АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4675/2014
Головуючий в суді 1
інстанції - Гайдук С.В.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 28 січня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» про стягнення
суми страхового відшкодування,

встановила:

У жовтні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до
відповідача ПАТ Страхова компанія
«Універсальна» про стягнення суми
страхового відшкодування в межах
ліміту відповідальності страховика в
сумі 24990 грн.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 28 січня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням,
позивач ОСОБА_2 звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Посилалась на
те, що висновки суду не відповідають
обставинам справи , оскільки
суперечать зібраним по справі доказам.
Суд не дав належну оцінку довідці ДАІ
про обсяг пошкоджень автомобіля,
письмовому висновку експерта, де
зазначено усі пошкодження, а також
вартість відновлювального ремонту
автомобіля.

При цьому суд не звернув уваги,
що відповідач не оспорював вартість
відновлювального ремонту, а відмовився
виплачувати страхове відшкодування у
зв'язку з невизнанням самої події
страховим випадком.

В судовому засіданні
представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу та просив
задовольнити; представник відповідача
вважала доводи апеляційної скарги
безпідставними та просила залишити
рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, що з'явились в судове
засідання, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з даним
позовом, позивач свої вимоги
обґрунтовувала тим, що 15 січня 2010 року
мала місце дорожньо-транспортна
пригода, в результаті якої був
пошкоджений її автомобіль
«Фольксваген-Поло», д.н. НОМЕР_1.
Винуватцем ДТП визнано водія ОСОБА_3,
який керував автомобілем «Мазда», д.н.
НОМЕР_2, та цивільно-правова
відповідальність якого була
застрахована у відповідача.

19.01.2010 року позивач звернулась з заявою
до Волинської дирекції ПАТ СК
«Універсальна» про виплату страхового
відшкодування у зв'язку з настанням
страхового випадку, до якої були
долучені всі необхідні документи.
Після тривалої переписки з
відповідачем, листом від 30.09.2010 року
відповідач відмовив їй у виплаті
страхового відшкодування з причин
невизнання заявленої події страховим
випадком. Позивач вважає вказану
відмову неправомірною, у зв'язку з чим
просила суд стягнути з відповідача на
її користь 24 990 грн. невиплаченого
страхового відшкодування.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач не надала
суду належних та допустимих доказів,
які підтверджують розмір заподіяних її
автомобілю механічних пошкоджень
внаслідок ДТП, яке мало місце 15.01.2010
року і таких в судовому засіданні не
здобуто. Представник позивача
зазначив, що оцінка вартості
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля не проводилась, оскільки
через чотири дні після ДТП автомобіль
на підставі довіреності був проданий.

Довідка оцінювача ОСОБА_4 від
09.12.2013 року щодо вартості
відновлювального ремонту автомобіля
позивача, оцінка щодо якого, зі слів
представника позивача, була проведена
на підставі фотографій, судом не
прийнята до уваги , оскільки зазначені
в ній механічні пошкодження автомобіля
«Фольксваген Поло», д.н. НОМЕР_1 не
повністю співпадають з тими
механічними пошкодженнями, які
зазначені у довідці про ДТП від 15.01.2010
року.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів, колегія суддів
вважає, що висновки суду першої
інстанції щодо підстав для відмови у
задоволенні позовних вимог
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Судом першої інстанції
встановлено, що 15.01.2010 року, водій
ОСОБА_3, цивільно-правова
відповідальність якого була
застрахована у ВАТ СК «Універсальна»,
керуючи автомобілем «Мазда - 3», д.н.
НОМЕР_2 у м. Луцьку на перехресті
нерівнозначних доріг вулиць Сосюри -
Ківерцівська, не надав перевагу в русі
транспортному засобу, який рухався по
головній дорозі. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження.

Постановою Луцького
міськрайонного суду від 23 лютого 2010
року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
правопорушення за ст. 124 КпАП України.

У постанові про відмову в
порушенні кримінальної справи від
16.11.2010 року, затвердженої начальником
Луцького МВ УМВС України у Волинській
області, зазначено, що 15.01.2010 року о 20
год. 45 хв. гр. ОСОБА_3 керуючи
автомобілем «Мазда 3», д.н. НОМЕР_2,
виїжджаючи з вул. Сосюри на вул.
Ківерцівська у м. Луцьку, в напрямку м.
Ківерці, не надав переваги в русі
автомобілю «Фольксваген Поло», д.н.
НОМЕР_1, який також рухався в напрямку м.
Ківерці, внаслідок чого водій
автомобіля «Фольксваген Поло» ОСОБА_5
аби уникнути зіткнення звернув на
узбіччя і в'їхав у сніговий замет зі
щебенем та льодом, у зв'язку з чим
вказаний автомобіль зазнав механічних
пошкоджень.

Згідно з довідкою, виданою
інспектором ДАІ про обсяг пошкоджень
автомобіля, транспортний засіб
«Фольксваген Поло», д.н. НОМЕР_1 отримав
механічні пошкодження: передній
бампер, капот, панель в салоні
автомобіля, передня решітка радіатора (
а.с. 59).

Відповідно до довідки
спеціаліста-оцінювача ОСОБА_4 від 09.12.2013
року, складеної на замовлення ОСОБА_2
після пред'явлення даного позову,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Фольксваген Поло» з
об'ємом бензинового двигуна 1390 куб.см.,
автоматичною коробкою передач та типом
кузова 5-ти дверний хетчбек складає 45 604
грн. 17 коп. ( а.с. 39).

З калькуляції, доданої до довідки,
вбачається, що ціни на деталі
автомобіля, які підлягають заміні,
використані станом на 19.11.2013 року.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Статтею 34 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ( у редакції, чинній на час
настання ДТП) передбачено, що страховик
терміново, але не пізніше трьох робочих
днів

(враховуючи день отримання письмового
повідомлення про страховий

випадок), зобов'язаний направити
аварійного комісара або експерта

на місце настання страхового випадку
та/або до місцезнаходження
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку
та розміру збитків.

Якщо у визначений строк
аварійний комісар або експерт не
з'явився, потерпілий має право
самостійно обрати аварійного комісара
або експерта для визначення розміру
шкоди. У такому випадку страховик
зобов'язаний відшкодувати потерпілому
витрати на

проведення експертизи.

Зі службової записки фахівця
центру врегулювання збитків ВАТ СК
«Універсальна» від 19.01.2010 року
вбачається, що ним було проведено
попередній огляд автомобіля
«Фольксваген Поло», д.н. НОМЕР_1, а також
здійснено фотографування загального
плану. З метою можливості визначення
завданих власнику транспортного
засобу збитків, він вважав за необхідне
провести детальний огляд та
фотофіксацію пошкоджень на станції
технічного обслуговування ( а.с. 18).

Як вбачається з відповіді
начальника Центру врегулювання
збитків Західного регіону ВАТ
«Страхова компанія «Універсальна» від
23.03.2010 року на звернення ОСОБА_2 щодо
прийняття рішення про виплату
страхового відшкодування, акт огляду
автомобіля з переліком пошкоджених
деталей не складався та не
підписувався ні представником
компанії, ні позивачем чи її
представником. Для складання
вищевказаного акту з боку ОСОБА_2
необхідно було забезпечити доступ до
автомобіля в умовах СТО з метою
отримання можливості підняття та
часткового розбирання автомобіля, про
що ОСОБА_2 було повідомлено телеграмою
від 20.01.2010 року. Однак всупереч
зазначеному огляд автомобіля у
вказаних умовах з боку позивача
забезпечено не було, а сам автомобіль
знято з обліку та відчужено.

Також зі змісту вказаної
відповіді вбачається, що здійсненої
фахівцем страхової компанії фіксації
на цифрові носії вигляду та характеру
зовнішніх пошкоджень на поверхні
автомобіля з фіксуванням висот
пошкоджень - не є достатнім для
визначення реальної вартості ремонту
автомобіля. Враховуючи відсутність
акту огляду автомобіля, підписаного
власником пошкодженого транспортного
засобу та представником страхової
компанії, відповідач вважав неможливим
визначення вартості завданого
позивачу збитку (а.с. 67).

З матеріалів справи вбачається
та представник апелянта підтвердив у
судовому засіданні, що 19 січня 2010 року
автомобіль було передано третім особам
з видачею генеральної довіреності для
подальшого продажу.

З відповіді директору
департаменту врегулювання збитків СК
«Універсальна» від 30.09.2010 року про
відмову у виплаті страхового
відшкодування вбачається, що
відповідач не визнав заявлений випадок
страховим, оскільки відповідно до
висновку автотехнічного дослідження
№ 102 ат від 27.07.2010 року, складеного
спеціалістом Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при ГУ МВС України у м. Києві, пояснення
водія ОСОБА_5 в частині, що всі наявні
(зафіксовані) пошкодження на
автомобілі «Фольксваген Поло», д.н.
НОМЕР_1 виникли від одномоментного
контакту передньої частини автомобіля
зі сніговою кучугурою - з технічної
точки зору неспроможні ( а.с. 7).

З викладеного вбачається, що у
встановленому законом порядку обсяг
механічних пошкоджень належного
позивачу автомобіля після ДТП 15 січня
2010 року зафіксовано не було, розміру
заподіяних збитків, у порядку,
визначеному Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не встановлено, а 19 січня 2010
року позивач передала автомобіль
третім особам за генеральною
довіреністю для відчуження, не
виконавши вимог закону щодо
необхідності визначення розміру шкоди
та зробивши неможливим подальше
встановлення причин та обставин
настання дорожньо-транспортної
пригоди і розміру заподіяної шкоди.

Як повідомив представник
апелянта, автомобіль було відчужено у
пошкодженому стані за 5500 доларів США.

Таким чином, належними та
допустимими доказами позивачем не
спростовано висновок, на який
посилається відповідач, як на підставу
для відмови у виплаті страхового
відшкодування, також і не доведено
розміру заподіяних їй збитків.

Отже, висновок суду першої
інстанції про необґрунтованість та
недоведеність позовних вимог ОСОБА_2 -
відповідає обставинам справи,
положенням матеріального та
процесуального закону.

Доводи апелянта про те, що суд
повинен був покласти в основу рішення
довідку № 2973/13, складену спеціалістом -
оцінювачем ОСОБА_4 09.12.2013 року, колегія
суддів вважає необґрунтованими,
оскільки довідка складена без огляду
автомобіля, перелік пошкоджень
вказаний спеціалісту самим позивачем,
зазначений перелік відрізняється від
пошкоджень, що зазначені у довідці ДАІ,
тобто оцінка проведена без дотримання
вимог Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» щодо порядку
визначення розміру заподіяної шкоди.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Аналізуючи викладене, колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову відповідає вимогам
закону і обставинам справи.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що доводи апелянта не
спростовують наведеного і зроблених в
рішенні суду першої інстанції
висновків, в зв'язку з чим підстави для
його скасування і задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-308, 313- 317,
218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 28 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: