Провадження № 2/752/3485/13
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Новак А.В. при
секретарі Чабанюк Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмет а спору - філіал «Енергосервіс»
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» про усунення перешкод в
користуванні власністю, виселення,-

встановив:

позивач звернувся до суду з вказаним
позовом. Мотивував свої вимоги тим, що 04
квітня 2012 року йому рішенням комісії з
надання права користування жилою
площею у гуртожитках ПАТ «Київенерго»
було надано дозвіл на укладення
договору користування жилою площею у
будинку для малосімейних на АДРЕСА_1

На підставі зазначеного рішення,
позивачу було видано ордер на жиле
приміщення № 8 на право зайняття жилого
приміщення жилою площею 12.3 квадратних
метра з 1-ї кімнати у ізольованій
квартирі АДРЕСА_1, а 17 травня 2012 року між
ним та ПАТ «Київенерго» було укладено
договір № 040/08 про участь у витратах на
утримання будинку та прибудинкової
території.

Незважаючи на такі обставини
відповідач відмовляється виселятися
із жилого приміщення, у зв'язку з чим
позивач вимушений звернутися до суду.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2
перешкоджає його проживанню у даній
квартирі, оскільки зайняв таку і
проживає у останній без будь-яких
правових підстав.

Уточнивши позовні вимоги, просить суд з
посиланням на ст. 58 Житлового кодексу
Української РСР, ст. 317, 321, 387 ЦК України
витребувати з чужого незаконного
володіння шляхом виселення
відповідача ОСОБА_2 з спірного жилого
приміщення, з подальшою реєстрацією
його - позивача місця проживання за
адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги позовної
заяви та з посиланням на обставини
зазначені у уточненій позовній заяві
просила суду ухвалити рішення, яким
витребувати з чужого незаконного
володіння шляхом виселення
відповідача ОСОБА_2 з спірного жилого
приміщення, з подальшою реєстрацією
ОСОБА_1 місця проживання за адресою:
АДРЕСА_1

Представники відповідача та
відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнали та зазначили,
що він проживає у зазначеному жилому
приміщенні впродовж останніх 18-ти
років. Сплачує за проживання у такому
та зайняв його на законних підставах. В
той же час повідомив суду, що рішення,
яким позивачу було виділено у
користування квартиру АДРЕСА_1 було
скасоване, а ордер анульовано. Просили
суд ухвалити рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Інші особи, що беруть участь у справі в
судове засідання не з'явилися, з
невідомих суду причин, а тому суд з
врахуванням думки осіб присутніх в
судовому засіданні вважає за можливе
ухвалити рішення у їх відсутність за
наявними матеріалами справи.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши і проаналізувавши докази,
які містяться в матеріалах справи, суд
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
дійшов наступних висновків.

04 квітня 2012 року ОСОБА_1 рішенням
комісії з надання права користування
жилою площею у гуртожитках ПАТ
«Київенерго» було надано дозвіл на
укладення договору користування жилою
площею у будинку для малосімейних на
АДРЕСА_1

На підставі зазначеного рішення,
ОСОБА_1 було видано ордер на жиле
приміщення № 8 на право зайняття жилого
приміщення жилою площею 12.3 квадратних
метра з 1-ї кімнати у ізольованій
квартирі АДРЕСА_1.

17 травня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ
«Київенерго» було укладено договір №
040/08 про участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території.

З матеріалів витягу з протоколу № 05/2012
року засідання комісії з надання права
користування жилою площею у гуртожитку
ПАТ «Київенерго» від 23 жовтня 2012 року
було прийнято рішення відмінити
рішення комісії, а саме п. 13 протоколу
комісії від 31.01.2012 № 01/2012 та п.п. 5, 6
протоколу комісії від 04.04.2012 № 03/2012 щодо
надання дозволу на укладення договорів
користування жилою площею у будинку
для малосімейних на АДРЕСА_1, а зокрема
у тому числі працівнику ОСОБА_1

Також зазначеним рішенням було
вирішено розірвати з вказаними у
такому рішенні працівниками укладені
договори користування жилою площею та
анулювати ордери на заселення.

Таким чином, суд вважає, що у ОСОБА_1
станом на день розгляду справи не має
будь-яких правових підстав для
зайняття жилої площі у квартирі
АДРЕСА_1 і відповідно на погляд суду він
не є у даних правовідносинах із
відповідачем ОСОБА_2 належним
позивачем.

Також суд вважає, що позивач помилково
просить суд застосувати правило статті
387 ЦК України про витребування майна
від особи, яка незаконно, без правової
підстави заволоділа ним.

Позивач ОСОБА_1 не є власником квартирі
АДРЕСА_1, а тому його право не є
порушеним і відповідно не підлягає
захисту у запропонований спосіб.

Доказів на підтвердження обставин на
які посилався представник позивача в
ході судового розгляду надано не було,
а матеріалами справи та доказами
дослідженими в судовому засіданні такі
не доводяться.

Відповідно до ч. 1 ст. 60
Цивільного-процесуального кодексу
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.

Твердження позивача в обґрунтування
позовних вимог, судом не беруться до
уваги, оскільки такі суперечать
матеріалам справи та не доведені
будь-якими належними та допустимими
доказами і викладені у формі припущень.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Твердження позивача в обґрунтування
позову, крім його пояснень, не
підтверджені жодними доказами, а також
не знайшли свого підтвердження в ході
слухання справи, а тому не беруться
судом до уваги і такі обставини
встановлені в судовому засіданні не
дають суду законних підстав для
задоволення позовних вимог.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які посилались сторони, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов висновку про необхідність
відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК
України,суд,-

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмет а спору - філіал
«Енергосервіс» Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
про усунення перешкод в користуванні
власністю, виселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя
А.Новак