Справа № 199/2233/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

«15» травня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі представника позивача -
Хейлик В.В.,

за участі представника третьої особи -
Батушана О.Ф.,

за участі прокурора - Гутарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську у
порядку заочного розгляду цивільну
справу за позовом Комунального
закладу освіти «Дніпропетровський
багатопрофільний навально -
реабілітаційний центр №9»
Дніпропетровської обласної ради до
ОСОБА_3, де третя особа
Амур-Нижньодніпровська районна у м.
Дніпропетровську рада про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом в його обґрунтування
посилаючись на те, що відповідач є
матір'ю дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та у зв'язку з мало забезпеченістю
сім'ї ОСОБА_4 на підставі рішення
виконкому Амур-Нижньодніпровської
районної у м. Дніпропетровську ради
від 20.04.2012 р. №89 влаштований до КЗО
«Дніпропетровський дитячий будинок №6
компенсуючого типу» на повне державне
забезпечення. Відповідач ухиляється
від виконання своїх обов'язків по
утриманню та вихованню дитини, за
час перебування малолітнього ОСОБА_4 у
КЗО «Дніпропетровський дитячий
будинок №6 компенсуючого типу» ( з
15.08.2012 р. по даний час) мати не
відвідувала дитину, не цікавилася,
матеріально не допомагала; місце
знаходження відповідача невідомо.

Предмет позову становить вимога
про позбавлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно
неповнолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1

У судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримав
повністю, надав пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, просив суд
повністю задовольнити поданий позов.

Представник третьої особи та
прокурор просили суд ухвалити рішення
про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідач у судове засідання
повторно не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, не скористався
правом надання заперечень проти
позову, та, оскільки позивачем предмет
та підстава позову не змінювалися,
позивач не заперечував проти заочного
розгляду справи, справа ухвалою суду
розглядалася у порядку заочного
розгляду.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, представника
третьої особи, думку прокурора та
дослідивши докази в межах заявлених
вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд
дійшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позову
повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 51 Конституції
України батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття; за ст. 12 Закону
України «Про охорону дитинства»
батьки мають право і зобов'язані
виховувати дитину, піклуватися про її
здоров'я, фізичний, духовний і
моральний розвиток, навчання,
створювати належні умови для розвитку
її природних здібностей, поважати
гідність дитини, готувати її до
самостійного життя та праці.

Судом на підставі свідоцтва про
народження, яке видано
Амур-Нижньодніпровським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції встановлено, що
відповідач є матір'ю дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який влаштований за
заявою матері через важкі життєві
обставини (а.с. 12) до КЗ
«Спеціалізований будинок дитини №1»
Дніпропетровської обласної ради
відповідно до рішення виконкому
Амур-Нижньодніпровської районної у м.
Дніпропетровську ради №183/5 від 20.06.2008
р., та відповідно до акту від 15.08.2012 р.
ОСОБА_4 через досягнення 4-ріночго віку
був переведений до ОКЗО
«Дніпропетровський дитячий будинок №6
компенсуючого типу»; дитина перебуває
на повному державному забезпеченні.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та
яка набула чинності для України 27.09.1991
р., батько або (і) інші особи, що
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Разом з тим,
відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України та за ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 150 СК
України батьки зобов'язані виховувати
дитину в дусі поваги до прав та свобод
інших людей, любові до своєї сім'ї та
родини, свого народу, своєї
Батьківщини.

Батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Утім, відповідач не піклуються
про фізичний і духовний розвиток
дитини, її навчання, підготовку до
самостійного життя, не цікавиться
життям дитини, не забезпечує
необхідного харчування з урахуванням
віку дитини та не забезпечує
медичного догляду, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання, не спілкується з
дитиною взагалі, не надає дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей, не сприяє
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі, не виявляє інтересу до її
внутрішнього світу, не створює умов
для отримання нею освіти.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного
Кодексу України мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо він, вона ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Оскільки обов'язок щодо виховання
дитини є безумовним, виникає в
результаті народження дитини з моменту
її народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків, а також
враховуючи те, що відповідач
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини, для
суду вбачаються правові підстави для
ухвалення судом рішення про
задоволення позову.

Разом з тим, приймаючи за
пред'явленим позовом рішення, судом
зазначені фактори розцінюються як
ухилення відповідача від виховання
дитини з урахуванням свідомого
нехтування батьківськими обов'язками.

Водночас судом береться до уваги
те, що відповідно до висновку
Амур-Нижньодніпровської районної у м.
Дніпропетровську ради від 07.05.2014 р.
№4/4-997 комісією розглянуто питання та
ухвалено про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно
неповнолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1

За таких обставин, оскільки
обов'язок щодо виховання дитини є
безумовним, виникає в результаті
народження дитини з моменту її
народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків, а також
враховуючи те, що відповідач свідомо
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини, для
суду вбачаються правові підстави для
ухвалення рішення про позбавлення
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських
прав відносно неповнолітньої дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Розв'язуючи вимогу позову про
стягнення аліментів, суд виходить з
наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та
яка набула чинності для України 27.09.1991
р., батько або (і) інші особи, що
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Разом з тим,
відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України та за ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття.

Як було встановлено судом,
відповідач є матір'ю ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та мешкає окремо від
дитини; відповідач не утримує дитину
до її повноліття. Таким чином, оскільки
обов'язок по утриманню дитини є
безумовним, виникає в результаті
народження дитини з моменту її
народження та не пов'язаний із
матеріальним становищем особи, до якої
заявлено матеріально-правову вимогу
про стягнення аліментів, для суду
вбачаються підстави для присудження
до стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів на утримання
неповнолітньої дитини в заявленому у
позові розмірі.

Разом з тим, при вирішенні питання
щодо присудження до сплати аліментів,
про яке позивачем було заявлено
відповідне прохання, суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, яка є малолітньою, потребує
утримання, а також те, що відповідач не
скористався правом брати участь у
судових засіданнях та правом надання
заперечень проти позову, у зв'язку з чим
суд мав би змогу дійти до іншого
висновку у справі, яка розглядалася
судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову; на виконання п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішення в межах суми платежу за один
місяць.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 88, 212, 214-215, 224, 226
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального закладу освіти
«Дніпропетровський багатопрофільний
навально - реабілітаційний центр №9»
Дніпропетровської обласної ради до
ОСОБА_3, де третя особа
Амур-Нижньодніпровська районна у м.
Дніпропетровську рада про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів задовольнити
повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно
неповнолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на користь Комунального закладу
освіти «Дніпропетровський
багатопрофільний навально -
реабілітаційний центр №9»
Дніпропетровської обласної ради
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі ? частини заробітку (доходу)
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше
30 % прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи
проводити стягнення з 20.03.2014 р. та до
досягнення дитиною - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
дохід держави судові витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору, в
розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України: рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя