АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Немировської О.В., Волошиної
В.М.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
09 квітня 2014 року

в справі за заявою ОСОБА_1, що подана у
порядку окремого провадження, про
підтвердження права власності.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 р. ОСОБА_1 звернувся у суд з
заявою в порядку окремого провадження
про підтвердження права власності.

Зазначав, що він є власником квартири
АДРЕСА_1, проте у зв'язку з відмовою
Київського державного нотаріального
архіву у видачі свідоцтва про право
власності на квартиру, він отримав
відмову від Державної реєстраційної
служби України у реєстрації за ним
права власності.

Посилаючись на викладені обставини,
просив суд прийняти рішення, яким
підтвердити за ним право власності на
квартиру.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 09 квітня 2014 р. у відкритті
провадження за заявою ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції, а справу направити на новий
розгляд до того ж суду.

Колегія суддів, заслухавши заявника,
який підтримав апеляційну скаргу та
просив її задовольнити, вивчивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню.

Ухвала суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального права.

З долучених до справи доказів
убачається, що 28 липня 1998 р. ОСОБА_1
подарував ОСОБА_2 належну йому згідно
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого 04 травня 1993 р. відділом
приватизації державного житлового
фонду Печерського району м. Києва,
розпорядження № 1564, одну другу частину
квартири АДРЕСА_1 /а.с.19,20/.

Проте 14 серпня 2007 р. зазначений
договір дарування було розірвано
/а.с.24/.

Обґрунтовуючи зміст заяви, ОСОБА_1
посилався на відсутність у нього
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно та неможливість
реєстрації його права власності у
реєстраційній службі.

Між тим, відповідно до п. 48 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України 03
березня 2004р. № 20/5, яка була чинною на
момент вчинення нотаріальної дії,
договір сторін про заміну або
розірвання нотаріально посвідченого
договору оформляється шляхом
складання окремого договору, який
додається до основного договору, що
міститься у справах державної
нотаріальної контори, приватного
нотаріуса /державного нотаріального
архіву/. Договір про зміну або
розірвання договору підписується
сторонами і посвідчується нотаріусом.
Правоустановлюючий документ
повертається відчужувачу майна на його
вимогу.

Обґрунтовуючи подану по справі заяву,
ОСОБА_1 вказував на відмову Державної
реєстраційної служби України в наданні
правовстановлюючого документу на
квартиру.

Проте з долученої до справи копії
листа №П-1412-5 від 27 червня 2013 р.
Державної реєстраційної служби
України убачається, що орган владних
повноважень роз'яснив ОСОБА_1 порядок
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно й
рекомендував звернутися з відповідною
заявою до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції в м. Києві
/а.с.27/.

Відповідно до ч.7 ст.3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація права власності на
інших речових прав проводиться за
місцем розташування об'єкта нерухомого
майна в межах території, на якій діє
відповідний орган державної
реєстрації прав…

Докази звернення ОСОБА_1 до
відповідного органу державної
реєстрації прав за місцем
розташування об'єкта нерухомого майна,
а також втрати правовстановлюючого
документу на нього, у справі відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованими висновки суду
першої інстанції про відсутність
правових підстав до відкриття
провадження у справі.

Ухвала районного суду відповідає
вимогам процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки
відповідають обставинам справи.

Правових підстав до задоволення
апеляційної скарги колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 09 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: Судді:

Справа №757/8069/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7386/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Литвинова І.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.