Справа № 6-636/148/13
Головуючий І інстанції - Карімов
Провадження: 22-ц/790/3762/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Овсяннікової А.І.,
Сащенка І.С.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Харківського обласного
управління акціонерного товариства
«Ощадбанк» на ухвалу Чугуївського
міського суду Харківської області від
16 жовтня 2013 року за заявою ОСОБА_3 про
розстрочку виконання судового рішення
у справі за позовом Чугуївского
міжрайонного прокурора Харківської
області в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Харківського обласного управління
акціонерного товариства «Ощадбанк» до
ОСОБА_3, третя особа - Панян Аршавір
Аркаіковіч про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2011 року прокурор звернувся до
суду з вищевказаним позовом.

Рішенням Чугуївського міського суду
Харківської області від 31.07.2012 року
позов Чугуївского міжрайонного
прокурора Харківської області в
інтересах ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Харківського
обласного управління АТ «Ощадбанк»
задоволено частково. Звернуто
стягнення на предмет іпотеки за
іпотечним договором № 2696 від 21.09.2007
року, а саме: домоволодіння НОМЕР_1,
зазначене на плані під літ. «А», дерево
обкладене цеглою, та належні до нього
відповідніі надвірні будівлі, а саме:
житловий будинок під літерою «В», ґанок
під літерою «б», прибудова під літерою
«Б1» підвал під літерою «Б2», прибудова
під літерою «Б3» гараж під літерою «В»,
літня кухня під літерою « 32», сарай під
літерою «Г», вимощення «Г6», літня кухня
під літерою «Д», тамбур під літерою
«Д2», вбиральня під літерою «Ж», теплиця
під літерою « 3», басейн під літерою «
31», літня кухня під літерою « 32»,
колонка піл літерою «К», огорожа № 1-№ 5.
Домоволодіння має загальну площу 719,1
кв.м, - з усіма невід'ємними її
приналежностями, що є власністю
Іпотекодавця та розташоване за
адресою: АДРЕСА_1; реєстровий номер в
реєстрі прав власності на нерухоме
майно: 797 в реєсегровій книзі Д-9, який
належить ОСОБА_3 на праві власності, на
користь ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Харківське
обласне управління для погашення
заборгованості за договором про
іпотечний кредит №2114 від 21.09.2007 у
розмірі 1476581 грн.55 коп., шляхом
реалізації предмета іпотеки на
прилюдних торгах за початковою ціною
на рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під проведення
виконавчих дій.

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з заявою про розстрочку виконання
вказаного рішення до 30 вересня 2018 року,
посилаючись на те, що сума
заборгованості дуже велика, і у неї
відсутні такі кошти, щоб одразу
сплатити цей борг, оскільки вона має на
утриманні неповнолітню дитину.

Вказує на те, що у разі накладення
арешту виконавчою службою на її майно,
арешт заблокує її діяльність, що може
призвести до невиконання вимог
кредитора.

Просила розстрочити виконання рішення
Чугуївського міського суду
Харківської області від 31.07.2012 року,
шляхом щомісячного погашення
заборгованості до початку наступного
місяця у сумі 24568 грн. 93 коп. починаючи с
з вересня 2013 року по 30 вересня 2018 року
включно.

Ухвалою Чугуївського міськ

ого суду Харківської
області від 16 жовтня 2013 року заяву
ОСОБА_3 задоволено. Розстрочено
виконання ОСОБА_3 рішення Чугуївського
міського суду Харківської області від
31.07.2012 року, шляхом щомісячного
погашення ОСОБА_3 заборгованості до
початку наступного місяця у сумі 24568
грн. 93 коп., починаючи с з вересня 2013
року по 30 вересня 2018 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Харківського обласного
управління АТ «Ощадбанк» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду та постановити
нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні заяви ОСОБА_3 про
розстрочку виконання судового рішення.
Посилається на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.
В обґрунтування скарги зазначено, що
суд не надав належної уваги, що
положеннями договору про іпотечний
кредит № 2114 від 21.09.2007 року, укладеного
між банком та ОСОБА_3, вже були
передбачені умови погашення кредиту та
сплата відсотків в розстрочку (п. п. 1.5,
1.6). Вказує, що норми Закону України «Про
іпотеку» та Закону України «Про
виконавче провадження» не
передбачають можливості отримання
періодичних платежів у разі винесення
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки. В ухвалі суду відсутні
посилання на наявність обставин, які
можуть утруднити або зробити
неможливим виконання рішення. Вважає,
що ст. 373 ЦПК України, яку застосував суд
першої інстанції, не підлягає
застосуванню.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої
інстанції виходив з того, що розстрочка
виконання рішення Чугуївського
міського суду Харківської області від
31.07.2012 року забеспечить належне його
виконання без порушення прав сторін
виконавчого провадження.

Однак, з такими висновками суду першої
інстанції погодитись неможна виходячи
з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України
«Про іпотеку», іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановлено цим
Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про іпотеку», за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи суму
процентів, неустойки, основної суми
боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про іпотеку», у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження», звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації'.

Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження», звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. У разі
якщо кошти, що надійшли від реалізації
заставленого майна, недостатньо для
задоволення вимог
стягувача-заставодержателя за
виконавчим документом, на підставі
якого звернуто стягнення на заставлене
майно, такий документ повертається
стягувачу-заставодержателю в порядку,
встановленому п. 8 ч. 1 ст. 47 цього Закону.
Реалізація заставленого майна,
здійснюється в порядку, вставленого
цим Законом.

Отже, норми Закону України «Про
іпотеку» та Закону України «Про
виконавче провадження» не
передбачають можливості отримання
періодичних платежів у разі винесення
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України
передбачає, що суд, який ухвалив
рішення, може визначити його виконання,
надати відстрочку або розстрочити
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання, про що
зазначає у рішенні.

Підстави для відстрочки і розстрочки
виконання передбачені ст. 373 ЦПК
України і встановлені ст. 33 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ними є обставини, які можуть утруднити
або зробити неможливим виконання
рішення, а саме: хвороба боржника або
членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо.

Проте, в ухвалі суду відсутні посилання
на наявність обставин, які можуть
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення. Тому ст. 373 ЦПК
України не підлягає застосуванню.

Крім того, відповідно до п.п. 1.5, 1.6
договору про іпотечний кредит № 2696 від
21.09.2007 року, сторонами вже були
обумовлені умови погашення кредиту та
сплата відсотків у розстрочку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування;

За таких обставин постановлена з
порушенням норм процесуального права
ухвала суду підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Харківського обласного управління
акціонерного товариства «Ощадбанк»
задовольнити.

Ухвалу Чугуївського міського суду
Харківської області від 16 жовтня 2013
року скасувати та постановити нову
ухвалу. У задоволенні заяви ОСОБА_3
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Ухвала може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -