У х в а л а

іменем україни

04 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Фаловської
І.М., Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Центренерго» в особі відокремленого
підрозділу Зміївської ТЕС про
зобов'язання перевести працівника на
іншу роботу, визнання наказу
незаконним, зобов'язання нарахування
заробітної плати у попередньому
розмірі, стягнення недоплаченої
заробітної плати та компенсації за
спричинену моральну шкоду, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Центренерго»
в особі відокремленого підрозділу
Зміївської ТЕС на рішення апеляційного
суду Харківської області від 20
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства «Центренерго»
в особі відокремленого підрозділу
Зміївської ТЕС (далі - ПАТ
«Центренерго») про зобов'язання
перевести працівника на іншу роботу,
визнання наказу незаконним,
зобов'язання нарахування заробітної
плати у попередньому розмірі,
стягнення недоплаченої заробітної
плати та компенсації за спричинену
моральну шкоду.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що згідно з висновком
Центральної лікарсько - експертної
комісії від 04 червня 2013 року №18/864 йому
було встановлено професійне
захворювання. Із запропонованих йому
вакантних посад для переведення, він
обрав посаду сторожа в
автотранспортному цеху зі збереженням
заробітної плати.

Наказом №333 від 27 червня 2013 року його
було відсторонено від роботи слюсаря з
ремонту котельних та
пилозаготівельних цехів 5 розряду до
вирішення питання щодо переведення на
іншу роботу або звільнення. Вирішено
нараховувати заробітну плату в розмірі
2/3 частин від посадового окладу.

Однак, на іншу посаду його не перевели
та повідомили про те, що він звільнений,
оскільки не надав згоди на переведення.

Позивач просив зобов'язати відповідача
здійснити переведення його з посади
слюсаря з ремонту котельних та
пилозаготівельних цехів Зміївської
ТЕС на посаду сторожа
автотранспортного цеху Зміївської ТЕС
ПАТ «Центренерго», визнати
наказ директора Зміївської ТЕС
ПАТ «Центренерго» № 333 від 27 червня
2013 року про відсторонення його від
роботи та оплати часу простою
незаконним, зобов'язати відповідача
здійснити нарахування заробітної
плати із врахуванням посадового окладу
слюсаря з ремонту котельних та
пилозаготівельних цехів Зміївської
ТЕС у розмірі 4 009 грн та стягнути з
відповідача на його користь недоплату
до посадового окладу слюсаря з ремонту
котельних та пилозаготівельних цехів
Зміївської ТЕС в сумі 6 681,15 грн за
період з 01 липня 2013 року по 01
грудня 2013 року та у відшкодування
моральної шкоди - 10 000 грн.

Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 10
лютого 2014 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 20 березня
2014 року, рішення Зміївського районного
суду Харківської області від 10
лютого 2014 року змінено та позовні
вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Поновлено тримісячний строк на
звернення ОСОБА_4 до суду. Визнано
незаконним наказ директора Зміївської
теплової електричної станції ПАТ
«Центренерго» за № 333 від 27 червня 2013
року про відсторонення від роботи
ОСОБА_4 на посаді слюсаря по ремонту
обладнання котельних та
пилозаготівельних цехів 5 розряду цеху
централізованого ремонту котельного
обладнання №1. Стягнуто з ПАТ
«Центренерго» на користь ОСОБА_4
недоплачену заробітну плату за період
з 01 липня 2013 року по 20 березня 2014 року в
сумі 11 357,95 грн. В іншій части рішення
суду першої інстанції залишено без
змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Центренерго»
просить скасувати ухвалене судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції, дійшов
вірного висновку щодо наявності
правових підстав для часткового
задоволення заявлених позовних вимог
та вірно застосував положення Закону
України «Про охорону праці», ст. ст. 46,
113, 228, 233 КЗпП України.

При цьому апеляційним судом,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює, а наведені у
касаційній скарзі доводи висновків
апеляційного суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що рішення суду
апеляційної інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для його скасування не вбачається.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та положення ч.3 ст.
332 ЦПК України, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу і
залишити рішення суду апеляційної
інстанції без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Центренерго»
в особі відокремленого підрозділу
Зміївської ТЕС відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 20 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Савченко В.О.,
Фаловська І.М.,
Парінова І.К.