АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1769/2014
Головуючий в І інстанції: Дорошинська
Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 03 дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області у складі:

головуючого: Майданіка В.В.,

суддів:
Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, діючого в своїх інтересах та
інтересах ОСОБА_3, на ухвалу судді
Дніпровського районного суду м.Херсона
від 25 квітня 2014 року у справі за заявою
ОСОБА_2, діючого в своїх інтересах та
інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

12 березня 2014 року ОСОБА_2, діючий в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_3,
звернувся до суду з заявою, в якій
просив: зобов'язати ОСОБА_4 повернути
ОСОБА_3 4300грн. згідно справи 2-3023 від
30.11.2006 року та виплатити 47883грн.28коп.
згідно справи 2-1167 від 21.05.2009 року;
зобов'язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_2
146грн.50коп. та виплатити ОСОБА_2
моральну шкоду 8000грн. згідно справи 2-110
від 22.06.2011 року.

Заява обґрунтована тим, що
Дніпровський районний суд м.Херсона
розглядав багато справ за його участі,
зокрема: справа 2-3023 від 30.11.2006 року, 2-1167
від 21.05.2009 року та 2-110 від 22.06.2011 року.
Вказані справи грубо порушують
Конституцію України та чинне
законодавство. По деяких справах суд
першої інстанції якщо не повернув
заяви, то закрив провадження у справі,
отже вважає, що є зацікавленість.
Відповідач ОСОБА_4 вчинив неправомірні
дії, на підставі підробних документів
захопив під гараж земельну ділянку у
ОСОБА_3, поставив гараж та паркан від
будинку. Тому ОСОБА_4 незаконним шляхом
отримав за судовими рішеннями
відповідні суми коштів.

Своєю ухвалою від 25 квітня 2014 року суд
ухвалив: матеріали заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3
про відновлення втраченого судового
провадження та зобовязання повернути
суму - вважати неподаними та повернути
заявникам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючий в
своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3,
вважаючи, що ухвала суду постановлена з
порушенням процесуального
законодавства, просить винести рішення
згідно з законом. При цьому зазначив, що
суд першої інстанції, постановивши
ухвалу заочно, не врахував, що ОСОБА_4
незаконно відібрав земельну ділянку,
заподіяв матеріальну та моральну
шкоду, лишив сім'ю житла.

Заслухавши доповідача, перевіривши
відповідність ухвали вимогам
процесуального закону, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню на таких
підставах.

Вважаючи неподаними та повертаючи
заявникам матеріали про відновлення
втраченого судового провадження, суддя
суду першої інстанції виходив з того,
що заявники не усунули у визначений
строк недоліки своєї заяви, зазначені в
ухвалі судді від 17.04.2014 року, якою заява
була залишена без руху.

Однак з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки він
суперечить дійсним обставинам справи.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

12 березня 2014 року ОСОБА_2, діючий в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_3,
звернувся до суду з вказаною вище
заявою (а.с.1-11).

До заяви були долучені копії трьох
судових рішень Дніпровського
районного суду м.Херсона:

- рішення від 30.11.2006 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, завданої
неправомірними діями, та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди (а.с.43);

Вказаним рішенням первісний
позов було задоволено частково, а в
задоволенні зустрічного позову було
відмовлено.

- ухвала від 21.05.2009 року у справі №2-1167/09
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди (а.с.45);

Вказаною ухвалою провадження у справі
було закрито за п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України,
при цьому суд послався на наявність
рішення суду від 30.11.2006 року,
постановленого між тими самим
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

- рішення від 22.06.2011 року у справі №2-110/11
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
майном та відшкодування моральної
шкоди (а.с.46-47).

Вказаним рішенням позов було
задоволено частково.

На копіях двох останніх судових рішень
стоїть відмітка про те, що вони не
набрали законної сили.

При апеляційному розгляді справи
ОСОБА_2 пояснив, що звернувся до суду з
цією заявою для того, щоб, зокрема,
стягнути собі та ОСОБА_3 кошти,
незаконно, на його думку, стягнуті за
іншими судовими рішеннями.

Отже, на думку колегії суддів, у
вказаній заяві мова зовсім і не йде про
відновлення втраченого судового
провадження, натомість йде мова про
стягнення грошових коштів. При цьому не
є визначальним в цьому плані посилання
заявника разом з іншими статтями
законодавчих актів на ст.404 ЦПК України.

Заявник визначив спосіб поновлення
своїх прав, виходячи з принципу
змагальності сторін та
диспозитивності цивільного
судочинства, викладених у ст.ст.10, 11 ЦПК
України.

Залишаючи 17.04.2014 року заяву без
руху, суддя вказала, що заява подана з
порушенням ст.405 ЦПК України, а саме, що
у заяві не зазначено про відновлення
якого саме провадження просить
заявник, чи було у справі ухвалено
рішення по суті або ухвала про закриття
справи, що відомо заявнику про
обставини втрати провадження тощо.

Однак, за процесуальним законом
перевірка обґрунтованості заявлених
вимог та визначення способу
відновлення порушених прав суд має
встановлювати лише під час
попереднього судового засідання або на
стадії судового розгляду. Крім того,
право змінити позовні вимоги належить
позивачу на будь-якій стадії розгляду
справи.

В даному випадку суддя суду першої
інстанції не визначилася з характером
спірних правовідносин, не уточнила
позовні вимоги, не з'ясувала, які докази
подані чи подаються кожною стороною
для обґрунтування своїх доводів чи
заперечень щодо невизнаних обставин.

За таких обставин колегія суддів
не може визнати законною і
обґрунтованою оскаржувану ухвалу, що
на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України
тягне за собою її скасування з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, 307, п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в
своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3,
задовольнити частково.

Ухвалу судді Дніпровського районного
суду м.Херсона від 25 квітня 2014 року
скасувати і передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

судді: