БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
справа № 361/2293/14-ц
провадження № 2/361/1218/14
РІШЕННЯ

Іменем України

04 червня 2014 року

м. Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого судді Петришин Н.М.,

при секретарі Масловській ( Шевлюга )
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю,
про визнання права власності на об'єкт
нерухомого майна, -

в
с т а н о в и в :

У березні 2014 року до суду надійшов
зазначений позов, в якому ОСОБА_1
просить визнати за нею право приватної
власності на 324/10000 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 у вигляді житлового
приміщення - квартири № 3 загальною
площею 43, 2 кв. м, яке складається із
коридору площею 5, 8 кв. м, санвузла - 4, 9
кв. м, кухні 17, 3 кв. м, житлової кімнати
13,9 кв. м, балкону 1,3 кв. м.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що 01.04.2011 року між нею
та ОСОБА_2 укладено попередній договір
купівлі-продажу, за яким остання
зобов'язалася у строк не пізніше 20
липня 2012 року продати, а ОСОБА_1 купити
частину житлового будинку АДРЕСА_1
(третя квартира зліва направо на
другому поверсі), загальною площею 35 кв.
м або майнові права на зазначену
квартиру.

Пунктом 3 вказаного договору
передбачено, що купівля-продаж має бути
вчинена за суму в розмірі 216 000 грн.

На підтвердження дійсних намірів про
наступне укладання договору
купівлі-продажу позивач передала, а
відповідач отримала забезпечувальний
платіж у сумі, що еквівалентна 13 585
доларів США, що на момент укладання
договору становить 108 000 грн. за
офіційним курсом НБУ.

Відповідно до п. 6 вказаного договору
решту суми за придбані майнові права
позивач зобов'язувалася вносити
рівними частинами щомісяця протягом 36
календарних місяців в сумі 3 000 грн. до 05
числа кожного місяця.

Далі зазначає, що 20 липня 2012 року з
урахуванням вимог п.1 попереднього
договору від 06.05.2011 року, між сторонами
укладено договір купівлі - продажу
майнових прав за № 20/07-23, предметом
якого є придбання позивачем майнових
прав на житлове приміщення у порядку та
на умовах, передбачених договором та у
відповідності до норм Цивільного
кодексу України, що визначають
загальні положення про купівлю -
продаж.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 названого
договору відповідач продає, а позивач
купує майнові права на житлове
приміщення, загальною площею 35 кв. м
(третя квартира зліва на право на
другому поверсі), яке є частиною
житлового будинку АДРЕСА_1

Пунктами 4.1, 4.2 договору передбачено,
що вартість майнових прав на об'єкт
нерухомості за 1 кв. м. загальної площі
складає 6 171, 43 грн. Загальна вартість
майнових прав, що передаються
відповідачем складає: 216 000 грн., з яких
відповідач отримав 162 000 грн. та на день
підписання договору заборгованість
становить 54 000 грн.

Станом на червень 2013 року позивачем
погашено заборгованість за придбані
майнові права.

За умовами договору сторони
домовились, що відповідач самостійно
здійснює оформлення права власності на
об'єкт нерухомості за позивача в
порядку встановленому чинним
законодавством України. Після
оформлення відповідачем права
власності на об'єкт нерухомості за
позивачем, відповідач надає оригінали
документів, що засвідчують право
власності позивача на об'єкт
нерухомості.

У п.п.5.2.6 визначено, що відповідач
зобов'язаний оформити право власності
на об'єкт нерухомості за позивачем в
порядку встановленому чинним
законодавством України та надати
останньому оригінали документів, що
засвідчують право власності, протягом
240 календарних днів з дати підписання
сторонами Акту прийому - передачі
майнових прав на об'єкт нерухомості.

Згідно з п.3.1 договору від 20.07.2012 року №
20/07-23 майнові права на житлове
приміщення передаються шляхом
підписання акту. Акт підписується
сторонами не пізніше 10 робочих днів з
дати підписання договору з урахуванням
здійснених розрахунків між сторонами
відповідно до п.4.2. Договору.

06 жовтня 2011 року Інспекцією Державного
архітектурно - будівельного контролю у
Київській області зареєстровано
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації.

Рішенням виконавчого комітету
Броварської міської ради від 27.03.2012
року № 143 дозволено відповідачу
оформити право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 та 05.04.2012 року видано
свідоцтво про право власності на
зазначений житловий будинок.

Згідно рішення виконавчого комітету
Броварської міської ради від 19.11.2013
року №579 приміщенням житлового будинку
АДРЕСА_1 надано адреси, зокрема,
приміщенням 1,2,3,4 площею 43, 5 кв.м. -
квартира №3.

У відповідності до листа КП
Броварської міської ради «Броварське
БТІ» від 23.12.2013 року було проведено
розрахунок часток співвласників
вищезазначеного будинку та визначено,
що приміщення квартири №3 загальною
площею 43, 2 кв.м., житловою площею 13, 9
кв.м. становить 324/10000 частки будинку.

Відповідач ухиляється від оформлення
за позивачем права власності на
житлове приміщення (квартиру), не
визнаючи тим самим її право власності
на майно. З підстав порушення прав
змушена звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_3 заявлені вимоги
підтримали у повному обсязі, надали
пояснення аналогічні фабулі позовної
заяви. Просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, направила до суду заяву
про визнання позову, одночасно просила
суд розглянути дану справу без її
участі.

Судом до участі в даній справі в якості
третьої особи залучено Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області.

Представник третьої особи ОСОБА_4
позовні вимоги не визнав, пояснив, що
відповідачу згідно із цільовим
призначенням належної йому земельної
ділянки надавався дозвіл на
будівництво індивідуального житлового
будинку, при цьому останньою збудовано
багатоквартирний будинок. Просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові матеріали
справи, суд встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01.04.2011 року між
сторонами по даній справі укладено
попередній договір купівлі-продажу,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстрований в
реєстрі за № 1068, за яким ОСОБА_2
зобов'язалася у строк не пізніше 20
липня 2012 року продати, а ОСОБА_1 купити
частину житлового будинку АДРЕСА_1
(третя квартира зліва направо на
другому поверсі), загальною площею 35 кв.
м або майнові права на зазначену
квартиру.

20.07.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
укладено договір купівлі-продажу
майнових прав, за яким продавець
продає, а покупець купує в порядку та на
умовах, передбачених цим договором з
урахуванням положень укладеного
попереднього договору від 01.04.2011 року
об'єкт нерухомості житлове приміщення
(квартира), що розташоване в об'єкті
капітального будівництва за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 35 кв. м, на
другому поверсі, третя квартира зліва
направо.

Згідно акту прийому- передачі майнових
прав від 31.07.2012року ОСОБА_2 передала
ОСОБА_1 майнові права на об'єкт
нерухомості - житлове приміщення
(квартиру), що розташована у житловому
будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальною
площею 35,0 кв. м (третя квартира зліва
направо на другому поверсі). ( а.с. 26 ).

Матеріалами справи встановлено, що
12.02.2008 року на підставі рішення
виконавчого комітету Броварської
міської ради Київської області ОСОБА_2
надавався дозвіл на будівництво
житлового будинку по АДРЕСА_1

Згідно з державним актом, серії ЯЖ за №
416586, виданим на ім'я ОСОБА_2 цільове
призначення земельної ділянки АДРЕСА_1
- будівництво та обслуговування
будинку і господарських будівель.

06.10.2011 року Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області зареєстровано
декларацію про готовність об'єкту до
експлуатації будівництво
індивідуального житлового будинку.

Рішенням виконавчого комітету
Броварської міської ради Київської
області від 27.03.2012 року за № 143 вирішено
оформити ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок за адресою6 АДРЕСА_1;
доручити БТІ видати свідоцтва про
право власності на вищевказані об'єкти
нерухомого майна.

05.04.2012 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1. Право власності на вказане
нерухоме майно, а саме житловий будинок
зареєстровано за ОСОБА_2 у КП
«Броварське бюро технічної
інвентаризації», про що свідчить витяг
про державну реєстрацію прав.

Згідно рішення виконавчого комітету
Броварської міської ради від 19.11.2013
року №579 приміщенням житлового будинку
АДРЕСА_1 надано адреси, зокрема,
приміщенням 1,2,3,4 площею 43, 5 кв.м. -
квартира №3.

У відповідності до листа КП
Броварської міської ради «Броварське
БТІ» від 23.12.2013 року було проведено
розрахунок часток співвласників
вищезазначеного будинку та визначено,
що приміщення квартири №3 загальною
площею 43, 2 кв.м., житловою площею 13, 9
кв.м. становить 324/10000 частки будинку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є, зокрема,
договори та інші правочини.

Статтями 316-323, 325, 328, 331, 334, 379-382 ЦК
України передбачено загальні засади
права власності, зокрема, що власникові
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном; усі
суб'єкти права власності є рівними
перед законом; право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів; право власності на нову
річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом;
право власності на новостворене
нерухоме майно виникає з моменту
завершення будівництва; житлом
фізичної особи є квартира.

Відповідно до ст. 177 ЦК України до
об'єктів цивільних прав відносять речі,
майнові права та інше.

Згідно ст.190 ЦК України майном як
особливим об'єктом вважається окрема
річ, сукупність речей, а також майнові
права та обов'язки. Майнові права є
неспоживною річчю. Майнові права
визнаються речовими правами.

З наведених обставин випливає, що
відповідачу по даній справі належить
індивідуальний житловий будинок, право
власності на який оформлено та
зареєстровано останньою у визначеному
законом порядку. При цьому свідоцтво
про право власності видано на будинок,
як цілісний об'єкт нерухомого майна без
зазначення квартир. Земельна ділянка,
на якій розташований житловий будинок,
належний ОСОБА_2, надана для
будівництва індивідуальної забудови.

Доводи позивача про те, що до
завершення будівництва забудовник,
тобто позивач має певні права на об'єкт,
які називаються майновими та
забудовник вправі набути право
власності на об'єкт нерухомості після
введення будинку в експлуатацію є
безпідставними, оскільки договір
купівлі-продажу майнових прав від
20.07.2012 року укладався уже після
прийняття житлового будинку в
експлуатацію та отримання
відповідачем свідоцтва про право
власності на житловий будинок.

Посилання позивача на договір
купівлі-продажу майнових прав від
20.07.2012 року, як на підставу визнання за
нею права власності на частку будинку у
вигляді квартири, є безпідставним,
оскільки такий договір не може бути
підставою для визнання права власності
на нерухоме майно. За умовами вказаного
договору позивач фактично придбала
майнові права на об'єкт нерухомості у
вигляді житлового приміщення
(квартири), що є частиною житлового
будинку, а не квартиру, як окремий
об'єкт нерухомості, при цьому
відповідач не є власником квартир,
фактично їй належить будинок. Виходячи
із загальних засад права власності,
власник може розпоряджатися лише
належним йому майном.

Разом з цим, з матеріалів справи не
вбачається, що право власності ОСОБА_1
оспорюється або не визнається ОСОБА_2,
навпаки, із акту прийому передачі
майнових прав видно фактичне передання
майнових прав на спірне житлове
приміщення позивачу без реєстрації
майнових прав у встановленому чинним
законодавством порядку, як на окремий
об'єкт нерухомого майна.

Сам по собі факт невиконання
зобов'язання відповідача по оформленню
на позивача права власності на об'єкт
нерухомості, який є частиною житлового
будинку, не може слугувати підставою
для задоволення позову, оскільки
відповідальність за таку
бездіяльність відповідача передбачає
настання правових наслідків,
передбачених укладеним договором про
купівлю-продаж майнових прав від 20.07.2012
року, які в свою чергу не передбачають
захист прав позивача шляхом визнання
права власності на спірне нежитлове
приміщення в порядку ст.386, 392 ЦК
України.

Крім того, у позивача відсутні
підстави, передбачені ст. 392 ЦК України
для визнання за ним права власності на
324/10000 житлового будинку у вигляді
житлового приміщення - квартири №3,
оскільки укладення попереднього
договору не є підставою для виникнення
права власності, зокрема, умовами
попереднього договору обумовлено
укладення основного договору в
майбутньому на умовах, що встановлені
цим попереднім договором.

При розгляді даної справи по суті
позивачем не надано доказів того, що у
нього виникло право власності на
частину спірного житлового будинку у
вигляді квартири і це право
зареєстровано у порядку, встановленому
ст. 331 ЦК України.

На думку суду, визнання відповідачем
позову свідчить про відсутність спору
між сторонами щодо набуття права
власності та відсутність в той же час
підстав для розгляду даної справи в
суді, оскільки у силу ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч. 4 статті 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. При розгляді даної
справи по суті судом не встановлено
законних підстав для прийняття такого
визнання, оскільки воно суперечить
закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 177, 190, 317, 319, 328, 331, 334, 392 ЦК України,
ст. ст. 3, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю, про визнання права власності
на об'єкт нерухомого майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Броварський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Петришин Н. М.