ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9092/14-ц
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва Дубас В.А.
розглянувши у приміщенні Дарницького
районного суду м. Києва заяву
представника позивача ОСОБА_2 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
боргу за договором позики, суд -

в с т а н о
в и в:

У провадженні Дарницького районного
суду м. Києва перебуває зазначена
цивільна справа за позовом про
стягнення боргу за договором позики.

Одночасно з пред»явленням позову до
суду представник позивача ОСОБА_2
звернувся до суду із заявою про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_4 на праві власності.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заяву про
забезпечення позову необхідно
залишити без задоволення виходячи з
наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України
передбачено, що позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України суд
застосовує види забезпечення позову
визначені ч. 1 цієї статті, зокрема
шляхом накладення арешту на майно або
грошові кошти, забороною вчиняти певні
дії тощо, а у разі необхідності може
застосувати інші види забезпечення
позову.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
за № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи спір
між сторонами виник з приводу
стягнення боргу за договором позики у
вигляді розписки від 18.03.2010 року, який
укладено між сторонами у справі.

Як вбачається з копії свідоцтва про
право власності від 26.05.2009 року
квартира АДРЕСА_1 дійсно належить
відповідачеві ОСОБА_4 на праві
власності.

Разом з тим, вивчивши наявні матеріали,
враховуючи положення ст.ст. 151, 152 ЦПК
України, суд вважає за необхідне заяву
про забезпечення позову залишити без
задоволення, оскільки позивачем (його
представником) не надано жодних
доказів на підтвердження того, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду у разі
задоволення судом позовної заяви та
стягнення з відповідача на користь
позивача боргу за згаданим договором
позики у вигляді розписки від 18.03.2010
року.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.
151 - 153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви про
забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Дарницький
районний суд м. Києва протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання ухвали суду.

СУДДЯ
В.А. ДУБАС