Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №2-2030/12
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого
Микитюк О.Ю.

суддів
Жигановської О.С.,

Гансецької І.А.

при секретарі
Ковач Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом Державного підприємства
„Житомирське лісове господарство" до
ОСОБА_2 (третя особа Державна інспекція
сільського господарства у
Житомирській області) про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки,
зобов'язання привести земельну ділянку
у придатний до використання стан

за апеляційною скаргою заступника
прокурора Житомирської області

на рішення Житомирського районного
суду від 11 квітня 2014 року,

встановила:

В листопаді 2012 року ДП „Житомирське
лісове господарство" звернулося до
суду із позовною заявою, в якій просило
зобов'язати громадянина ОСОБА_2
звільнити земельну ділянку площею 0,41
га на території Оліївської сільської
ради, яка неправомірно
використовується для обслуговування
ресторанно-готельного комплексу
„Дубки", повернути вказану земельну
ділянку ДП „Житомирське лісове
господарство", привести земельну
ділянку у придатний для використання
стан. В обґрунтування позову позивач
зазначив, що ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки площею 0,1511га для
обслуговування будівель і споруд кафе
„Дубки" за межами с.Оліївка
Житомирського району. Він самовільно
використовує для тих же цілей земельну
ділянку площею 0,41 га, яка відноситься
до земель лісогосподарського
призначення і на праві постійного
користування належить позивачу.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції у справу вступив прокурор
Житомирського району.

Рішенням Житомирського районного суду
від 11 квітня 2014 року у позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора Житомирської області
просить скасувати рішення і ухвалити
нове рішення про відмову у позові.
Апелянт посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що громадянин ОСОБА_2 є
власником земельної ділянки площею
0,1511га для обслуговування будівель і
споруд кафе „Дубки" на території
Оліївської сільської ради
Житомирського району (а.с.10). ДП
„Житомирське лісове господарство" має
право постійного користування
земельною ділянкою площею123,4035га для
ведення сільського господарства на
території Оліївської сільської ради
Житомирського району (а.с.11).

Постановою Державної інспекції
сільського господарства в
Житомирській області №29011 від 14.08.2012
року громадянин ОСОБА_2 визнаний винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.53-1
КУпАП, а саме - у самовільному зайнятті
земельної ділянки лісогосподарського
призначення площею 0,41 га, на нього
накладений штраф у розмірі 255грн. (а.с.15).

Згідно розрахунку №63 від 14.08.2012 року,
виконаного Державною інспекцією
сільського господарства в
Житомирській області, розмір шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки становить
3814грн.92коп.(а.с.14).

15 серпня 2012 року фізична-особа
підприємець ОСОБА_2 сплатив штраф, а 10
вересня 2012 року відшкодував шкоду
(а.с.126).

14.08.2012 року Державна інспекція
сільського господарства в
Житомирській області склала акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства №29031, до якого не додана
план-схема земельної ділянки, та
винесла припис №29017 щодо усунення
ОСОБА_2 порушення вимог земельного
законодавства шляхом реєстрації
державного акта на право власності на
земельну ділянку і припинення
використання земельної ділянки (без
зазначення меж і площі) не за цільовим
призначенням (а.с.124,123). Припис не
містить вимог про звільнення земельної
ділянки.

Як зазначено в акті Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Житомирській області від
04.02.2014 року, за межами належної ОСОБА_2
на праві власності земельної ділянки
знаходяться ряд будівель, які є
аналогами тимчасових споруд без
улаштування фундаментів та з
полегшених конструкцій (а.с.104). В акті
не вказані кількість, площа цих споруд
та місце їх розташування.

Відповідно до ст.212 ЗК України
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам. Приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинку, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки. Повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.

Згідно принципу диспозитивності
цивільного процесу суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених ними вимог і на підстав
доказів сторін (ч.1 ст.11 ЦПК України).

В позовній заяві ДП „Житомирське
лісове господарство" не зазначені межі
земельної ділянки площею 0,41 га,
координати поворотних точок, не
вказано про наявність на земельній
ділянці будь-яких споруд із
зазначенням їх площі та місця
розташування, не зазначені докази
непридатності земельної ділянки для
використання за цільовим призначенням
та спосіб, у який вона має бути
приведена у придатний для використання
стан.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЗК України
земельна ділянка - це частина земної
поверхні з установленими межами,
певним місцем розташування, з
визначеними щодо неї правами.
Невід'ємним атрибутом земельної
ділянки, який відокремлює її від інших
частин земної поверхні, є її межа. Межа -
це умовна лінія, яка відокремлює
територію земельної ділянки від іншої
частини земної поверхні. Межа може
проходити у створі спеціально
встановлених межових знаків або через
природні лінії і предмети місцевості.
Але, враховуючи положення ст.79 ЗК
України, під межею слід розуміти
прямовисну площину, яка проходить
через розмежувальні знаки двох
суміжних ділянок. Така площинна межа,
проходячи через границі ділянки,
визначає однорідне правове поле для
реалізації прав і обов'язків власника
чи користувача цієї ділянки.
Встановлення меж земельної ділянки
забезпечується проведенням комплексу
польових і камеральних робіт
кадастрових зйомок, у процесі яких
вимірюються лінійні і кутові розміри
меж, проводиться їх погодження із
суміжними власниками землі і
землекористувачами, обчислення
координат межових точок, складання
проекту зовнішніх меж земельної
ділянки та перенесення їх в натуру.
Межа чітко фіксується на місцевості. Зі
встановленням межі земельної ділянки
виникає інша невід'ємна її ознака -
місце розташування. Система координат
встановлених меж забезпечує
просторову визначеність земельної
ділянки і дозволяє розпізнавати її
серед інших.

Позивач не надав доказів на
підтвердження меж та місця
розташування спірної земельної
ділянки, не спростував заперечень
відповідача про те, що він зайняв
земельну ділянку площею не більше 0,15
га, не огороджував її і не позначав її
меж, не змінював цільове призначення.

Колегія суддів не бере до уваги
посилання позивача на здійснення
відповідачем сплати штрафу у справі
про адміністративне правопорушення та
відшкодування ним шкоди. Платником
згідно платіжних доручень є
фізична-особа підприємць, яка не є
стороною у даній справі, а тому вказані
платіжні доручення не є належним та
допустимим доказом.

З урахуванням викладеного колегія
суддів не знаходить підстави для
скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Житомирської області
відхилити.

Залишити без змін рішення
Житомирського районного суду від 11
квітня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: Судді: