УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу

07 березня 2014 року
м.Добропілля

Суддя Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
Мавроді Р.Ф., розглянувши заяву
Комунального підприємства «Компанія
«Вода Донбасу» в інтересах
Добропільського виробничого
управління
водопроводно-каналізаційного
господарства до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
видачу судового наказу про стягнення
суми заборгованості за надані послуги
з водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про
видачу судового наказу про стягнення
суми заборгованості за надані послуги
з водопостачання та водовідведення з
боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2 в розмірі:
6631,57 грн. - заборгованості за надані
послуги з водопостачання та
водовідведення та 121,80 - судового збору.

Розглянувши надані матеріали, прихожу
до висновку про необхідність відмовити
у прийнятті заяви про видачу судового
наказу виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст.100 ЦПК України
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право.

Як вбачається із заяви про видачу
судового наказу боржник ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 є споживачами послуги з
водопостачання та водовідведення за
адресою АДРЕСА_1 Як доказ цього факту
заявником надано особовий рахунок
боржників НОМЕР_1, який відкритий
заявниками, згідно якого сума боргу
станом на 01.02.2014р. складає 6631,57 грн.

Згідно п.9 Постанови пленуму вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
№14 від 23.12.2011 року, якщо із доданих
документів вбачається пропуск
позовної давності - така вимога може
бути вирішена лише у позовному
провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України).

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Як вбачається із поданої заяви, заявник
звернувся до суду із заявою 06.03.2014р., в
якій просить видати судовий наказ про
стягнення з боржника суми
заборгованості, що виникла у період з
01.01.2010р. по 01.02.2014р.

Таким чином, заявник звернувся до суду
із заявою про видачу судового наказу
про стягнення суми заборгованості, з
пропуском строку позовної давності.

Враховуючи вищенаведене, суд
вважає, що із заяви і поданих
документів про видачу судового наказу
про стягнення суми заборгованості за
надані послуги з водопостачання та
водовідведення - вбачається спір про
право, що є підставою для відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу

Керуючись ст. ст.96, 100, 101, 293, 294 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству
«Компанія «Вода Донбасу» в інтересах
Добропільського виробничого
управління
водопроводно-каналізаційного
господарства у прийнятті заяви про
видачу судового наказу про стягнення
суми заборгованості за надані послуги
з водопостачання та водовідведення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Роз'яснити заявнику його право на
звернення з вимогами до суду у
позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України, у
разі відмови в прийнятті заяви про
видачу судового наказу або в разі
скасування судового наказу внесена
сума судового збору стягувачу не
повертається. У разі пред'явлення
стягувачем позову до боржника у
порядку позовного провадження сума
судового збору сплаченого за подання
заяви про видачу судового наказу
зараховується до суми судового
збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області
через Добропільський міськрайонний
суд Донецької області протягом 5 днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п»яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Р.Ф.Мавроді

07.03.2014