Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
Комісарчук Оксана Василівна
Доповідач Забродський М. І.
13 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
головуючого судді:
суддів: Шевчук А.М.,
судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Богунського районного суду
м. Житомира від 23 червня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2, Комунального виробничого
житлового ремонтно-експлуатаційного
підприємства №4 про визнання
самовільної забудови незаконною,
знесення самовільної забудови,
визнання протиправною відмови та
стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о
в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3
звернулася до суду із зазначеним
позовом та просила визнати дії
власника квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1
ОСОБА_2 протиправними і неправомірними,
розібрати незаконну прибудову у місці
загального користування на сходовій
клітині 4-го поверху, що межує із стіною
квартири позивачки, зробити вільний
доступ до стіни із зовнішньої сторони,
встановити незаконність набуття права
власності відповідача на прибудову та
припинити право власності на неї,
зобов'язати ДП «Крошня плюс» ПП «ВЖРЕП
№4» розібрати незаконну прибудову,
відшкодувати моральну шкоду та
стягнути судовий збір.

В обґрунтування позову зазначала,
що між не та відповідачем виник спір з
приводу облаштування останнім
незаконної прибудови у місці
загального користування на сходовій
клітині 4-го поверху, що межує із стіною
її квартири НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 вважає спірну прибудову своєю
власністю. Проте ця прибудова була
зроблена без її згоди. З 2011 року в
квартирі ОСОБА_3 почала сиріти стіна,
з'явилася пліснява на ній, промокають і
відпадають шпалери, в результаті цього
у неї погіршився стан здоров'я.

Такі незаконні дії відповідача
завдають їй моральних страждань з
приводу пошкодження майна та
приниженні честі і гідності.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 23 червня 2014 року позов
задоволено частково.

Визнано незаконною самовільну
забудову у місці загального
користування на сходовій клітині 4-го
поверху біля квартир НОМЕР_2 та НОМЕР_1 в
житловому будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_2 демонутвати
зазначену перегородку з дверима.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір в сумі 114,70 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове про відмову
в задоволенні позовних вимог в повному
обсязі за їх безпідставністю.

Оскаржуване судове рішення вважає
незаконним та необґрунтованим.

Зокрема, районний суд під час
розгляду справи не прийняв до уваги що
він не є єдиним власником, а
співвласником квартири НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1.

У 1984 році були заварені сміттєпроводи
житлового будинку, в якому він та
позивачка проживає і у 1987 році він лише
зробив перегородку, якою закрив вхід до
сміттєзбірника з метою запобігання
антисанітарії та стихійного
сміттєзвалища.

Вважає утворення плісняви на стіні
квартири позивачки результатом іншої
причини, оскільки у прибудові
температура значно вища ніж у
квартирах, оскільки в ній є труба для
опалення квартир будинку.

Крім того, суд не прийняв до уваги лист
Інспекції АБК у Житомирській області
№6-18/405/20-А від 05 вересня 2011 року в якому
зазначено, що через встановлення
вказаної перегородки загрози
подальшої експлуатації будинку не
встановлено.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга є необґрунтованою.

Згідно вимог ч.1 с. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
позивач ОСОБА_3 є власником квартири
НОМЕР_2 по АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 є
її сусідом і проживає у квартирі НОМЕР_1
по зазначеній адресі.

Квартири НОМЕР_2 та НОМЕР_1 знаходяться
на одному поверсі.

Відповідач самочинно без відповідного
дозволу та без відповідної проектної
документації здійснив прибудову на
сходовій клітині четвертого поверху
біля своєї квартири та квартири
позивачки.

Зазначене підтверджується постановами
про притягнення двічі його до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 150
КУпАП.

Вказані постанови ніким не оскаржені.

Крім того ОСОБА_2 неодноразово
попереджався про необхідність
знесення прибудови листом ДП «Крошня
плюс» ПП «КВЖРЕП №4» від 25 липня 2011 року
та листом виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 30 грудня
2011 року.

Зазначена прибудова закриває
сміттєпровід і є місцем загального
користування. Проте відповідач
самостійно використовує її для власних
потреб, і погіршує умови проживання
ОСОБА_3

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції правильно вважав, що спірна
забудова є незаконною і порушує права
інших співвласників, а тому підлягає
знесенню.

Демонтаж цієї прибудови є єдиним
способом усунення порушень прав інших
співвласників квартир.

Суд першої інстанції правильно
встановив усі обставини справи та
підстави позову, дослідив всі докази та
надав їм належну оцінку, застосував
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини.

З урахуванням викладених обставин,
підстав для скасування або зміни
рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,308,313-315 ЦПК
України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду
м. Житомира від 23 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
її проголошення.

Головуючий:
Судді: