Справа № 500/3170/14-ц
Провадження № 2/500/1786/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника
позивача - ОСОБА_1,

представника
відповідача - Черненко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїла
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовними
вимогами, якими просить визнати за ним,
як спадкоємцем за заповітом, право
власності на 13/25 частин житлового
будинку та господарських будівель,
розташованих за адресою: Одеська
область, АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що
приватним нотаріусом йому відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
у зв'язку із тим, що право власності на
спадкове майно не зареєстровано в
установленому законом порядку, а також
в Договорі про надання в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку, посвідченого Ізмаїльською
державною нотаріальною конторою 15.03.1960
року за р № 2-1823 адреса частки будинку,
яка успадковується, зазначена як
АДРЕСА_1

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та наполягає на їх
задоволенні.

Представник відповідача Ізмаїльської
міської ради Одеської області в
судовому засіданні позовні вимоги
визнав, проти задоволення позову не
заперечує.

Вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
договору «Про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку» від 25.03.1960 року ОСОБА_5 була
виділена земельна ділянка площею 600
кв.м., яка розташована за адресою:
Одеська область, АДРЕСА_1

Відповідно до архівної довідки № 8-П
від 20.05.2014 року, наданої КУ
«Ізмаїльський архів», вулиці, яке йде
паралельно вулиці Христо Ботєва з
північної сторони дати назву вулиці
Лізи Чайкіної.

Рішенням Ізмаїльського міського
народного суду Одеської області від
16.09.1986 року домоволодіння по АДРЕСА_1 в
м. Ізмаїлі Одеської області було
поділено між ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

Згідно довідки від 02.06.2014 року, наданої
КП «Ізмаїльське міжміське бюро
технічної інвентаризації», ОСОБА_5
являється власником 13/25 частин
житлового будинку з надвірними
спорудами, розташованого за адресою:
Одеська область, АДРЕСА_1, згідно
рішення Ізмаїльського міського суду
від 16.09.1986 року. Житловий будинок з
надвірними спорудами побудований у 1963
році є завершений будівництвом та
відповідно до висновку КП «Ізмаїльське
МБТІ» від 06.01.2010 року про технічний стан
зазначеного об'єкту нерухомості,
останній не підлягає прийняттю в
експлуатацію.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 19.03.1998 року, виданого
відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Ізмаїльської міської Ради Одеської
області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

За загальним правилом дії законів та
інших нормативно-правових актів у часі
(ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК
України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум
Верховного Суду України у п.1 постанови
«Про судову практику у справах про
спадкування» від 30 травня 2008 року № 7
роз'яснив, що відносини спадкування
регулюються правилами ЦК України, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинний
на той час закон, зокрема, відповідні
правила ЦК Української РСР 1963 року, у
тому числі щодо прийняття спадщини,
кола спадкоємців за законом. У разі,
коли спадщина, яка відкрилася до
набрання чинності ЦК України і строк на
її прийняття не закінчився до 1 січня 2004
року, спадкові відносини регулюються
цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.525 ЦК УРСР
(1963 року) відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 13/25
частин житлового будинку та
господарських будівель, розташованого
за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1.

Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 року) -
кожний громадянин може залишити за
заповітом усе своє майно або частину
його (не виключаючи предметів
звичайної домашньої обстановки і
вжитку) одній або кільком особам як тим,
що входять, так і тим, що не входять до
кола спадкоємців за законом, а також
державі або окремим державним,
кооперативним та іншим громадським
організаціям.

Відповідно до заповіту, посвідченого
державним нотаріусом Ізмаїльської
державної нотаріальної контори
Єфіменко М.Д. 17.03.1998 року, ОСОБА_5 заповів
усе його майно, де б воно не знаходилось
та з чого б воно не складалось - ОСОБА_3.

Осіб, які мають право на обов'язкову
частку в спадщині, незалежно від змісту
заповіту відповідно до ст. 535 ЦК УРСР (1963
року), немає.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року -
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_3 на час відкриття спадщини
мешкав разом зі спадкодавцем ОСОБА_5, що
підтверджується будинковою книгою на
будинок АДРЕСА_1 в м. Ізмаїлі Одеської
області, тобто вважається таким, який
фактично прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю приватного
нотаріуса Ізмаїльського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 від 13.05.2014
року за № 170/02-14 позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку із тим, що
право власності на спадкове майно не
зареєстровано в установленому законом
порядку, а також в Договорі про надання
в безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку,
посвідченого Ізмаїльською державною
нотаріальною конторою 15.03.1960 року за р
№ 2-1823 адреса частки будинку, яка
успадковується, зазначена як АДРЕСА_1

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач визнав позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України. Судом не виявлено
обставин, що суперечать закону або
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,60,174,213-215 ЦПК України, ст. 525, 534, 535,
549 ЦК УРСР (1963 року) суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської
ради Одеської області про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_3 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року, на 13/25 частин житлового будинку та
господарських будівель, розташованого
за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. Я. Присакар