АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Немировської
О.В.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Собкова Максима
Анатолійовича в інтересах публічного
акціонерного товариства «Київський
завод шампанських вин «Столичний»,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Подільського
районного суду м. Києва від 17 січня 2014
року

в справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Київський
завод шампанських вин «Столичний»,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Видавничий Дім
«ВиноГрад», ОСОБА_5, третя особа: Google Inc
про захист честі, гідності та ділової
репутації.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2012 р. публічне акціонерне
товариство «Київський завод
шампанських вин «Столичний» (надалі -
ПАТ «Київський завод шампанських вин
«Столичний»), ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися
у суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Видавничий Дім
«ВиноГрад» (надалі - ТОВ «Видавничий
Дім «ВиноГрад»), ОСОБА_5, третя особа:
GoogleInc про захист честі, гідності та
ділової репутації.

Свої вимоги позивачі обґрунтовували
тим, що в мережі Інтернет було
розміщено недостовірну інформацію та
просили суд:

1. Визнати таку інформацію, викладену на
сайті www.eurowine.com.ua(АДРЕСА_1),
недостовірною:

«...а деякі з них з часом були навіть
звільнені й у першу чергу ті, хто
намагався протистояти незаконній
діяльності колишнього зятя директора -
ОСОБА_1. Так, наприклад, були звільнені
посадові особи, які протистояли
фінансовим зловживанням ОСОБА_1...».

«Ці офіційні «витрати» - 1,5 мільйона
гривень при купівлі акцій ЗАТ «КЗШВ
«Столичний» фірма «Хенкель...»
давним-давно «відбила» шляхом
розкрадання разом з ОСОБА_1
колективного майна, яке трудовий
колектив заводу наробляв
десятиліттями».

«Але саме цікаве те, що вся інформація,
в т.ч. і та, що була подана мною
неофіційно в територіальне управління
ДКЦПФР у м. Києві була «злита» цією
комісією (посадовими особами) в повному
обсязі ставленику німців - виконавчому
директору ЗАТ «КЗІІІВ «Столичний» -
ОСОБА_1., а останній влаштував на
підприємстві справжній «терор»
з'ясовуючи хто міг передати мені цю
компрометуючу інформацію».

«Рекламная продукция должна была
списываться за счёт финансовых
результатов, но главньїй бухгалтер
ОСОБА_6 + ОСОБА_1 на большие суммыдавали
указания списывать все это на
себестоимость, чтобы увеличить валовые
расходыиполучить налоговый кредит
вследствие чего наносился ущерб
государству».

2. Визнати таку інформацію, викладену на
сайті www.vinograd-ua.com (АДРЕСА_2) таwww.h.ua
(АДРЕСА_4; АДРЕСА_3), недостовірною:

«Потім фірма «Хенкель» на протязі 2008-2011
років при посередництві як службових
осіб КЗШВ «Столичний», так і службових
осіб самого «Хенкеля»шляхом
відвертого шантажу та з іншими грубими
порушеннями чинного законодавства
придбала, знов таки за символічною
ціною, ще 13 % акцій КЗШВ «Столичний».

«-ці цистерни були «поїдені» іржею.
Повністю їх очистити від іржі так і не
змогли і це сьогодні впливає на якість
вина із якого виробляється шампанське,
так як у вино попадає окис заліза, що є
навіть шкідливим для здоров'я.

«Так у 2008 році заводу було
запропоновано придбати у італійській
фірми «JU.CLA.SS.R.L.» установку
електродіалізу (фільтрації) вина...... ці
установки працюють з використанням
сірчаної кислоти (по принципу
акумулятора) і потрібно її аж 20 тон на
рік. Дуже цікаво було дізнатися, що таке
обладнання ніде більше на заводах
«Хенкелля» не використовується і
взагалі в Євросоюзі така машина є
тільки у Чехії, бо вона дуже забруднює
навколишнє середовище».

«А що це за порошок, який чи не щодня за
вказівкою керівництва КЗШВ
«Столичний» висипають прості
працівники заводу в пропорції - 2,5 кг
порошку на 10 тисяч літрів
виноматеріалу ?! Як пояснюють цим
простим працівникам, - це є вітамін «С»
(а може це є насправді сірчана кислота
чи порошок, при допомозі якого із води
«створюється» «вино»?). Стосовно якості
виноматеріалу, який приймає завод
(особливо Молдавського походження), то
це взагалі нонсенс...»

«Таким чином, результатом «співпраці»
з «інвестором» є:

- значне скорочення - приблизно в 3-4
рази експорту вітчизняної продукції і
водночас значне збільшення імпорту;

- витік валюти з України шляхом: ...б)
перерахування фірмі «Хенкель..»
мільйонів гривень (близько 6 мільйонів
гривень щорічно) винагороди (роялті) за
користування товарними знаками у
вигляді етикеток на шампанське, які
колись належали заводу і були скуплені,
при допомозі посадових осіб заводу
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1, за безцінь (в
порушення відповідної постанови
Кабміну стосовно оцінки
інтелектуальної власності) цією ж
фірмою «Хенкель»

- спаплюження вітчизняної технології
виробництва шампанського і
нав'язування екологічно небезпечної
технології (з використанням сірчаної
кислоти - тонами), яка ніде, як
технологія для виробництва
шампанського, в Європі і тим більше в
Німеччині не використовується;

- «знищення» (масові звільнення)
професійних кадрів (було більше 600
працівників, а зараз трохи більше 300).....
В першу чергу були звільнені ті, хто
відмовився «віддати» фірмі «Хенкель»
свої акції та ті працівники, які
виступали проти розкрадання
підприємства службовими особами
КЗІІІВ «Столичний» (виконавчим
директором заводу ОСОБА_1 та його
купкою спільників, а також самим
«інвестором»);

- штучне завищення затратної частини
(маркетинг, підрядні роботи, реклама,
охорона, консалтинг і т.д.), з подальшим
отриманням «відкатів», що є не що іншим
як розкраданням грошових ресурсів
підприємства та ухиленням від сплати
податків в особливо великих розмірах;

«Переважна більшість трудового
колективу КЗШВ «Столичний» позаочі
називає своїх «інвесторів-господарів»
простим словом - «окупанти».

«.....перерахування фірмі «Хенкель..»
мільйонів гривень (близько 6 мільйонів
гривень щорічно) винагороди (роялті) за
користування товарними знаками у
вигляді етикеток на шампанське, які
колись належали заводу і були скуплені,
при допомозі посадових осіб заводу
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1, за безцінь (в
порушення відповідної постанови
Кабміну стосовно оцінки
інтелектуальної власності) цією ж
фірмою «Хенкель».

«В першу чергу були звільнені ті, хто
відмовився «віддати» фірмі «Хенкель»
свої акції та ті працівники, які
виступали проти розкрадання
підприємства службовими особами
КЗІІІВ «Столичний» (виконавчим
директором заводу ОСОБА_1 та його
купкою спільників, а також самим
«інвестором»)».

3. Визнати таку інформацію,
викладену на сайті www.eurowine.com.ua
(АДРЕСА_1) та www.h.ua (АДРЕСА_4; АДРЕСА_3),
недостовірною:

«Увлекательная игра в беззаконне
как-то быстро покорила вроде как
цивилизованных немцев. Хотя... Недаром
же существует пословица о
незамедлительной продаже капиталистом
родной матери в случае 300% прибыли. В
общем, скупка оставшихся на руках у
акционеров акций происходила в духе
дона Корлеоне. С угрозами, шантажем и
даже физическим воздействием».

«Под девизом "обновлення" на заводе
поставили старое оборудование из
Германии - лет так под 30 износа. Чтобы не
создавать попыток возмущения,
начальника цеха виноматериалов быстро
уволили. Теперь виноматериалами
«руководит» девушка без специального
образования и опыта работы, но зато с
хорошим знанием немецкого языка" -
продолжает рассказывать ОСОБА_3».

"В Европе запрещено пользоваться
устаревшими машинами. Вот и
утилизировали немцы свое старое
оборудования в Украину - в наш завод.
Чем-чем, а свалкой устарелого
оборудования наш завод еще не был. Как
рассказали мне работники цеха разлива,
именно из-за этого, сильно ухудшилось
качество продукции завода. И что немцы
заставляют их добавлять в продукт
какую-то химию, а потом испорченное
шампанское приходится тоннами сливать
в канализацию".

«Потребность поддержать пускай и
профильное производство в "стране
третьего мира" "Хенкель" явно не
прельщала. Ведь стало просто, тем более
с маркетинговыми схемами КЗШВ
продавать родную продукцию.
Предприятие стали попросту гробить. По
словам сотрудников завода, реализация
продукции почти полностью ушла в
теневые сферы. Заработанное официально
все равно списывается на разнообразные
схемы. То бесконечные ремонты. То
оплату странных консалтинговых услуг
заграничным компаниям. Даже через
охрану проводится полмиллиона гривен в
месяц! Когда на такие деньги можно
содержать небольшую армию. Да что там
охрана. За уборку с казны завода
ежемесячно отсчитывается (!) 1 миллион
гривен." - жалуется ОСОБА_3, - "И главное.
Немцам легко и непринужденно передали
в собственность воистину бесценные не
только для завода, но и для всего
государства брепды "Советское
шампанское" и "Советское игристое". А
имел ли право ОСОБА_7 с зятем передавать
такие ценные бренды европейцам?»

«Чтобы выйти "по нужде" - нужно писать
объясни тельную записку. Вход на завод
только по отпечаткам пальцев - словно
на это какая-то секретная зона
заражения. За то, что поднял с земли
яблоко, упавшее с заводской яблони -
денежный штраф. В общежитии завода
проходят постоянные обыски -
"охранники" могут ворваться к работнику
в комнату даже ночью.... Теперь же, как
говорят работники - ничего подобного
нет - вышка стоит, охрана - пулемета и
овчарки не хватает, а так - точно
концлагерь, подойдешь, того и гляди
выстреля... В общем, из жалоб трудового
коллектива - ситуация внутри Киевского
завода шампанских вин невыносима.
Вместо обещанных коллективу
предприятия новых возможностей,
дождались от немецких хозяев только
массовых сокращений, снижений
социальных выплат и постоянных угроз
со стороны про-немецкой дирекции».

«И вообще, за последние два года штат
завода сократился почти вдвое - из 600
человек до 320. На тех, кто остался,
производится дикое давление, в том
числе про-немецко настроенным
профсоюзом предприятия...».

«Немцы, при активом содействии их
ставленника - исполнительного
директора завода ОСОБА_1 (бывшего зятя
генерального директора завода ОСОБА_7)
попросту выполняют поставленную им
стратегическую задачу - убрать любой
ценой со своего пути опасного
конкурента наш Киевский завод
шампанских вин "Столичный" -для
продвижения Хенкелем в Украине своей
продукции. И сделать это проще всего
изнутри, путем сокращений, внутренних
репрессий и подготовки завода к
банкротству. Так Хенкель уже сделал в
Венгрии. Купил известный завод, вошел
продукцией в его маркетинговые сети. А
потом - тихо разогнал менеджмент завода
и уволил рабочий состав. Теперь Хенкель
занимает львиную долю венгерского
рынка».

4. Визнати таку інформацію, викладену на
сайті www.h.ua (АДРЕСА_3), недостовірною:

«Однако вскоре горе-союзники подошли к
своей цели. Проворные юристы, нанятые
ОСОБА_7, успешно оформили сделку, и над
зданием заводоуправления гордо был
поднят австрийский флаг».

«Фактическая стоимость сделки не
разглашалась. На завод какая-то сумма
поступила - 1,5 млн. евро. Правда, в виде...
кредита, который новые владельцы
потребовали как можно быстрее
вернуть!».

«Новоиспеченные владельцы сразу же
после покупки объявили о глобальной
модернизации предприятия. Правда, все
свелось к ввозу с Европы и установке на
заводе в основной своей массе
изношенных и морально устаревших
производственных линий и другого
оборудования. Последнее, что привезли
из-за рубежа на завод, то это ржавые
цистерны, то ли 1976, то ли 1977 года
выпуска. Оказалось секрет очень прост -
в Европе запрещено пользоваться
устаревшим оборудованием. А утилизация
очень дорогая».

«Теперь о прибыли. Точнее, о том куда
она девается. Так вот, по словам
«инвестора» все прибыль направлялась и
продолжает направляться на
модернизацию производства. Правда, эта
модернизация заключается в
бесконечных строительных работах и
ремонтах, зачастую даже не нужных.

То есть, всё заработанное официально
списывается на разнообразные схемы, -
то бесконечные ремонты, то оплату
странных консалтинговых услуг
заграничным компаниям, в т.ч. и самому
«Хенкелю..»…Даже через охрану одно
время проводилось 400 тысяч гривен в
месяц! Да что там охрана. За уборку с
казны завода ежегодно отсчитывается
около 1 миллиона гривен!».

«Ведь в далеко идущих планах западных
бизнесменов роль территории завода
была совсем иной - создать
крупнооптовый склад европейской
продукции и прекратить вообще
какое-либо производство
отечественной».

«Сегодня объемы производства
шампанского на заводе стремительно
сокращаются, а импорт набирает
обороты».

«Здесь следует назвать еще одного
«героя» этой истории, который в итоге
не только стал активным пособником
мошенника ОСОБА_7, но и фантастически
его переплюнул. Речь идет о вчерашнем
мелком служащем завода, а ныне
действующем директоре - ОСОБА_1. Этот
способный малый, выходец из сельской
глубинки, устроился на завод мелким
служащим в финансовый отдел. Как-то на
одном из заводских корпоративов,
ОСОБА_1 заприметил милую девушку. После
недолгих расспросов коллег, он выяснил,
что незнакомка - дочь самого ОСОБА_7.
«Вот это шанс!» - промелькнуло в
способной голове и ОСОБА_1 пошел «в
бой». Вскоре состоялась свадьба и
начало стремительной карьеры молодого
зятя. За каких-то пару лет мелкий служка
взлетел в кресло первого зама
генерального директора и личного
порученца ОСОБА_7. Однако нравоучения
тестя и его сентиментальность вскоре
начала раздражать ОСОБА_1, мечтавшего,
как оказалось, о сольной карьере. Он
начал ждать случая, и этот случай
вскоре ему подвернулся...».

«В особенном «почете» на заводе
пенсионеры. Как-то однажды ОСОБА_1
высказался в их адрес: «Я давлю их,
давлю, плачу им по 2-3 тысячи зарплаты, а
они пи...ты всё равно не уходят!».

«Правда, и инвесторы тоже пострадали.
Ведь им как ОСОБА_7, так и ОСОБА_1 обещали
продать завод по-законному, без «шума и
пыли».

«Действующий директор ОСОБА_1
избавляется от людей, которые были
свидетелями всей этой истории и его
прошлых «заслуг перед Отечеством», а
почтенный экс-директор ОСОБА_7 всем и
каждом рассказывает, как круто с ним
обошлись и зять, и друзья, и партнеры».

5. Визнати таку інформацію,
викладену на сайті www.youtube.com
(АДРЕСА_5) недостовірною:

«Значит, он понял, что ему надо ставить
на немцев, он просто использовал
ОСОБА_7, вот, и сделал все, чтобы
добиться доверия немцев».

«Главная причина - жадность ОСОБА_1 и то,
что он начал крысятничать>

«...и плюс образ жизни который он начал
вести, вот, мне как рассказывали, что он
и ОСОБА_2, вроде как, голубой. Так я и не
мог понять, то ли он с девочками, то ли,
ну короче, Водитель его видел, один из
водителей его видел в гей клубе. Его
жену называют - ОСОБА_2, зам. начальника
снабжения, вот, человек тупой до
беспредела. Ну, получается что, вот,
отдыхать они всегда вместе ездят, за
рубеж».

«...что он и ОСОБА_2 вроде как голубой»

«..его жену называют - ОСОБА_2,
зам.начальника снабжения, вот, человек
тупой до беспредела. Ну получается что,
вот, отдыхать они всегда вместе ездят,
за рубеж».

«Кроме того, качество то, которое
возиться, часть возиться порошковая, то
есть вода и мешают там с порошком, как
мне говорили, потом это все бадяжиться.
Можете себе представить, какое это,
какие это суммы. По этому и есть мнение
что может быть даже немцы не знают за
виноматериалы»

«Значит но моим подсчетам сейчас
черного нала, этот хер малый имеег где
то 3 млн. долларов в год »

«Чтобы вы поняли, вот, в том году было 30
млн., нет 40 млн. затрачено, в этом году, я
знаю, но бюджету более 70 млн. Хотя
виноматериалов по количественному
выражению не увеличилось. И по цене он
фактически такой же самый. То есть
получается, более 30 млн. гривен...Это
переплата, соответственно откат с 30
миллионов, я думаю, миллионов 10 гривен
это точно. Вот, может быть с половиной,
может быть 15».

6. Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ
«Видавничій Дім «ВиноГрад», ОСОБА_5
спростувати поширену на вказаних
сайтах недостовірну інформацію шляхом
публікації (розміщення) у
двадцятиденний строк з моменту
набрання законної сили рішення суду
тексту рішення суду на сайтах.

7. Зобов'язати ОСОБА_3 та компанію Google Inc.
спростувати поширену на www.youtube.com
вказану недостовірну інформацію
шляхом розміщення у двадцятиденний
строк з моменту набрання законної
сили рішення суду на сайті www.youtube.com
відеоролику, в якому ОСОБА_3 озвучить
текст рішення суду по даній справі.

8. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Київський завод шампанських вин
«Столичний» моральну шкоду у розмірі 457
982 грн.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 17 січня 2014 р. в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивачів, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин,що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити по справі нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
представників позивачів, які
підтримали апеляційну скаргу та
просили її задовольнити, відповідача
та його представника, , які
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, представника
третьої особи, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, районний суд виходив з підстав
їх недоведеності.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів.

Відповідно до керівних роз'яснень п.15
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №1 від 27 лютого 2009 р. «Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи» при розгляді справ
зазначеної категорії суди повинні мати
на увазі, що юридичним складом
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
є сукупність таких обставин: а)
поширення інформації, тобто доведення
її до відома хоча б одній особі у
будь-який спосіб; б) поширена
інформація стосується певної фізичної
чи юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

Під поширенням інформації слід
розуміти: опублікування її у пресі,
передання по радіо, телебаченню чи з
використанням інших засобів масової
інформації; поширення в мережі
Інтернет чи з використанням інших
засобів телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною третьою статті 277
ЦК України / в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин/
негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного (презумпція
добропорядності). Негативною слід
вважати інформацію, в якій
стверджується про порушення особою,
зокрема, норм чинного законодавства,
вчинення будь-яких інших дій
(наприклад, порушення принципів моралі,
загальновизнаних правил співжиття,
неетична поведінка в особистому,
суспільному чи політичному житті тощо)
і яка, на думку позивача, порушує його
право на повагу до гідності, честі чи
ділової репутації.

Між тим, відповідно до ст.34 Конституції
Україникожному гарантується право на
свободу думки і слова, на вільне
вираження своїх поглядів і переконань.
Кожен має право вільно збирати,
зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.
Здійснення цих прав може бути обмежене
законом в інтересах національної
безпеки, територіальної цілісності або
громадського порядку з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
інформацію» ніхто не може бути
притягнутий до відповідальності за
висловлення оціночних суджень.
Оціночними судженнями, за винятком
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних, критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, зокрема з
огляду на характер використання
мовно - стилістичних засобів
(вживання гіпербол, алегорій, сатири).
Оціночні судження не підлягають
спростуванню та доведенню їх
правдивості. Якщо особа вважає, що
оціночні судження або думки принижують
її гідність, честь чи ділову
репутацію, а також інші особисті
немайнові права, вона вправі
скористатися наданим їй
законодавством правом на відповідь, а
також на власне тлумачення справи у
тому самому засобі масової
інформації з метою обґрунтування
безпідставності поширених суджень,
надавши їм іншу оцінку. Якщо
суб'єктивну думку висловлено в
брутальній, принизливій чи
непристойній формі, що принижує
гідність, честь чи ділову репутацію, на
особу, яка таким чином та у такий
спосіб висловила думку або оцінку,
може бути покладено обов'язок
відшкодувати завдану моральну шкоду.

Згідно керівних роз'яснень, які
містяться у п.18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №1 від 27 лютого
2009 р. «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи»,
вирішуючи питання про визнання
поширеної інформації недостовірною,
суди повинні визначати характер такої
інформації та з'ясовувати, чи є вона
фактичним твердженням, чи оціночним
судженням…Таким чином, відповідно до
ст..277 ЦК України не є предметом
судового захисту оціночні судження,
думки, переконання, критична оцінка
певних фактів і недоліків, які, будучи
вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх
відповідності дійсності (на відміну
від перевірки істинності фактів) і
спростувати, що відповідає
прецедентній судовій практиці
Європейського суду з прав людини при
тлумаченні положень статті 10 Конвенції
Якщо особа вважає, що оціночні судження
або думки, поширені в засобі масової
інформації, принижують її гідність,
честь чи ділову репутацію, а також
інші особисті немайнові права, вона
вправі скористатися наданим їй ч.1 ст.277
ЦК України та відповідним
законодавством правом на відповідь, а
також на власне тлумачення справи (ст..37
Закону України «Про пресу», ст..65
Закону України "Про телебачення і
радіомовлення") у тому ж засобі
масової інформації з метою
обґрунтування безпідставності
поширених суджень, надавши їм іншу
оцінку.

Однією з засад судочинства,
регламентованих п. 4 ч. З ст. 129
Конституції України, є змагальність
сторін та свобода в наданні ними до
суду своїх доказів і у доведенні перед
судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених законом. Відповідно до
положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, у відповідності до положень
ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись у суд з позовом про захист
честі, гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди
позивачами не надано належних та
допустимих, у розумінні положень ст.57-59
ЦПК України, доказів того, що саме
відповідачами було поширено зазначену
інформацію та що вказана інформація
носить характер фактичних тверджень, а
не оціночних суджень.

Окрім зазначеного, колегія суддів
враховує й наявні у справі докази
неодноразових чисельних колективних
звернень громадян, а також окремих
осіб до правоохоронних органів,
державних установ та організацій,
керівників фінансово-промислової
групи «Откер» з посиланням на
порушення корпоративних та трудових
прав працівників товариства, які
містять проханням вжити заходів щодо
їх поновлення та з частковим
викладення обставин, на які
посилаються позивачі у позові
/а.с.31-37,41-45, 4-8, 46-58 т.4, а.с. 5-10, 80-83 т.2/.

Оцінюючи належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про відсутність
правових підстав до задоволення
позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Собкова
МаксимаАнатолійовича в інтересах
публічного акціонерного товариства
«Київський завод шампанських вин
«Столичний», ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 17 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №2607/5651/12

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5444/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Сербіна Н.Г.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.