
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Так, частково задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції
виходив з того, що на день звільнення
останнього існувала заборгованість по

заробітній платі, розмір якої був
оспорюваним, однак у встановлений
законом строк, неоспорювану частину
заборгованості відповідач ОСОБА_1 не
виплатив, тому на користь позивача суд
стягнув заборгованість по заробітній
платі в сумі 16311,94 грн., компенсацію за
невикористану відпустку в сумі 1322,52
грн. та допомогу по листках
непрацездатності в сумі 4201,30 грн. Також,
суд першої інстанції виходив з того, що
ПАТ „Миропільська паперова фабрика" не
було проведено остаточного розрахунку
при звільненні з ОСОБА_1 виходячи із
його місячного заробітку в розмірі 8600
грн. і посилання представника
відповідача на відсутність коштів не є
підставою для звільнення підприємства
від відповідальності за не проведення
розрахунку при звільненні. Також, суд
першої інстанції, застосовуючи принцип
співмірності стягнув на користь
позивача 30000грн. середнього заробітку
за затримку розрахунку при звільненні.

Однак, із вказаним висновком
колегія суддів не погоджується.

Як вбачається із матеріалів справи
(т.1 а.с.19) ОСОБА_1 на підставі наказу № 85
К від 07.06.2011 року був прийнятий на
роботу на посаду головного інженера, з
випробувальним терміном 3 місяці з
07.06.2011 року по 07.09.2011 року включно, з
оплатою праці згідно штатного розпису.
І підставою прийняття цього наказу
була заява ОСОБА_1 від 07.06.2011р. (т.1 а.с.19,
112).

Встановлено, що ні в заяві ОСОБА_1
щодо прийняття на роботу (т.1 а.с.112), ні в
наказі про прийняття його на роботу (т.1
а.с.19) не йдеться про прийняття позивача
на роботу за контрактом, що
підтверджується також довідкою № 135
від 07.02.2012 року про те, що контракт із
ОСОБА_1 на підприємстві не
реєструвався, заробітна плата по
контракту не перераховувалась та не
виплачувалась. ( т.1 а.с. 20).

Відповідно до штатного розпису ПАТ
« Миропільська паперова фабрика», що
затверджений заступником Голови
правління Водерацьким В.В. 01.06.2011р.
посадовий оклад головного інженера
становить 3000грн. і встановлена доплата
за виконання плану в сумі 5600 грн. та
відповідно до штатного розпису
інженерно - технічних працівників ПАТ
"Миропільська паперова фабрика",
затвердженого 01.11.2011р. заступником
голови правління Кондратюком В.П.,
посадовий оклад головного інженера
становив 3500 грн. (т.1.а.с 21, 208).

Наказом № 189 від 31.08.2011р. (т.2 а.с. 65) та
наказом № 110 від 31.10.2011 р. (т.1 а.с.113) за
виконання плану в серпні та в жовтні
місяці всім працівникам фабрики
виплачено доплату до заробітної плати
в розмірі встановленому штатним
розписом від 01.06.2011 року.

Згідно з листками непрацездатності
ОСОБА_1 з 03.11.2011 року по 10.12.2011 року
перебував на лікарняному. (т.1 а.с.66,67).

Наказом № 177 К від 12.12.2011 року ОСОБА_1
звільнено з роботи за власним бажанням
за ст. 38 КЗпП України на підставі
поданої ним заяви. Вказані обставини
визнавалися сторонами у засіданні
апеляційного суду.

Як вбачається із матеріалів справи:
з розрахункових листів ПАТ
"Миропільська паперова фабрика" (т.1
а.с.27-33,36-44), відомостей про нарахування
заробітної плати (доходу)
застрахованим особам (т.2 а.с. 50- 55),
звітам по особистих рахунках (т.2 а.с.
56-62), табеля обліку робочого часу за
листопад 2011 року ( т.2 а.с. 82) при
звільненні ОСОБА_1 було виплачено всі
належні до виплати кошти, в тому числі
заробітну плату в сумі 1700,30грн.,
компенсацію за невикористану
відпустку в сумі 2046,21грн., а тому доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо
порушення ПАТ «Миропільська паперова
фабрика» та судом першої інстанції ст.
117 КЗпП України щодо невиплати йому
середнього заробітку за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
є безпідставними.

Також колегією суддів встановлено,
що відповідно до довідки ПАТ
"Миропільська паперова фабрика" № 86 від
26.01.2012 року (т.1 а.с.20) та звіту по
особистих рахунках за грудень 2011р. ( т.2
а.с.62) станом на 12.12.2011 року залишок
невиплачених ОСОБА_1 лікарняних за
рахунок ФСС з ТВП становить 5313 грн. 25
коп., що були виплачені йому 09.02.2012 року.
(т.1 а.с.44, т.2 а.с.69-70).

Згідно з п/п. 3.2 п. 3 Інструкції зі
статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004
року № 5, допомоги та інші виплати, що
здійснюються за рахунок коштів фондів
державного соціального страхування, в
тому числі допомога по тимчасовій
непрацездатності, не належать до фонду
оплати праці. Тому, враховуючи, що
допомога по тимчасовій
непрацездатності, яка була виплачена
ОСОБА_1 09.02.2012 року, не належать до фонду
оплати праці, а тому не може рахуватися
як борг підприємства.

Правильне оформлення трудового
договору - це внесення роботодавцем
точних відомостей про працівника та
його майбутню роботу до відповідних
документів, що мають правове значення.
Одним із етапом процедури оформлення
трудового договору є видання
роботодавцем наказу про зарахування
працівника на роботу на засадах
досягнутої згоди та внесення до
трудової книжки запису про прийом на
роботу, ознайомлення працівника з
наказом про зарахування його на роботу
під розписку в особовій картці.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 в тій частині, що він був
прийнятий на посаду головного інженера
ПАТ «Миропільська паперова фабрика» на
підставі контракту від 07.06.2011р. із
щомісячною заробітною платою в розмірі
8600грн., а тому і слід стягнути із
відповідача середній заробіток за час
затримки розрахунку виходячи із
посадового окладу 8600грн., колегія
суддів вважає їх недоведеними, адже
ОСОБА_1 було прийнято на підставі
наказу №85К від 07.06.2011р. на посаду
головного інженера, з випробувальним
терміном 3 місяці з 07.06.2011 року по 07.09.2011
року включно, з оплатою праці згідно
штатного розпису і, як вбачається із
матеріалів справи (т.2 а.с.64), ОСОБА_1 був
ознайомлений із вказаним наказом.
Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1
запис 19 щодо прийняття останнього на
роботу головним інженером ПАТ
"Миропільська паперова фабрика"
внесений на підставі наказу №85-к від
07.06.2011 року. (т.1 а.с.6). Також звільнення
ОСОБА_1 із займаної посади проходило не
у відповідності до умов п.6.4 Контракту
від 07.06.2011р., що визнається самим
ОСОБА_1, а тому судова колегія не
приймає до уваги Контракт з головним
інженером ПАТ «Миропільська паперова
фабрика» від 07.06.2011р. та розрахунки ТОВ
"Рута - Гарант" і представника позивача
щодо сум, належних до сплати ОСОБА_1

На підставі викладеного, колегія
судді вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
до ПАТ «Миропільська паперова фабрика»
про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 303, 313, 316, 317, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу ПАТ „Миропільська
паперова фабрика" задовольнити.

Рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 14 січня 2013
року в частині задоволення позову
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку відмовити.

В решті рішення Полонського районного
суду від 14 січня 2013 року залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
А.П. Корніюк

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції - Дідек
М.Б. Справа: №22ц/792/650/14

Доповідач - Корніюк А.П.
Категорія: 51