Справа № 740/54/14 Провадження №
22-ц/795/1208/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Гордієць Л.В. Доповідач - Вінгаль В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ
В.М.суддів:КУЗЮРИ Л.В., ЗІНЧЕНКО С.П.при
секретарі:Шкарупі Ю.В.за
участю:представника відповідачки -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
Акціонерного Товариства «Дельта Банк»
на рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 05
лютого 2014 року у справі за позовною
заявою ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»
просить рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 05 лютого 2014 року скасувати
та ухвалити нове, яким повністю
задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 05
лютого 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Доводи апеляційної скарги полягають у
тому, що рішення суду є незаконним,
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт зазначає, що суд мотивував свою
позицію тим, що АТ «Дельта Банк»
пропустив трьох річний строк позовної
давності, що в відповідності до ст. 256,
257, 260, 267 ЦК України є обов'язковою
правовою підставою для відмови в
задоволенні позову. Проте відповідно
до п. 4.2 договору сторони погодилися, що
договір набуває чинності з дати його
підписання сторонами та діє до повного
виконання сторонами зобов'язань за цим
договором. Вважає, що строк дії
договору не є припиненим та діє на
сьогодні, а відтак не є пропущеним,
вважає, що оскаржуваним рішенням суд
позбавив банківську установу права
стягнути заборгованість з боржника в
зв'язку з не повним дослідженням
матеріалів судової справи.

Вислухавши суддю-доповідача,
заперечення представника
відповідачки, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін, виходячи з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
05 вересня 2007 року ПАТ «Дельта Банк» та
ОСОБА_5 уклали кредитний договір
№001-24055-050907, відповідно до умов якого
банк відкриває відповідачеві
картковий рахунок № НОМЕР_1 в
національній валюті України та надає
держателю платіжну картку, а також
ПІН-код до картки; здійснює
обслуговування держателя на умовах,
викладених в Тарифному пакеті VISA
Класичний, що міститься в додатку №1 до
договору, та умовах викладених в
Правилах здійснення операцій за
картковими рахунками. Відповідно до
п.1.3 договору банк відкриває держателю
кредитну лінію на загальну суму 30000 грн.
та на день укладання цього договору
встановлює ліміт кредитної лінії на
рахунку в сумі 3000 грн. Ліміт кредитної
лінії розраховується банком
самостійно. Банк самостійно може
змінювати розмір ліміту кредитної
лінії. Відповідно до п.1.4 кредитного
договору кредитування рахунку в межах
кредитної лінії здійснюється протягом
364 календарних днів. Кожна наступна
кредитна лінія надається після спливу
строку надання попередньої, на умовах,
погоджених сторонами у цьому договорі
та не потребує підписання додаткових
угод. Відповідно до п.2.3 держатель
сплачує банку проценти за користування
кредитною лінією або овердрафтом за
ставками, які зазначені в Тарифному
пакеті VISA Класичний, що міститься в
додатку №1 до договору та умовах
викладених в Правилах здійснення
операцій за картковими рахунками.
Відповідно до п.4.1 договору з
підписанням його умов держатель
засвідчує, що він ознайомлений з
Правилами, Тарифами та погоджується
вважати їх обов'язковими до
застосування до відносин, які виникли
на підставі цього договору. Відповідно
до п.4.2 договору, він набуває чинності з
дати його підписання сторонами та діє
до повного виконання сторонами
зобов'язань за цим договором.

З тарифного пакету «Класичний»
вбачається, що процент за користування
кредитною лінією становить 29, 9% річних,
процент поточної заборгованості,
обов'язковий до погашення щомісяця
становить 7% від суми фактичної
заборгованості станом на розрахункову
дату.

Держатель зобов'язаний щомісяця
погашати частину заборгованості у
вигляді обов'язкового мінімального
платежу (ОМП). ОМП складається із частки
обов'язкового погашення тіла кредиту,
нарахованих процентів за кредит, плати
за обслуговування, овердрафту,
процентів за овердрафт, плати за
прострочення заборгованості та суми
заборгованості минулих періодів.
Термін сплати заборгованості - до 15
числа кожного місяця. З наведеними
умовами відповідач ознайомлена, про що
є її підпис.

У зв»язку з невиконанням відповідачем
умов договору, утворилась
заборгованість, яка станом на 21
листопада 2013 року становить 4851,71 грн.,
що складається з : тіло кредиту - 0,00 грн.;
прострочене тіло кредиту - 4793 грн. 78
коп.; заборгованість за відсотками - 57, 93
грн.; заборгованість за комісіями - 0,00
грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
Банком пропущено трирічний строк
позовної давності. Строк позовної
давності суд обчислював з дня
останнього платежу по поверненню
кредиту, який зроблений відповідачем в
квітні 2009 року.

Оскільки з позовом банк звернувся 20
грудня 2013 року через поштове
відділення, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про сплив
позовної давності за його вимогою, що є
підставою для відмови у позові.

Відповідно до частин 3,4 та 5 ст.267 ЦК
України, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач до ухвалення судового
рішення, а саме 04 лютого 2014 року подала
заяву про застосування строку позовної
давності (а.с.23-24). Позивач не навів суду
будь яких причин пропуску цього
строку, які б суд міг визнати поважними.

Доводи апеляційної скарги щодо
безпідставності застосування судом
першої інстанції наслідків спливу
позовної давності не можуть бути взяті
колегією суддів до уваги з огляду на
наступне:

За положеннями ст.252 ЦК України строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами.

Термін визначається датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За умовами кредитного договору від 05
вересня 2007 року відповідачу була
надана платіжна картка, термін дії якої
12 місяців, і після цього повторно не
видавалась, а тому при визначенні
строку виконання зобов'язання за цим
договором необхідно виходити з того, що
кредит позичальником був отриманий 05
вересня 2007 року на строк 12 місяців і
відповідно строк виконання
зобов'язання за цим договором 05 вересня
2008 року.

Згідно з ч.5 ст.261 Цивільного кодексу
України за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчать про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку, а згідно ч.3 цієї
статті, після переривання перебіг
позовної давності починається заново.

З матеріалів справи вбачається, що
останній платіж по погашенню кредиту
було внесено відповідачем в квітні 2009
року в сумі 1200 грн. 23 коп. (а.с.13).

Внесення чергового платежу на
погашення кредиту позичальником
свідчить про визнання ним свого боргу,
в зв'язку з чим перебіг позовної
давності за вимогою про повернення
кредиту у даній справі був перерваний в
квітні 2009 року і з цієї дати почався
заново.

Таким чином, на час звернення позивача
до суду за захистом свого порушеного
права 20 грудня 2013 року (через поштове
відділення) строк позовної давності за
його вимогами сплинув.

З врахуванням викладеного посилання
позивача на те, що він не пропустив
строк позовної давності, оскільки
відповідно до п.4.2 кредитного договору
договір набуває чинності з дати його
підписання сторонами та діє до повного
виконання ними зобов'язань за цим
договором, не відповідають вимогам
матеріального права щодо перебігу
строку позовної давності.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1
ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що доводи викладені в
апеляційній скарзі обґрунтованості
судових висновків не спростовують,
тому підстави для її задоволення
відсутні.

Судове рішення постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
Акціонерного Товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 05
лютого 2014 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно і може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: