Справа № 456/2824/13
Головуючий у 1 інстанції: Микитчин
Провадження № 22-ц/783/2437/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В.,
Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря:
Азенко М.В.

з участю: ОСОБА_2,
представників КП «Мрія» Олексин Г.М. та
Булюк О.І., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 24 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
комунального підприємства "Мрія" про
визнання недійсної заборгованості за
утримання будинку та прибудинкової
території, стягнення моральної шкоди, а
також про зобов»язання відповідача
видавати йому необхідні довідки про
місце реєстрації та про склад сім»ї та
справу за позовом комунального
підприємства "Мрія" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за утримання
будинку та прибудинкової територій,-

ВСТАНОВИЛА:

29 травня 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до КП «Мрія» у якому з
урахуванням уточнених вимог від 27
червня просив визнати недійсною
пред»явлену йому заборгованість за
утримання будинку та прибудинкової
території в сумі 5405,83 гривень, стягнути
з відповідача на його користь 5000
гривень моральної шкоди, та
зобов»язати відповідача видати йому
необхідні довідки про місце реєстрації
та про склад сім»ї (т.1 а.с.1-3, 26-27).

02 липня 2013 року КП «Мрія» звернулося з
позовом до ОСОБА_2 у якому просили
стягнути з останнього заборгованість
за утримання будинку та прибудинкової
території в сумі 5716,23 гривень (т.2 а.с.1-3).

Оскаржуваним рішенням Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 24 січня 2014 року позов
ОСОБА_2 до комунального підприємства
"Мрія" про визнання недійсної
заборгованості по квартплаті та
утримання будинків та прибудинкової
території, стягнення моральної шкоди, а
також про зобов»язання відповідача
видавати йому необхідні довідки про
місце реєстрації та про склад сім»ї
задоволено частково.

Зобов»язано КП "Мрія" видавати ОСОБА_2,
мешканцю квартири АДРЕСА_1 необхідні
довідки про місце реєстрації та про
склад сім»ї.

Стягнуто з КП "Мрія" в користь ОСОБА_2 375
гривень витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовлено за
недоведеністю позовних вимог.

Позов комунального підприємства "Мрія"
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
по квартирній платі в сумі 5716,23 гривень
задоволено частково.

Відмовлено КП "Мрія" в поновленні
строку позовної давності за
недоведеністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь
комунального підприємства "Мрія" м.
Стрия ін.код 32802312 заборгованості по
квартплаті в сумі 2627,29 (дві тисячі
шістсот двадцять сім гривень 29
копійок).

В решті позовних вимог відмовлено за
недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те,
що між ним та КП «Мрія» не було укладено
письмового договору про надання
послуг, як це передбачено Законом
України «Про житлово - комунальні
послуги», і з пропозицією про
укладання такого договору до нього
ніхто не звертався.

Судом при розгляді справи не було
враховано, що КП « Мрія» не надає йому
жодних послуг, а усі роботи по
утриманню житла (квартири) він виконує
сам за власні кошти.

Просить рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 24 січня 2014 року скасувати
та постановити нове, яким повністю
задоволити його позовні вимоги, а в
позові КП «Мрія» відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2 на підтримання апеляційної
скарги, представників КП «Мрія»
Олексин Г.М. та Булюк О.І. на її
заперечення, перевіривши матеріали
справи, законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційних скарг та вимог заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вірно установлено судом першої
інстанції ОСОБА_2, згідно свідоцтва
про право особистої власності від
24.10.1995 року, є власником квартири
АДРЕСА_1. Будинок за вказаною адресою
перебуває на балансі в КП «Мрія» з 2004
року.

Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" власники
приватизованого житла у
багатоквартирних будинках (до них
належать і власники квартир у
кооперативних будинках та викуплених
квартир) є співвласниками всіх
допоміжних приміщень будинку та його
технічного обладнання і повинні
сплачувати свою частку витрат у
загальних витратах на утримання
будинку (житла) та прибудинкової
території пропорційно до займаної
площі.

ОСОБА_2 користується послугами, які
надаються йому КП «Мрія», однак
систематично не сплачує за це коштів, в
результаті чого, у нього, за період з
01.01. 2004 року по 01.07.2013 року утворилася
заборгованість на суму 5716,23 гривень.

Суд першої інстанції на підставі ст.ст.
260,261,267, 526,527,530,543 ЦК України стягнув з
ОСОБА_2 на користь КП «Мрія»
заборгованість за утримання будинку та
прибудинкової території в межах строку
позовної давності за період з 01.07.2010
року по 01.07.2013 року в сумі 2627,29 гривень, з
чим КП «Мрія» погодилося, оскільки
рішення суду першої інстанції ними не
оскаржувалося.

Посилання ОСОБА_2 про ненадання
комунальним підприємством послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території не знайшли свого
підтвердження.

Із матеріалів справи убачається, що КП
«Мрія» беззаперечно надає послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території за адресою: Львівська обл., м.
Стрий, вул. Новаківського,10, як-от:
обслуговування внутрішньо - будинкових
електромереж, дератизація в будинку,
обслуговування вентиляційних та
димових каналів, роботи
профілактичного, поточного ремонту
холодного водопостачання та
каналізації (т.1 а.с.29, 45-58)., відтак
ОСОБА_2, зобов»язаний сплачувати за це
кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
„Про житлово-комунальні послуги",
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Згідно ч.З. ст. 20 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Статтями 20,21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг, зокрема,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг, а також
оплата житлово-комунальних послуг у
строки, встановлені договором або
законом, а обов'язком виконавця -
надання житлово-комунальних послуг
вчасно та відповідної якості згідно з
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення із
споживачем договору надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотриманням умов його виконання згідно
з типовим договором, обов'язок власника
квартири укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг та
оплачувати надані послуги передбачено
також п. 7 Правил користування
приміщенням.

Рекомендованим листом від 22.04.2013р. КП
«Мрія» надіслано ОСОБА_2 два примірники
Типового договору про надання послуг з
утримання будинків і прибудинкових
територій для ознайомлення та підпису,
однак останній відмовляється укладати
такий договір, не сплачує кошти за
послуги які йому надаються і якими він
користується.

Однак, відмова ОСОБА_2 укладати договір
про надання послуг з утримання будинку
і прибудинкової територій не є
підставою для звільнення його від
оплати за отримані послуги.

З цього приводу є правова позиція
Верховного суду України висловлена
від 10 жовтня 2012 р. у справі за позовом
ТзОВ «Ковальське - Житлосервіс» до
Особи-1 про зобов'язання укласти
договір про надання послуг з утримання
будинку та прибудинкової території,
яка в силу ст. 360-7 ЦПК є обов'язковою для
всіх судів України, які зобов'язані
привести свою практику у відповідність
з рішенням Верховного Суду України.

Зокрема Верховний Суд України
сформулював наступну правову позицію:

Свобода договору, закріплена у ст.ст. 6,
627 ЦК України, яка полягає у праві
сторін вільно вирішувати питання при
укладенні договору, при виборі
контрагентів та при погодженні умов
договору, не є безмежною.

У тих випадках, коли актом цивільного
законодавства передбачена
обов'язковість положень цього акту для
сторін договору, сторони не вправі
відступити від їх положень (ч.3 ст.6 ЦК
України). Так, ст.ст. 19, 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
передбачають обов'язок споживача
житлово-комунальних послуг укласти
письмовий договір з виконавцем послуг
на основі типового договору.

Форма та зміст (умови) типового
договору затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529 «Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій».

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК
України, ст.ст. 19-21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», постанови
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529 «Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» убачається,
що умови типового договору, що набули
юридично обов'язкового значення в силу
актів цивільного законодавства, є
обов'язковими для сторін договору, які
не мають права відступити від їх
положень і врегулювати свої відносини
на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст.6, ст.ст. 627, 630 ЦК України
та ст.ст. 19, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

У разі такої відмови, виходячи з
положень ст.ст. 3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК
України виконавець послуг вправі
звернутись до суду за захистом свого
права, яке підлягає захисту судом на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом
визнання договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії.

Таким чином, відмова позивача укласти
договір про надання
житлово-комунальних послуг не є
підставою для звільнення від оплати за
надані послуги.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції правильно
встановлено фактичні обставини справи,
вірно застосовано матеріальний закон,
та дотримано процедуру розгляду справи
встановленої ЦПК України, ухвалено
справедливе рішення, тому підстав для
його зміни чи скасування суду колегія
суддів не убачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1
ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 24 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Мусіна Т.Г