Справа №469/29/14-ц 07.05.2014 07.05.2014 07.05.2014
Провадження №22-ц/784/1450/14 Головуючий
у 1 інстанції Гапоненко Н.О.
Доповідач апеляційного суду Козаченко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 травня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого
Козаченка В.І.,

суддів:
Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.

при секретарі судового засідання
Богатирьовій В.А.,

за участю прокурора Савченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Березанського районного суду
Миколаївської області від 4 березня 2014
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_2, як
піклувальниця неповнолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду з
позовом до його матері, ОСОБА_3, про
позбавлення батьківських прав,
посилаючись на те, що відповідачка
ухиляється від виконання обов'язків по
вихованню і навчанню сина, не підтримує
його матеріально, не має постійного
місця проживання, написала заяву про
відмову від сина, який з раннього
дитинства перебуває під опікою
позивачки.

Рішенням Березанського районного суду
Миколаївської області від 4 березня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, неправильне застосування норм
матеріального права та порушення вимог
процесуального права, просила рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши надані докази та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачка є матір'ю ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, однак він з нею не
проживає з раннього дитинства,
оскільки хворіє на генералізовану
епілепсію з частими приступами, а 9
червня 2009 року визнаний інвалідом
дитинства. Рішенням Новофедорівської
сільської ради від 12 червня 2007 року
опікуном названого неповнолітнього
призначена його тітка, ОСОБА_2

Сама відповідачка теж страждає
психічним захворюванням і з 2008 року
перебуває на диспансерному обліку у
лікаря психіатра, внаслідок чого не має
постійного місця роботи та не в змозі
повною мірою виконувати материнські
обов'язки.

У той же час, батьки можуть бути
позбавлені батьківських прав тільки з
підстав, передбачених ст. 164 СК України,
у випадках: якщо вони не забрали дитину
з пологового будинку або з іншого
закладу охорони здоров'я без поважної
причини і протягом шести місяців не
виявляли щодо неї батьківського
піклування; ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини;
жорстоко поводяться з дитиною; є
хронічними алкоголіками або
наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини; засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. 15
постанови від 30 березня 2007 року ,,Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
роз'яснив, що, розглядаючи справи даної
категорії, судам слід мати на увазі, що
позбавлення батьківських прав, тобто
наданих батькам до досягнення дитиною
повноліття прав на її виховання, захист
її інтересів, на відібрання дитини в
інших осіб, які незаконно її утримують,
на згоду передати дитину на
усиновлення та інших прав, які
ґрунтуються на факті спорідненості з
дитиною, є крайнім заходом впливу на
осіб, які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування вирішується лише після
повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи та
характеру ставлення батьків до дітей.

Тому місцевим судом правильно
відхилено висновок органу опіки і
піклування про необхідність
позбавлення відповідачки батьківських
прав, оскільки він зроблений при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи.

З'ясувавши фактичні обставини справи
та давши правильну оцінку всім
зібраним у справі доказам, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову з підстав того, що позивачкою не
надано достатніх і переконливих
доказів того, що відповідачка умисно
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
дитини.

Доводи апеляційної скарги, які
зводяться до переоцінки доказів,
висновків місцевого суду не
спростовують, а тому не можуть бути
підставою для скасування правильного
по суті судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Березанського районного суду
Миколаївської області від 4 березня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: