Справа 2/521/881/13-ц
Провадження № 2/521/944/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

29 травня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря - Лукашкіної О.В.

розглянувши у судовому засіданні в м.
Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заданої в результаті пожежі, -

В С Т А
Н О В И В:

До Малиновського районного суду
м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди. заданої в
результаті пожежі.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на те, що 15.03.2009р.
приблизно о 05 год. 00 хв. у м.Одесі на
автостоянці ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1,
власником якої є ФОП ОСОБА_2, сталася
пожежа трьох вантажних автомобілів. В
результаті пожежі було пошкоджено
автомобіль DAF FХ 95.430 д/н НОМЕР_1, що
належить позивачу на праві власності.
Дана пожежа сталася внаслідок
замикання електропроводки в
автомобілі DAF FА 65 СF д/н НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_3, що
підтверджується актом про пожежу від
15.03.2009р., протоколом огляду місця
пригоди від 15.03.2009р. Позивач зазначив,
що відповідно до висновку експерта
вартість матеріальної шкоди, завданої
йому складає 624 482 грн. 32 коп., але у
зв'язку з тим, що ринкова вартість його
автомобіля є значно меншою, то вартість
матеріальної шкоди складає 274 463 грн. 61
коп. Позивач вважає, що оскільки
майнова шкода завдана йому джерелом
підвищеної небезпеки, а саме в
результаті замикання електропроводки
в автомобілі DAF FА 65 СF д/н НОМЕР_2,
власником якого є громадянин ОСОБА_3, то
він повинен відповідати за спричинену
йому шкоду, оскільки останній є
володільцем джерела підвищеної
небезпеки, яким було спричинено йому
шкоду. Також позивач вважає, що власник
автостоянки ІНФОРМАЦІЯ_1 ФОП ОСОБА_2
також має нести відповідальність за
зберігання автомобіля позивача.

Посилаюсь на викладене, позивач просив
стягнути з фізичної особи підприємця
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку
на користь ОСОБА_1 274 463 грн. 61 коп. в
рахунок нанесеної матеріальної шкоди;
стягнути з відповідачів також 10 000 грн.
в рахунок нанесеної моральної шкоди та
судові витрати по справі.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, підтримав
позовні вимоги в повному обсязі, просив
їх задовольнити та слухати справу у
його відсутності, про що надав письмову
заяву.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про час та місце слухання
справи повідомлялися належним чином.
Відповідач ОСОБА_3 надіслав свої
заперечення на позовні вимоги, просив в
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення з нього матеріальної та
моральної шкоди відмовити та слухати
справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що в матеріалах справи
достатньо доказів щодо визначення та
оцінки правовідносин сторін, позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.03.2009р. приблизно
о 05 год. 00 хв. на автостоянці
ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1, власником якої
є ОСОБА_2, сталася пожежа трьох
вантажних автомобілів. Дана пожежа
сталася внаслідок замикання
електропроводки в автомобілі DAF FX 65 СF
д/н НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_3, внаслідок пожежі
було пошкоджено автомобіль DAF FX 95.430 д/н
НОМЕР_1, який належить позивачу на праві
власності. Зазначені обставини
підтверджуються актом про пожежу від
15.03.2009р., протоколом огляду місця
пригоди від 15.03.2009р., рапортом
працівника Хмельницького ВМ
Малиновського РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області, письмовим поясненням
охоронця автомобілів на стоянці
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 від 16.03.2009р.

Відповідно до висновку № Вє - 114
експертного автотоварознавчого
дослідження по визначенню вартості
матеріальної шкоди завданої власнику
транспортного засобу від 06.04.2009р.
вартість матеріальної шкоди завданої
позивачу складає 274463,61грн.

Згідно підпункту а пункту 2.3
Правил дорожнього руху, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№1306 від 10.10.2001р. для забезпечення
безпеки дорожнього руху водій
зобов'язаний перед виїздом перевірити
і забезпечити технічно справний стан і
комплектність транспортного засобу,
правильність розміщення та кріплення
вантажу.

Згідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкоди,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1188 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Доказів технічно справного стану
автомобіля DAF FX 65 СF д/н НОМЕР_2 станом на
15.03.2009р. відповідачем ОСОБА_3 не надано.

Таким чином, судом встановлено, що
оскільки майнова шкода завдана
позивачу джерелом підвищеної
небезпеки, а саме в результаті
замикання електропроводки в
автомобілі DAF FX 65 СР д/н НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_3, то
він повинен відповідати за спричинену
шкоду, оскільки останній є володільцем
джерела підвищеної небезпеки, яким
було спричинено шкоду позивачу.

Відповідно до ст.ст. 936, 937 ЦК України за
договором зберігання одна сторона
(зберігач) зобов'язується зберігати
річ, яка передана стороною
(поклажодавцем) і повернути її
поклажодавцеві у схоронності. Договір
зберігання укладається у письмовій
формі у випадках, встановлених ст..208
цього кодексу. Договір зберігання, за
яким зберігач зобов»язується
прийнятим річ на зберігання в
майбутньому, має бути укладений в
письмовій формі, незалежно від
вартості речі, яка буде передана на
зберігання. Письмова форма договору
вважається дотриманою, якщо прийняття
речі на зберігання посвідчене
розпискою, квитанцією, або іншим
документом, підписаним зберігачем.

Відповідно до п.12 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
правил зберігання транспортних
засобів на автостоянках» передбачено,
що підчас оформлення приймання на
зберігання черговий приймальник
вносить необхідні дані про володільця
транспортного засобу і транспортний
засіб до відповідного журналу обліку
транспортних засобів і розписується в
ньому.

Пунктом 27 зазначеної Постанови
передбачено, що автостоянки гарантують
схоронність транспортних засобів,
прийнятих на зберігання згідно з цими
Правилами, а у разі їх зникнення,
розукомплектування чи пошкодження під
час зберігання несуть
відповідальність у встановленому
законодавством порядку.

Згідно ст. 950 ЦК України, за втрату
(нестачу) або пошкодження речі,
прийнятої на зберігання, зберігач
відповідає на загальних підставах.

Відповідно до ст. 951 ЦК України
передбачено, що збитки, завдані
поклажодавцеві втратою (нестачею) або
пошкодженням речі, відшкодовується
зберігачем: у разі пошкодження речі - у
розмірі суми, на яку знизилася її
вартість. Якщо внаслідок пошкодження
речі її якість змінилася настільки, що
вона не може бути використана за
первісним призначенням, поклажодовець
має право відмовитися від цієї речі і
вимагати від зберігача відшкодування
її вартості.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст..59,60 ЦПК
України обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Позивачем будь-яких доказів на
підтвердження своїх позовних вимог
щодо правовідносин зберігання
автотранспорту, які виникли між ним та
власником автостоянки ФОП ОСОБА_2, а
також доказів про те, що власник
автостоянки ФОП ОСОБА_2 несе
відповідальність щодо зберігання
автомобіля позивача, у тому числі і за
його пошкодження у зв»язку з
неналежними умовами його зберігання,
не надано.

Посилання представника позивача на той
факт, що доказом укладення договору
зберігання автомобіля позивача є
пояснення охоронця автостоянки про те,
що працівники відповідача прийняли
автомобіль позивача на зберігання та
внесли відповідні дані в журнал
реєстрації а тому договір зберігання є
укладеним, не заслуговують на увагу,
оскільки в даному випадку це є
неналежним доказом. Крім того,
позивачем не надано доказів на
підтвердження своїх пояснень стосовно
реєстрації його автомобіля у
відповідному журналі, який повинен був
вестися на автостоянці.

Таким чином позивачем не доведено
правовідносин зберігання та
відповідальності, які існували між ним
та ФОП ОСОБА_2, а тому підстав для
стягнення з останнього матеріальної та
моральної шкоди у зв»язку із знищенням
автомобіля позивача не вбачається.

На підставі ст.1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Як зазначив у своєму позові
позивач, моральна шкода виразилася у
тому, що його автомобіль був для нього
єдиним засобом існування, який
приносив прибуток позивачу та його
сім»ї. Крім того, позивач отримав
глибоку психологічну моральну травму в
результаті того, що його автомобіль
знищено, його подальше використання є
неможливим, що суттєво вплинуло на
ведення громадського життя позивача.
Позивач оцінює спричинену йому
моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Оскільки, між неправомірними діями
відповідача ОСОБА_3, які виразилися в
неналежному забезпеченні технічно
справного стану автомобіля DAF FX 65 СF д/н
НОМЕР_2 та наслідками, що наступили -
заподіяною шкодою позивачу існує
прямий причинний зв'язок, вина
відповідача ОСОБА_3 встановлена та
підтверджується актом про пожежу від
15.03.2009р., протоколом огляду місця
пригоди від 15.03.2009р., рапортом
працівника Хмельницького ВМ
Малиновського РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області, письмовим поясненням
охоронця автомобілів на стоянці
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 від 16.03.2009р.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Згідно до ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім»ї чи близьких
родичів.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними діями чи
бездіяльністю відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.
Оскільки вина відповідача знайшла своє
підтвердження в ході судового розгляду
вимоги про відшкодування моральної
шкоди позивачки підлягають частковому
задоволенню. При цьому суд враховує
конкретні обставини справи, а також ст.
23 ЦК України, зокрема, те, що розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості, а
також те, що моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування, тому суд
вважає, що завдана моральна шкода
підлягає відшкодуванню на користь
позивача в розмірі 2000 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтвердженні
судові витрати.

До судових витрат згідно зі ст.79 ЦПК
України відноситься судовий збір, що
сплачений позивачем в розмірі 2850,00 грн.
відповідно до квитанції.

За таких підстав суд вважає за
необхідне позов ОСОБА_1 до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заданої в результаті
пожежі задовольнити частково саме суд
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3
на користь позивача матеріальну шкоду
в сумі 274 463 грн. 61 коп. та моральну шкоду
в сумі 2000грн. В задоволенні іншої
частини позовних вимог суд відмовляє
за недоведеністю..

Керуючись ст.ст.3, 11, 59-60, 88, 208-209,
212-215, 218 України, ст.ст.11, 16, 22, 23, 936, 937, 950,
951, 1167 ЦК України, суд -

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заданої в результаті
пожежі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 274 463 (двісті сімдесят чотири
тисячі чотириста шістдесят три) грн. 61
коп. в рахунок нанесеної матеріальної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) грн. в рахунок
нанесеної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2850 (дві
тисячі вісімсот п»ятдесят)грн..

В задоволенні іншої частини
позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги на протязі
десяти днів з дня його оголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
І.А.МАЗУН