Справа № 456/1734/14-ц
Провадження № 2/456/1164/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2014 р. Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої -
судді Гули Л. В.

з участю секретаря
Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 просить стягувати з
відповідача аліменти в її користь на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини усіх видів його
доходів і заробітків щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог
покликається на своє скрутне
матеріальне становище та відсутність
допомоги на утримання дитини з боку
відповідача.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, покликаючись на
викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги визнав, згідний
сплачувати аліменти на утримання
доньки в розмірі 1/4 частини свого
заробітку (доходу) та повідомив, що є
інвалідом ІІІ групи і отримує пенсію по
інвалідності.

Відповідно до ст. 11, ч. 2 ст. 31, ч. 4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.
Визнання відповідачем позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, суд дав
оцінку зібраним доказам, вважає, що
визнання позову відповідачем слід
прийняти, позов задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 25.06.2013 року
задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу, шлюб між ними було
розірвано /а.с. 4/. Сторони по справі є
батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3 від 02.03.2009 року
/а.с. 5/.

Дитина перебуває на утриманні
позивачки та проживає з нею без
реєстрації за адресою: АДРЕСА_1,
що стверджується довідкою
підприємства житлово-комунального
господарства Моршинської міської ради
№ 829 від 24.04.2014 року /а.с. 6/.

Поясненнями позивачки в судовому
засіданні з'ясовано, що здорової та
міцної сім'ї у неї з відповідачем не
склалося і тому вони розлучилися. Після
розірвання шлюбу їх донька ОСОБА_3
залишилася проживати з нею. Утриманням
та вихованням доньки практично
займається вона сама. Відповідач не
надає матеріальної допомоги на її
утримання, хоча вони домовлялися, що
він буде добровільно надавати грошові
кошти на утримання дитини. Так як згоди
між ними не досягнуто, а відповідач
спроможний надавати матеріальну
допомогу на утримання доньки, тому вона
бажає стягувати з нього аліменти на її
утримання за рішенням суду.

З пояснень відповідача судом
встановлено, що він згідний сплачувати
аліменти на утримання дитини зі своєї
пенсії, яку отримує як інвалід ІІІ
групи.

Згідно з ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 Сімейного
кодексу України за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід.
Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом
з урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу, та відповідно
до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу
України мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного
Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
відсутність домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину є
підставою для звернення до суду з
відповідним позовом того із них, з ким
вона проживає.

Встановлено, що між сторонами відсутня
домовленість про сплату аліментів на
дитину.

Таким чином, в позивачки були всі
підстави звернутися до суду з даним
позовом. При цьому, визначаючи розмір
аліментів на утримання дитини у частці
від доходу батька, суд виходить з того,
що обов'язком щодо утримання дитини є
рівною мірою як матері, так і батька,
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів, який є
інвалідом III групи та отримує пенсію по
інвалідності, стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, інші
обставини, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них, та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи визнання
позову відповідачем, який не оспорює
розмір аліментів, суд приходить до
висновку про те, що позов слід
задовольнити, тобто з відповідача на
користь позивачки підлягають
стягненню аліменти на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, що відповідатиме
потребам дитини і можливостям
платника.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 174, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст., ст. 180-183 Сімейного кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2)
аліменти на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 25 квітня 2014 року і до
досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) 243 грн. 60
коп. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Л.В.Гула