АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1347/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 45 Василенка В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Пальонний В. С. УХВАЛА
03 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПальонний В. С.
суддівЄльцов В. О. , Бабенко В. М. при
секретаріАнкудінові О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційні
скарги представника ОСОБА_6 та
представника ОСОБА_7 на рішення
Черкаського районного суду Черкаської
області від 11 квітня 2014 року у справі за
позовом прокурора Черкаського району
до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Черкаської районної
державної адміністрації, управління
державного земельного агентства в
Черкаському районі, третя особа
спеціалізоване комунальне
підприємство «Райліс», про визнання
розпорядження незаконним, визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельну ділянку,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки, -
в с т а н о в и л а :
У вересні 2013 року прокурор
Черкаського району звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Черкаської
райдержадміністрації, управління
державного земельного агентства в
Черкаському районі, третя особа СКП
«Райліс», про визнання розпорядження
незаконним, визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельну ділянку, визнання недійсним
договору купівлі-продажу земельної
В обґрунтування позовних вимог
прокурор вказував, що розпорядженням
голови Черкаської районної державної
адміністрації від 1 серпня 2008 року № 199
«Про передачу у власність земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування жилих будинків»
вилучено з постійного користування СКП
«Райліс» земельну ділянку площею 31,8096
га в адміністративних межах
Тубільцівської сільської ради
Черкаського району, змінено її цільове
призначення із категорії земель
лісогосподарського призначення на
категорію земель житлової та
громадської забудови та передано у
власність громадянам в кількості 146
осіб згідно додатку, зокрема вилучено і
передано у власність ОСОБА_6 земельну
ділянку площею 0,2500 га, який 7 серпня 2008
року отримав на неї державний акт на
право власності, а 9 березня 2010 року
продав її ОСОБА_7 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Черкаського
районного нотаріального округу.
Посилаючись на те, що розпорядження про
вилучення, зміну цільового призначення
та передачу у приватну власність
ОСОБА_6 спірної земельної ділянки
райдержадміністрації прийнято з
порушенням ст.ст. 20, 22, 57, 84, 116, 118, 122, 149
Земельного кодексу України, ст.ст. 10, 27,
32, 57 Лісового кодексу України, ст.ст. 3, 21,
43 Закону України «Про місцеві державні
адміністрації» та порушенням вимог
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 10 квітня 2008 року № 610-р «Про
деякі питання розпорядження
земельними лісовими ділянками»,
прокурор просив визнати незаконним та
скасувати розпорядження Черкаської
райдержадміністрації №199 від 1 серпня
2008 року «Про передачу у власність
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування жилих будинків» в
частині вилучення та передачі у
власність ОСОБА_6 земельної ділянки
площею 0,2500 га, розташованої в с.
Хрещатик Черкаського району
Черкаської області; визнати недійсним
виданий ОСОБА_6 державний акт ЯЖ №124464
від 7 серпня 2008 року на право власності
на цю земельну ділянку; визнати
недійсним договір купівлі-продажу
вказаної земельної ділянки, укладений
між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 9 березня 2010 року;
визнати недійсним державний акт серії
ЯК №229547 від 15 квітня 2011 року на право
власності на спірну земельну ділянку,
Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 11 квітня 2014 року
позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
розпорядження Черкаської районної
державної адміністрації Черкаської
області №199 від 1 серпня 2008 року «Про
передачу у власність земельних ділянок
для будівництва та обслуговування
жилих будинків» в частині вилучення та
передачі у власність ОСОБА_6 земельної
ділянки площею 0,2500 га, розташованої в с.
Хрещатик Черкаського району
Черкаської області, кадастровий
№:02:002:0306.

Визнано недійсним державний акт серії
ЯЖ №124464 від 7 серпня 2008 року на право
власності на земельну ділянку, площею
0,2500 га, виданий ОСОБА_6

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
площею 0,2500 га, що розташована в с.
Хрещатик Черкаського району
Черкаської області, укладений 9 березня
2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Визнано недійсним державний акт серії
ЯК №229547 від 15 квітня 2011 року на право
власності на земельну ділянку, площею
0,2500 га, виданий ОСОБА_7

В апеляційних скаргах представник
ОСОБА_6 та представник ОСОБА_7,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просять скасувати
рішення суду та ухвалити у справі нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог прокурора Черкаського району
відмовити.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг
та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням
голови Черкаської
райдержадміністрації від 1 серпня 2008
року № 199 за результатами розгляду
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, розробленого ТОВ
«Геоприват», та висновку державної
експертизи землевпорядної
документації від 31 липня 2008 року
припинено право користування
спеціалізованим комунальним
підприємством «Райліс» земельною
ділянкою загальною площею 31,8096 га,
розташованою в адміністративних межах
Тубільцівської сільської ради
Черкаського району, затверджено проект
землеустрою щодо відведення у
власність земельних ділянок загальною
площею 31,8096 га громадянам в кількості 146
осіб відповідно додатку для
будівництва та обслуговування жилих
будинків, передано безоплатно у
власність зазначеним громадянам
земельні ділянки загальною площею 31,8096
га для будівництва та обслуговування
жилих будинків.

На підставі цього розпорядження 146
громадян, в тому числі відповідач
ОСОБА_6, отримали державні акти на право
власності на земельні ділянки.

9 березня 2010 року ОСОБА_6 продав вказану
земельну ділянку ОСОБА_7, яка на
підставі укладеного з ним договору
купівлі-продажу 15 квітня 2011 року
отримала державний акт про право
власності на цю земельну ділянку.

Прокурор звернувся до суду з позовом в
інтересах держави, вважаючи, що
вилучення спірної земельної ділянки з
державної власності відбулося з
порушенням закону, а тому просив
визнати незаконним як розпорядження
райдержадміністрації, так і всі
вчинені на підставі цього
розпорядження правочини.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Земельні відносини, що виникають при
використанні лісів, як зазначено в ч.2
ст.3 Земельного кодексу України,
регулюються цим Кодексом та
нормативно-правовими актами про ліси,
якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Повноваження державних адміністрацій
з питань земельних та лісових відносин
визначаються Законом України «Про
місцеві державні адміністрації»,
нормами земельного та лісового
законодавства.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації», ст. 31
Лісового кодексу України в редакції,
яка була чинною на час виникнення
спірних правовідносин, до повноважень
державних адміністрацій у сфері
лісових відносин віднесено, в тому
числі, передачу у власність, надання у
постійне користування для не
лісогосподарських потреб земельних
лісових ділянок площею до 1 га, що
перебувають у державній власності, на
відповідній території, а також у межах
міст республіканського (Автономної
Республіки Крим) та обласного значення
та припинення права користування ними.

Повноваження Кабінету Міністрів
України у сфері лісових відносин
визначені ст.27 Лісового кодексу
України і до них, зокрема, належить
передача у власність, надання в
постійне користування для
нелісогосподарських потреб земельних
лісових ділянок площею більше як 1 га,
що перебувають у державній власності.

Стаття 57 Лісового кодексу України
визначає вимоги щодо порядку та умов
цільового призначення земельних
лісових ділянок з метою їх
використання в цілях, не пов'язаних з
веденням лісового господарства,
зокрема відповідно до ч.1 цієї статті в
редакції, що була чинною на час
виникнення спірних правовідносин,
зміна цільового призначення земельних
лісових ділянок з метою їх
використання в цілях, не пов'язаних з
веденням лісового господарства,
проводиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земельних ділянок у власність або
надання у постійне користування
відповідно до Земельного кодексу
України.

Повноваження органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування
щодо передачі земельних ділянок у
власність або у користування
передбачені ст.122 Земельного кодексу
України, відповідно до ч.7 якої Кабінет
Міністрів України надає земельні
ділянки із земель державної власності
у постійне користування юридичним
особам у випадках, визначених ст. ст. 149,
150 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст. 149 Земельного кодексу
України районні державні
адміністрації на їх території
вилучають земельні ділянки державної
власності, які перебувають у
постійному користуванні, в межах сіл,
селищ, міст районного значення для всіх
потреб та за межами населених пунктів
для: а) сільськогосподарського
використання; ведення водного
господарства, крім випадків,
визначених частиною дев'ятою цієї
статті; будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
лікарень, підприємств торгівлі тощо),
крім випадків, визначених частиною
дев'ятою цієї статті.

Відповідно до ч.9 ст. 149 Земельного
кодексу України в редакції, яка була
чинною на час виникнення спірних
правовідносин, Кабінет Міністрів
України вилучає земельні ділянки
державної власності, які перебувають у
постійному користуванні, - ріллю,
багаторічні насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси
площею понад 1 гектар для
несільськогосподарських потреб, а
також земельні ділянки
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного призначення, крім
випадків, визначених частинами п'ятою,
дев'ятою цієї статті, та у випадках,
визначених статтею 150 цього Кодексу.

Спірна земельна ділянка загальною
площею 31,8096 га відноситься до земель
лісового фонду, лісів першої категорії
та перебувала в державній власності і
вилучивши, змінивши цільове
призначення та передавши її у приватну
власність районна державна
адміністрація перевищила надані їй
діючим законодавством повноваження у
сфері лісових та земельних відносин.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду про те,
що оскаржуване розпорядження
райдержадміністрації прийнято з
порушенням чинного на час його
прийняття законодавства, зокрема ст.19
Конституції України, ст. 21 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації», ст. ст. 27, 57 Лісового
кодексу України, ст.149 Земельного
кодексу України, а тому підлягає
визнанню незаконним і скасуванню.

Оскільки спірна земельна ділянка
вибула з державної власності на
підставі незаконного розпорядження
райдержадміністрації, то відповідно є
незаконними і виданні на підставі
цього розпорядження державні акти про
право власності на землю та договір її
купівлі-продажу.

Доводи апеляційних скарг були
предметом судового дослідження і
висновків суду не спростовують.

Зокрема необґрунтованими є доводи
апелянта щодо пропуску прокурором
строків позовної давності, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що про
існування оскаржуваного розпорядження
райдержадміністрації прокуророві
стало відомо після проведеної 23
вересня 2011 року перевірки, за
наслідками якої була порушена
кримінальна справа. Будь-які відомості,
які б свідчили про обізнаність
прокурора з цим розпорядженням до
проведення вказаної перевірки в
матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
встановивши дійсні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
правильно застосував норми
матеріального права, не допустив
порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення спору, і ухвалив у справі
законне та обґрунтоване рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги відхилити.

Рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 11 квітня 2014 року
у справі за позовом прокурора
Черкаського району до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Черкаської районної державної
адміністрації, управління державного
земельного агентства в Черкаському
районі, третя особа спеціалізоване
комунальне підприємство «Райліс», про
визнання розпорядження незаконним,
визнання недійсними державних актів на
право власності на земельну ділянку,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня
проголошення.

Головуючий :

Судді :