МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
________________________________________________________________________
_________________________________________
Номер провадження № 2/521/5019/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді Жуган Л.В.,

при секретарі судового засідання -
Іськовій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - Публічне
акціонерне товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.
Одеси звернулась позивач ОСОБА_2 із
позовом до ОСОБА_3, третя особа - ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» про поділ
майна подружжя. Обґрунтовуючи свої
вимоги позивач зазначила, що в липні 2005
року вони з ОСОБА_3 почали проживати
однією сім'єю, мали спільний бюджет,
вели спільне господарство не
перебуваючи в шлюбі. 23.09.2006 року ОСОБА_2
та ОСОБА_3 уклали шлюб, який
зареєстровано Першим відділом РАЦС
Малиновського РУЮ м. Одеси, актовий
запис №561. Рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 31.05.2012 року
шлюб між сторонами було розірвано. На
утриманні позивача ОСОБА_2 залишився
неповнолітній син - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначає, що влітку 2005 року
вони з відповідачем, проживаючи однією
сім'єю, вирішили придбати квартиру
АДРЕСА_1. На придбання зазначеної
квартири на ім'я ОСОБА_3 було оформлено
кредитний договір у ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» на суму 28000 доларів США.

ОСОБА_2 вказує, що протягом всього їх
сумісного проживання з ОСОБА_3 кредит
за придбану квартиру виплачувався зі
спільних сімейних коштів, тому грошові
кошти, сплачені на виконання кредитних
зобов'язань - є спільною сумісною
власністю подружжя.

У зв'язку із тим, що згода щодо
розподілу майна між сторонами в
позасудовому порядку не досягнута,
позивач просить суд поділити майно, що
є спільною сумісною власністю
подружжя.

Посилаючись на вищевикладені
обставини, позивач за остаточно
уточненими позовними вимогами просить
суд: стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 1/2 частину грошових коштів,
сплачених за кредитним договором
№014/0054/74/454 від 15.07.2005 року, у період
перебування в шлюбі, тобто з 15.09.2006 року
до 31.05.2012 року, що становить 11479 доларів
США 79 центів, що в гривневому
еквіваленті становить 91757 гривень 96
копійок.

Представник позивача ОСОБА_2 за
довіреністю - ОСОБА_7 в судовому
засіданні підтримала уточнені позовні
вимоги, просила їх задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 за
довіреністю - ОСОБА_8 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
обґрунтовуючи свої заперечення тим, що
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси по справі №2/1519/6487/11 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, було встановлено інші
обставини періоду спільного
проживання сторін, а придбана ОСОБА_3
квартира та витрачені ним кошти на
оплату по її придбанню є його особистою
власністю та позивач не може
відповідати по боргових зобов'язаннях
відповідача, які виникли до реєстрації
шлюбу.

Представник третьої особи ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в судове
засідання не з'явився, повідомлений
судом про дату, час та місце розгляду
справи належним чином, про причини
своєї неявки суд не сповістив.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, надавши оцінку
поданим доказам, суд вважає, що
заявлені позовні вимоги підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
23.09.2006 року ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_2,
яка після укладення шлюбу змінила
прізвище на «ОСОБА_2», шлюб
зареєстровано Першим відділом РАЦС
Малиновського РУЮ м. Одеси, актовий
запис №561, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб, виданим Першим
відділом РАЦС Малиновського РУЮ м.
Одеси.

Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження, виданим
11.10.2007 року Петрівською сільською радою
Великомихайлівського району Одеської
області, актовий запис №14.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 31.05.2012 року шлюб між ОСОБА_3
та ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

В судовому засіданні встановлено, що
15.07.2005 року між Акціонерним
поштово-пенсійним Банком Аваль,
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №014/0054/74/454,
за умовами якого ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» надало ОСОБА_3 грошові кошти в
розмірі 28000 доларів США на споживчі
цілі, а ОСОБА_3 зобов'язався сплачувати
13,5% річних за користування кредитом, та
здійснювати щомісячне погашення
кредиту у строк до 15.07.2025 року.

15.07.2005 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 було
укладено договір купівлі-продажу
квартири, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу, зареєстрований в
реєстрі за №1581, згідно якого ОСОБА_10
продав, а ОСОБА_3 купив квартиру
АДРЕСА_1, що підтверджується
примірником відповідного договору та
витягом КП «ОМБТІ та РОН» про
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно №7808982 від 19.07.2005 року.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
20.07.2005 року між Акціонерним
поштово-пенсійним Банком Аваль,
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_3 було
укладено договір іпотеки, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу
зареєстрований в реєстрі за №3931. За
умовами договору іпотеки ОСОБА_3
передав в іпотеку Банку квартиру
АДРЕСА_1, яка належить йому на праві
приватної власності на підставі
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу від 15.07.2005 року.

Позивач зазначає, що квартира АДРЕСА_1,
була придбана ОСОБА_3 за рахунок
грошових коштів, отриманих за
кредитним договором №014/0054/74/454 від
15.07.2005 року, а здійснення погашення
кредиту здійснювалось за рахунок
спільних коштів з сімейного бюджету.

З інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно №16928487 від
28.01.2014 року, вбачається, що на
теперішній час квартира АДРЕСА_1,
належить ОСОБА_3 на праві приватної
власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» № 11 від 21.12.2007 року визначено,
що вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно
до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути
будь-які види майна, за винятком тих,
які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Частинами 2, 3 ст. 61 СК України
встановлено, що об'єктом права
спільної сумісної власності є
заробітна плата, пенсія, стипендія,
інші доходи, одержані одним із
подружжя; якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, в тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

В пунктах 23-24 Постанови Пленуму
Верхового Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» № 11 від 21.12.2007 р. також
роз'яснено, що при поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї.

Представник відповідача посилалась на
те, що ОСОБА_3, як моряк мав постійний
заробіток з якого оплачувався кредит
за придбану ним особисто квартиру, а
залишок коштів витрачався на спільний
бюджет сім'ї, а позивач ОСОБА_2 за весь
період шлюбу ніде не працювала та мала
будь-якого доходу.

На підставі пояснень сторін в судовому
засіданні встановлено, що за придбану
ОСОБА_3 у кредит до укладення шлюбу
квартиру, повернення кредиту
здійснювалось за рахунок зароблених
ним грошових коштів, які згідно ст. 61 СК
України є спільними грошовими коштами
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що
кредитні зобов'язання виконані не в
повному обсязі, строк кредитного
договору не закінчився, та дійсно
грошові кошти оплачувались в рахунок
погашення кредиту в період шлюбу, під
час ведення спільного господарства та
наявності спільного бюджету, тобто до
моменту розірвання шлюбу 31.05.2012 року,
тому суд вважає, що саме ці грошові
кошти є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя та підлягають
розподілу між сторонами відповідно до
закону.

Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача на те, що
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси по справі №2/1519/6487/11 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, було встановлено інший
період спільного проживання сторін, з
урахуванням наступних підстав.

В тексті рішення Малиновського
районного суду м. Одеси по справі
№2/1519/6487/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів -на яке
посилається представник відповідача
зазначено, що «…починаючи з 2011 року
шлюб фактично розпався, відповідач не
надає допомоги на утримання дитини, у
вихованні участі не бере…».

Тобто вказаним рішенням суду не
досліджувались та не встановлені
обставини та період щодо спільного або
окремого проживання сторін, ведення
спільного господарства, наявності або
відсутності спільного бюджету в
зазначений період, в зв'язку з чим суд
вважає, що таке рішення не містить
преюдиціального факту по визначенню
періоду спільного проживання сторін,
ведення спільного господарства,
підтримання подружніх відносин.

Будь-яких інших належних та допустимих
доказів, які б спростовували обставини
сумісного проживання, ведення
спільного господарства та наявності
спільного бюджету ОСОБА_3 і ОСОБА_2 до
моменту офіційного розірвання шлюбу -
31.05.2012 року, суду не надано.

Згідно довідки про операції за
кредитом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
№81-1-0-00/33455 від 14.11.2013 року за
зобов'язаннями по кредитному договору
№014/0054/74/454 від 15.07.2005 року ОСОБА_3 за
період перебування в шлюбі з 15.09.2006 року
по 31.05.2012 року було сплачено 22959,58
доларів США.

У зв'язку із цим, суд вважає можливим
стягнути на користь ОСОБА_2 грошову
компенсації у розмірі ? частини від
сплачених ОСОБА_3 у шлюбі в рахунок
погашення кредиту грошових коштів.

Статтею 70 СК України встановлено, що у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

При таких обставинах, суд задовольняє
уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 в
повному обсязі, та стягує з ОСОБА_3 на її
користь 1/2 частини грошових коштів,
сплачених за кредитним договором
№014/0054/74/454 від 15.07.2005 року за період з
15.09.2006 року до 31.05.2012 року, що становить
22959,58:2 = у розмірі 11479,79 доларів США, що в
гривневому еквіваленті на день подачі
даного позову до суду становить 11479,79
доларів США* 7,993 гривень = 91757,96 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 202, 203, 209-215, 218
ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - Публічне акціонерне товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про поділ
майна подружжя - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІПН НОМЕР_2, 1/2 частину грошових коштів,
сплачених за кредитним договором
№014/0054/74/454 від 15.07.2005 року - у період
перебування в шлюбі, тобто з 15.09.2006 року
до 31.05.2012 року, що становить 11479
(одинадцять тисяч чотириста сімдесят
дев'ять доларів США 79 центів, що в
гривневому еквіваленті становить 91757
(дев'яносто одна тисяча сімсот
п'ятдесят сім) гривень 96 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.В. Жуган