У х в а л а

16 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
Мартинюка В.І.,Остапчука Д.О.,-
розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
до ОСОБА_11, Розівської сільської ради
Ясинуватського району Донецької
області, третя особа - Ясинуватська
державна нотаріальна контора, про
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету, свідоцтва про
право власності, свідоцтва про право на
спадщину та визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулись до суду з
позовом до ОСОБА_11, Розівської
сільської ради Ясинуватського району
Донецької області, третя особа -
Ясинуватська державна нотаріальна
контора, про визнання недійсним
рішення виконавчого комітету,
свідоцтва про право власності,
свідоцтва про право на спадщину та
визнання права власності.

Рішенням Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 червня 2013 року позов ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
задоволено. Визнано недійсним рішення
виконавчого комітету Розівської
сільської ради Ясинуватського району
Донецької області № 17 від 09 квітня 1997
року в частині оформлення на ім'я
ОСОБА_12 права власності на все нерухоме
майно, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 Визнано недійсним дублікат
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 03 квітня 2009 року
видане Розівською сільською радою
Ясинуватського району Донецької
області на ім'я ОСОБА_12, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом видане Ясинуватською
державною нотаріальною конторою
Донецької області 28 липня 2009 року на
ім'я ОСОБА_11 Встановлено факт,
що житловий будинок з господарськими
спорудами (будівлями), що розташований
за адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною
власністю ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_6,
ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_14,
ОСОБА_9 Визнано, що ОСОБА_6 на праві
власності належить 1/8 частка згаданого
вище житлового будинку з
господарськими спорудами. Визнано, що
ОСОБА_6 на праві власності у порядку
спадкування належить 2/8 частини
житлового будинку з господарськими
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, яка залишилась після смерті
сина ОСОБА_14, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року та чоловіка ОСОБА_13, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Визнано, що ОСОБА_10 на
праві власності належить 1/8 частка
житлового будинку з господарськими
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 Визнано, що ОСОБА_8 на праві
власності належить 1/8 частка спірного
житлового будинку з господарськими
спорудами. Визнано, що ОСОБА_7 на праві
власності належить 1/8 частка житлового
будинку з господарськими спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Визнано, що ОСОБА_9 на праві власності
належить 1/8 частка житлового будинку з
господарськими спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Донецької області від 10 жовтня 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 грудня 2013
відмовлено ОСОБА_6 у відкритті
касаційного провадження у справі на
підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

ОСОБА_6 звернулась до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із заявою про перегляд ухвали
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 грудня 2013 року
з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана з
підстав неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

У заяві ОСОБА_6 посилається на
неоднакове застосування касаційним
судом положень ст. 123 ЦК Української РСР
в редакції 1963 року.

До заяви додано як приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, що, на думку
заявника, потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, а саме, ухвалу
Верховного Суду України від 11 лютого 2009
року, ухвалу колегії суддів судової
плати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року, ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернігівської області від 21
січня 2014 року, рішення Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 01 червня 2012 року, рішення
Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 11 січня 2013
року.

У роз'ясненнях, викладених у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» зазначено, що
судовими рішеннями на які заявник
посилається на підтвердження підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, можуть бути
рішення: Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ; Вищого
адміністративного суду України, Вищого
господарського суду України; Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України, ухвалені, як судом
касаційної інстанції; апеляційних
судів загальної юрисдикції як судів
касаційної інстанції в цивільних
справах, яким право на перегляд у
касаційному порядку цивільних справ
було надано Законом «Про внесення змін
до Закону України «Про судоустрій
України щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ» від 22 лютого
2007 року №697-V. Зазначений перелік таких
судових рішень є вичерпним.

Оскільки ухвала колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Чернігівської
області від 21 січня 2014 року, рішення
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 01 червня 2012
року, рішення Ізяславського районного
суду Хмельницької області від 11 січня
2013 року не є судовими рішеннями,
ухваленими як судом касаційної
інстанції, тому на вказані судові
рішення не може здійснюватися
посилання як на підтвердження
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 355 ЦПК.

У п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 "Про
судову практику застосування статей 353
- 360 Цивільного процесуального кодексу
України" роз'яснено, що під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки зі змісту заяви та долучених
до заяви судових рішень, зокрема,
ухвали Верховного Суду України від 11
лютого 2009 року, ухвали колегії суддів
судової плати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року,
оскаржуваної ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2013 року не
вбачається неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 353, 355, ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до
ОСОБА_11, Розівської сільської ради
Ясинуватського району Донецької
області, третя особа - Ясинуватська
державна нотаріальна контора, про
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету, свідоцтва про
право власності, свідоцтва про право на
спадщину та визнання права власності,
за заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 грудня 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:
Т.Л.
Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова
Д.О. Остапчук