АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/574/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1907/14
Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко
Доповідач Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.,

суддів: Карнауха П.М., Кривчун Т.О.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: представника ГУ ДКСУ в
Полтавській області Ткаченко А.М.,
позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційними скаргами
Новосанжарського районного відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Полтавській області

на рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 12 травня
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
Новосанжарського районного відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області,
Управління Державної казначейської
служби в Новосанжарському районі
Полтавської області, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Полтавській області,
Державної казначейської служби
України про відшкодування моральної
шкоди, завданої бездіяльністю і
неправомірними діями працівників
Новосанжарського РВ УМВС України в
Полтавській області,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в
суд із вказаним позовом. Посилалася на
те що 13.09.2013 року подала заяву про
вчинення ОСОБА_4 кримінального
правопорушення за ст.383 КК України
стосовно неї, однак працівники
Новосанжарського РВ УМВС не внесли
заяву до ЄРДР, відмовивши у визнанні її
потерпілою. Зазначеними
неправомірними діями органу
досудового розслідування їй заподіяно
моральну шкоду, яку оцінила в 2000,00 грн.
та прохала стягнути на свою користь.

Рішенням Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 12 травня
2014 року позов ОСОБА_2 задоволено
частково.

Стягнуто з Державного бюджету України
за рахунок коштів Державного бюджету
України шляхом списання коштів з
єдиного казначейського рахунку, на
користь ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
заподіяну Новосанжарським РВ УМВС
України у Полтавській області моральну
шкоду в розмірі 510,00 грн.

Судові витрати віднесені на рахунок
держави.

Рішення в апеляційному порядку
оскаржили відповідачі Новосанжарський
РВ УМВС України в Полтавській області
та Головне управління Державної
казначейської служби України в
Полтавській області, які, посилаючись
на порушення норм матеріального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи, прохали рішення
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі Новосанжарський
районний відділ Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області (далі
Новосанжарський РВ) посилався на
відсутність доказів завдання
позивачці моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру.

На його думку, суд не встановив
негативних наслідків морального
характеру, які могли бути підставою для
стягнення моральної шкоди.

Вважає помилковим висновок суду першої
інстанції про доведеність ухвалами
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 11.11.2013 та від
08.01.2014 фактів протиправних дій
працівників Новосанжарського РВ.
Вказаними ухвалами жодної дії чи
бездіяльність працівників райвідділу
протиправними не визнавалися.

В апеляційній скарзі Головне
управління державної казначейської
служби України в Полтавській області
вважає недоведеною протиправність дій
органу досудового розслідування, що
виключає наявність спеціального
делікту та правової підстави для
задоволення позову.

Крім того, на їх думку, помилковим є
висновок суду, що при доведеності вини
шкода має відшкодовуватися з
Державного бюджету, оскільки
відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України
відповідальність повинен нести орган
досудового розслідування, а не Держава.

Вважають недоведеним факт заподіяння
позивачці моральних та фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які брали участь у розгляді
справи, перевіривши доводи апеляційних
скарг, колегія суддів приходить до
висновку про задоволення апеляційних
скарг з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги
та стягуючи моральну шкоду, суд першої
інстанції виходив з того, що ухвалами
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 11.11.2013 року та
від 08.01.2014 року, які набрали законної
сили, встановлені, а відтак в силу ст.61
ЦПК України не підлягають доказуванню,
факти протиправності дій працівників
Новосанжарського РВ УМВС України в
Полтавській області при здійсненні
правоохоронних дій за заявою позивачки
про внесення заяви до ЄРДР та визнання
її потерпілою. Незаконними діями
органу досудового розслідування
заподіяно моральної шкоди, яку суд
визначив, посилаючись на засади
розумності, виваженості та
справедливості, у 510грн., що становить 30
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Однак колегія суддів з висновками
районного суду не погоджується з
наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
13.09.2013 року ОСОБА_2 звернулася в
Новосанжарський РВ УМВС із заявою про
притягнення до відповідальності
ОСОБА_4 за завідомо неправдиве
повідомлення про вчинення злочину.
Вказана заява розглянута відповідно
до Закону України «Про звернення
громадян» та 01.10.2013 року за вих.№8094
заявниці повідомлено по відсутність
ознак кримінального правопорушення
/а.с.32-36/.

Не погодившись із вказаним рішенням,
ОСОБА_2 подала в суд скаргу на
бездіяльність органу досудового
розслідування щодо не проведення
слідчих дій та прохала зобов'язати
внести її заяву до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 11.11.2013 року
скаргу задоволено частково.
Зобов'язано особу, відповідальну за
прийняття та реєстрацію заяв та
повідомлень про кримінальні
правопорушення Новосанжарського РВ
УМВС України в Полтавській області,
внести відповідні відомості про
кримінальне правопорушення до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за
заявою ОСОБА_2 від 13.09.2013 року щодо
перевірки наявності в діях ОСОБА_4
ознак злочину, передбаченого ст.383 КК
України. В іншій частині в задоволенні
скарги відмовлено /а.с.4/.

Крім того, у грудні 2013року ОСОБА_2
оскаржила постанову слідчого СВ
Новосанжарського РВ про відмову у
визнанні її потерпілою у кримінальному
провадженні №00006800 від 15.11.2013 року.

Ухвалою слідчого судді
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 08.01.2014 року
скаргу ОСОБА_2 задоволено та вказану
постанову скасовано /а.с.5/.

Місцевий суд, приймаючи рішення про
задоволення позову, вважав, що
зазначені судові рішення
підтверджують факт протиправності дій
працівників Новосанжарського РВ УМВС
при здійсненні правоохоронних дій за
заявою позивачки, а тому відповідно до
вимог ст.61 ЦПК України не доказуються
при розгляді даної справи, та є
підставою для відшкодування моральної
шкоди за рахунок коштів Державного
бюджету.

Зазначене тлумачення районним судом
норми ст.61 ЦПК України є хибним.
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Частиною 4 статті 61 ЦПК передбачено, що
вирок у кримінальній справі, який
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов»язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи.
Стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У даному випадку вищезазначені ухвали
судді-слідчого Новосанжарського
районного суду Полтавської області
винесені в порядку кримінального
судочинства і не є тими судовими
рішеннями, на які поширюється дія ч.ч.3, 4
ст.61 ЦПК України щодо преюдиції.

Згідно ч.1 ст.179 ЦПК України предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи ( причини
пропуску строку позовної давності
тощо) і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції,
керуючись ст.ст.10,11 ЦПК України щодо
здійснення судочинства на засадах
змагальності та принципу
диспозитивності, повинен був на
підставі наданих сторонами доказів
встановити фактичні обставини, що
стосуються предмета позову, дати їм
належну оцінку та зробити відповідні
правові висновки.

Підстави відшкодування шкоди, завданої
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу дізнання,
досудового слідства, прокуратури або
суду, встановлені статтею 1176 ЦК
України.

Відповідно до частини 6 статті 1176 ЦК
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі внаслідок іншої незаконної дії
або бездіяльності чи незаконного
рішення органу дізнання, досудового
слідства, прокуратури або суду,
відшкодовується на загальних
підставах.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до загальних підстав
деліктної відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправна поведінка
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправною
поведенкою заподіювача та вина.

Отже, позивачка мала довести
протиправність дій органу досудового
розслідування, наявність шкоди та
причинного зв'язку між ними, а також
вину відповідача.

Ухвала слідчого судді про зобов'язання
відповідальної особи внести
відповідні відомості про кримінальне
правопорушення до ЄРДР за заявою
ОСОБА_2 від 13.09.2013 року щодо перевірки
наявності в діях ОСОБА_4 ознак злочину,
передбаченого ст.383 КК України, та
скасування постанови слідчого про
відмову ОСОБА_2 у визнанні її
потерпілої у кримінальному
провадженні, розпочатому за її заявою, -
не свідчить про протиправність дій
Новосанжарського РВ як органу
досудового розслідування та
заподіяння ним шкоди позивачці.

Для виникнення деліктної
відповідальності у даній конкретній
ситуації необхідна наявність винного
втілення волі в актах досудового
розслідування. Колегія суддів вважає,
що протиправність поведінки
Новосанжарського РВ як органу
досудового розслідування є
недоведеною, що виключає наявність
спеціального делікту та правової
підстави для задоволення позову.

Крім того, недоведеною є шкода, як
складова для настання цивільної
відповідальності. Позивачка,
обгрунтовуючи заподіяння моральної
шкоди, посилалася на тяжкість
вимушених змін у своїх життєвих
стосунках, час та зусилля, які були
необхідні їй для відновлення
конституційного права, моральні
страждання, що полягали у втраті
душевного спокою, здорового сну і ритму
життя. Такі обґрунтування є лише
декларативною заявою про зазначені
обставин, які жодним належним доказом
не підтверджені.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
позивачка. не погодившись із рішеннями
досудового розслідування, реалізувала
гарантоване їй ст.24 КПК України право
на оскарження процесуальних рішень у
порядку, передбаченому цим Кодексом.
Рішення органу досудового
розслідування, з яким не погоджується
заінтересована особа, та як наслідок
такої незгоди - оскарження його у
визначеному кримінальним
процесуальним законом порядку до суду
не створює безумовних підстав для
цивільної відповідальності органу
досудового розслідування.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що висновки
районного суду не відповідають
фактичним обставинам справи та
грунтуються на неправильному
застосуванні норм матеріального права,
а тому рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову за
безпідставністю.

Керуючись ст.ст.303,304,307, п.п.3.4 ч.1 ст.309,
ст.ст.314,316,317 ЦПК України колегія
суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги Новосанжарського
районного відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Полтавській області -
задовольнити.

Рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 12 травня
2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Новосанжарського районного відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області,
Управління Державної казначейської
служби в Новосанжарському районі
Полтавської області, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Полтавській області,
державної казначейської служби
України про відшкодування моральної
шкоди - відмовити за безпідставністю.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту проголошення та
може бути оскаржено протягом 20 днів
шляхом подання касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/
Л.І. Пилипчук

СУДДІ:
/підпис/ П.М. Карнаух

/підпис/ Т.О. Кривчун

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
Л.І. Пилипчук