Справа № 0606/2045/2012
Провадження по справі №2/276/15/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року

Володарсько-Волинський районний
суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді
Сульженка Л.П.

при секретарі Процюк
О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача
Яременка Д.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Володарсько-Волинського районного
суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Іршанського державного комунального
підприємства

про визнання незаконними та
скасування наказів №162/2 від 8.11.2012 року
та №179/2 від 19.12.2012 року, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди в сумі 20000 гривень, -

В С Т А Н О В И В :

З даним позовом ОСОБА_1 звернулася до
суду 7 грудня 2012 року, вказуючи, що з 3
жовтня 2011 року працювала у відповідача
на посаді головного бухгалтера до 8
листопада 2012 року. Наказом директора
Іршанського ДЖКП №162/2 від 8 листопада
2012 року за порушення правил проведення
операцій з матеріальними цінностями,
фінансової дисципліни підприємства та
відсутності бухгалтерських документів
звільнено із займаної посади у зв'язку
з втратою довір'я з боку власника за п.2
ч.1 ст.42 КЗпП України.

Вважає, що звільнена незаконно і
підлягає поновленню на роботі з
слідуючих підстав.

Відповідальність за основні засоби
вона не несе, за це відповідає
бухгалтер з обліку матеріальних
цінностей ОСОБА_4

Винних за втрату бухгалтерських
документів не встановлено. Нарахування
та виплату персональної надбавки в
розмірі 1565 грн. 79 коп. директору
Іршанського ДЖКП вона не нараховувала,
це було зроблено колишнім бухгалтером
по заробітній платі ОСОБА_5 і ці кошти
були повернуті підприємству, але
директор 9.08.2012 року було звільнено з
займаної посади.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що
вона була звільнена в період
тимчасової непрацездатності, так як з 8
листопада по 17 листопада 2012 року вона
перебувала на лікарняному.

Позивачка також просила суд стягнути з
відповідача на її користь моральну
(немайнову) шкоду, яка виражається в
порушенні законних прав, що призвело до
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагають
додаткових зусиль для організації
життя.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
слідуючого.

Пункт 2 ст.41 КЗпП України дає право
власнику чи уповноваженому ним органу
розірвати трудовий договір у разі
скоєння працівником винних вчинків, що
дають підстави для втрати до нього
довіри зі сторони власника чи
уповноваженого ним органу.

За період виконання своїх посадових
обов'язків головного бухгалтера
позивачкою було допущено такі
порушення:

- всупереч вимогам Закону України
«Про оплату праці» було зайво
нараховано заробітну плату за період у
2012 році 1084 гривні 13 копійок та за 2011 рік
на загальну суму 3408 гривень 24 копійки
та як наслідок зайво нараховано
відрахувань до державних цільових
фондів за даний період в розмірі 1700
гривень.

В порушення вимог ст.33 Закону України
«Про оплату праці» ОСОБА_1 у 2011 році не
проводила нарахування та виплату
індексації заробітної плати
працівникам Іршанського ДЖКП
внаслідок чого останні недоотримали
коштів у сумі 18708 гривень. Дані
обставини не спростовані і
підтверджуються поданням прокуратури
Володарсько - Волинського району №88-1258
від 22 травня 2012 року про усунення
порушень вимог Закону України «Про
оплату праці» /а.с. 93/. Аналогічне слідує
з акту ревізії фінансово-господарської
діяльності Іршанського державного
житлово-комунального підприємства за
період 2010, 2011 по завершений звітний
період 2012 року №06-06-09/026 від 29 березня 2012
року /а.с. 131-136/.

У відповідності до розпорядження
голови Іршанської селищної ради №145
від 14.08.2012 року було проведено
інвентаризацію основних засобів,
необоротних матеріальних активів та
нематеріальних активів, грошових
коштів, документів, бланків суворого
обліку, розрахунки з бюджетом та інших
активів. В результаті перевірки було
встановлено, що списання основних
засобів в 2012 році не відповідало
дійсності обліку основних засобів на
день проведення інвентаризації. В
картках основних засобів відсутні
результати списання, скільки і якого
матеріалу отримано від списання
основних засобів. Сума списання
складає 1,5 млн. гривень. Головні книги
за 2011-2012 роки відсутні, хоча згідно п.13
розділу 2 посадової Інструкції
головного бухгалтера - ОСОБА_1
зобов'язана була заповнювати
групировки рахунків для рознесення в
головну книгу і підраховувати головну
книгу /а.с. 9/.

Дане свідчить про те, що ОСОБА_1 як
головний бухгалтер не дотримувалась
вимог наказу міністерства фінансів
України №356 від 29 грудня 2000 року.

Викладені вище обставини
підтверджуються розпорядженням голови
Іршанської селищної ради №145 від 14
серпня 2012 року /а.с. 48/,
інвентаризаційним описом №10 від 12
вересня 2012 року /а.с. 35-36/, наказом №37 та
№46 про відкликання з відпустки /а.с.
19-20/, наказом №155/2 від 25 жовтня 2012 року
/а.с. 37-38/, поясненням на даний наказ /а.с.
90-91/.

У відповідності до ч.1 ст.51 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» підставою для
призначення допомоги по тимчасовій
непрацездатності є виданий у
встановленому порядку листок
непрацездатності, а в разі роботи за
сумісництвом - копія листа
непрацездатності, засвідчена підписом
керівника і печаткою за основним
місцем роботи.

Позивачка ОСОБА_1 не подала відповідачу
оригінал листка непрацездатності і
лише тоді, коли була подана позовна
заява про поновлення на роботі
відповідач дізнався про її хворобу, а
тому 19 грудня 2012 року видав наказ №179/2
«Про зміну дати звільнення головного
бухгалтера ОСОБА_1 за п.2 ст.41 КЗпП
України (у зв'язку з втратою довіри)»
/а.с. 54/.

Посилання позивачки на незаконне її
звільнення під час тимчасової
непрацездатності є безпідставними, так
як наказ відповідача про зміну дати
звільнення її з посади не порушив прав
ОСОБА_1 як працівника.

З урахуванням того, що відповідно до п.23
Положення про організацію
бухгалтерського обліку і звітності в
Україні головні бухгалтери підписують
разом з керівниками підприємств
документи, які є підставою для
прийняття і видачі
товарно-матеріальних цінностей і
грошових коштів, а також розрахункові,
кредитні і фінансові зобов'язання,
візують господарські договори, а тому
звідси слідує, що головний бухгалтер
безпосередньо обслуговує товарні і
грошові цінності.

Вирішуючи питання про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, суд
приходить до переконання, що дані
позовні вимоги є необґрунтованими,
безпідставними, не доведеними, а тому
позов в цій частині не підлягає до
задоволення.

На підставі викладеного, суд приходить
до переконання, що позов ОСОБА_1 є
безпідставним і до задоволення не
підлягає.

Керуючись ст.ст.208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК
України, ст.ст.41, 149, 233, 235, 236, 237-1 КЗпП
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Іршанського
державного комунального підприємства
про визнання незаконними та скасування
наказів №162/2 від 8.11.2012 року та №179/2 від
19.12.2012 року, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди
в сумі 20000 гривень залишити без
задоволення за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до апеляційного суду
Житомирської області через
Володарсько - Волинський районний суд.

Головуючий /підпис/

Копія вірна.

Суддя:
Сульженко Л.П.