Провадження №2/311/27/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року
м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого - судді Нікандрової
С.О.

при секретарі: Білоус О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Василівка
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
які діють в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - орган
опіки і піклування Дніпрорудненської
міської ради Запорізької області,
Управління державної міграційної
служби України в Запорізькій області,
про звернення стягнення, та зустрічним
позовом ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк», треті особи - служба у
справах дітей Василівської державної
районної адміністрації Запорізької
області, приватний нотаріус
Василівського районного нотаріального
округу Запорізької області ОСОБА_5, про
захист житлових прав дитини і визнання
іпотечного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

05.09.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду із позовом, який
уточнило в ході судового розгляду,
мотивуючи його тим, що 08.04.2008 року між
ним та ОСОБА_1 укладений кредитний
договір №ZPDNGІ, відповідно до умов
якого останньому надано кредит у
розмірі 200 000 гривень зі сплатою 15%
річних на суму залишку заборгованості
з кінцевим терміном поверненням
кредиту 08.04.2023 року. На забезпечення
виконання кредитних зобов'язань 08.04.2008
року сторони уклали іпотечний договір
№ZPDNGІ, згідно з яким ОСОБА_1
передав позивачу в іпотеку квартиру за
адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
кредитним договором утворилася
заборгованість, що станом на 29.07.2013 року
склала 342 988,37 гривень. Позивач просить
звернути стягнення на предмет іпотеки
та виселити з вказаної квартири зі
зняттям з реєстрації осіб, які там
проживають.

20.11.2013 року ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_3
звернулася з зустрічним позовом до
ОСОБА_1, ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист
житлових прав дитини і визнання
іпотечного договору недійсним,
посилаючись на те, що спірний договір
був укладений всупереч вимогам закону
без дозволу органу опіки і піклування з
порушенням прав її неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на час
укладення договору постійно проживав в
спірній квартирі з батьками та всі вони
були зареєстровані в ній, що є
порушенням вимог закону про захист
дітей. З вищевказаних підстав в
зустрічній позовній заяві позивач
просить визнати недійсним іпотечний
договір №ZPDNGІ від 08.04.2008 року між
ОСОБА_1 і ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Представник позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» Смірнова О.К. в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги в
повному обсязі, зустрічний позов не
визнала, мотивуючи тим, що квартира, що
є предметом іпотеки за адресою: АДРЕСА_1
належить ОСОБА_1 на праві власності на
підставі Свідоцтва про право на
власності нерухоме майно, виданого
виконавчим комітетом
Дніпрорудненської міської ради від
04.03.2008 року, а неповнолітній ОСОБА_3
права власності на житло не має. Крім
того, неповнолітній ОСОБА_3 не мав права
користування квартирою, оскільки
згідно довідки КУП «Наш дім» №520 від
03.04.2008 року, що була надана ОСОБА_1 при
посвідченні іпотечного договору
нотаріусу, на той момент за адресою
предмета іпотеки були зареєстровані та
проживали лише ОСОБА_1 і ОСОБА_2 При
посвідченні іпотечного договору
ОСОБА_1 підтвердив п.5.3 договору, що

документи та інформація, надані ним при
укладенні цього договору існують лише
в тій редакції, в якій вони надані
іпотекодержателю, документи є чинними,
а інформація є повною і достовірною.
Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2
при посвідченні угоди надала згоду
чоловікові ОСОБА_1 на укладення
іпотечного договору.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_4 в судове
засідання не з`явилися, про час і місце
проведення судового засідання були
повідомлені належним чином за місцем
їх реєстрації.

Відповідач та позивач за зустрічним
позовом ОСОБА_2 в судове засідання не
з`явилася, її представник ОСОБА_7 в
судовому засіданні підтримав
зустрічний позов та заперечував проти
задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
з мотивів, викладених у зустрічній
позовній заяві.

Представник третьої особи -
опікунської ради виконавчого комітету
Дніпрорудненської міської ради в
судове засідання не з`явився, надав
заяву про розгляд справи без його
участі.

Представник третьої особи - служби у
справах дітей Василівської
райдержадміністрації в судове
засідання не з`явився, надав заяву про
розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи - Управління
державної міграційної служби в
Запорізькій області в судове засідання
не з`явився, надав заяву про розгляд
справи без його участі.

Третя особа - приватний нотаріус
Василівського районного нотаріального
округу Запорізької області ОСОБА_5 в
судове засідання не з`явилася, причини
неявки суду не повідомила.

Розглянувши надані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення учасників процесу, всебічно
та повно з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги і
заперечення, оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» не
підлягає задоволенню, а зустрічний
позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 08
квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладений
договір про іпотечний кредит
№ZPDNGІ, відповідно до умов якого
останньому надано кредит у розмірі 200 000
гривень зі сплатою 15% річних на суму
залишку заборгованості з кінцевим
терміном поверненням кредиту 08.04.2023
року (а.с. 12-15).

На забезпечення виконання кредитних
зобов'язань 08 квітня 2008 року сторони
уклали іпотечний договір №ZPDNGІ,
згідно з яким ОСОБА_1 передав позивачу в
іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1. 08
квітня 2008 року іпотечний договір
посвідчений приватним нотаріусом
Василівського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстрований у
реєстрі за №264 (а.с.16-18).

Відповідно до п.4.1. іпотечного договору
іпотекодержатель набуває право на
задоволення своїх вимог за рахунок
предмету іпотеки у випадку, якщо у
момент настання строку виконання
зобов'язань, вони не будуть виконані та
у випадку, якщо інформацію або
документи, надані іпотекодавцем при
укладенні цього договору, виявляться
недостовірними та/або недійсними, а
також у випадках передбачених п.5.2.4.
Договору про іпотечний кредит.

Згідно з розрахунком, наданим ПАТ КБ
«ПриватБанк», станом на 29 липня 2013 року
заборгованість ОСОБА_1 за договором про
іпотечний кредит склала 342 988,37 гривень,
з яких: 222750,96 грн. - заборгованості за
кредитом, 51002,38 грн. - заборгованість з
відсотків за користування кредитом,
38054,27 грн. - пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором,
31180,76 грн. - штраф (а.с.5-7).

Згідно ст. 1 Закону України «Про
іпотеку» іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право у разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має дитину
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 17 Закону України «Про охорону
дитинства» передбачено, що батьки та
особи, які їх замінюють, не мають права
без дозволу органів опіки та
піклування укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовитися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватись від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

Згідно з положеннями ст.12 Закону
України «Про основи соціального
захисту бездомних осіб і

безпритульних дітей», для вчинення
будь-яких правочинів щодо нерухомого
майна, право власності на яке або право
користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону.

Відповідно до п.44 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
згідно зі статтею 32 ЦК України, статтею
177 СК України та статтею 17 Закону
України «Про охорону дитинства» батьки
не мають права без дозволу органу опіки
і піклування укладати договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання. У зв'язку із наведеним
суди повинні виходити із того, чи мала
дитина право власності на предмет
іпотеки чи право користування
предметом іпотеки на момент укладення
договору іпотеки.

Згідно зі ст. 177 СК України, ст. 12 Закону
України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей», ч.3 ст.17 Закону
України «Про охорону дитинства» одним
із правочинів, які не можуть вчиняти
батьки або особи, які їх замінюють, без
дозволу органу опіки та піклування, є
відмова від майнових прав дитини, до
яких відноситься і право користування
жилим приміщенням.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» на
підтвердження своїх доводів надала
суду довідку Комунального унітарного
підприємства «Наш дім» №520 від 03 квітня
2008 року, згідно якої у квартирі, що є
предметом іпотеки, за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстровані та проживають лише
повнолітні позичальник ОСОБА_1 та його
дружина ОСОБА_2 (а.с.105). Даних про
проживання у цій квартирі малолітнього
ОСОБА_3 довідка не містить.

Разом із тим, в матеріалах справи
містяться суперечливі відомості щодо
місця проживання малолітнього ОСОБА_3
на час укладення оспорюваного договору
іпотеки.

Так, на запит суду, КУП «Наш дім» надало
довідку №699 від 19.09.2013 року (а.с.36),
згідно якої в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстровані четверо осіб:
ОСОБА_1 з 10.04.1996 року, його дружина
ОСОБА_2 з 26.03.2008 року, ОСОБА_3 з 26.03.2008
року, ОСОБА_4 з 17.03.2010 року.

До зустрічної позовної заяви ОСОБА_2
надана довідка №1313 від 10.12.2013 року КУП
«Наш дім» (а.с.84), згідно якої в квартирі
за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані
четверо осіб: ОСОБА_1 з 10.04.1996 року, його
дружина ОСОБА_2 з 26.03.2008 року, ОСОБА_3 з
18.09.2001 року, ОСОБА_4 з 17.03.2010 року.

На запит суду листом від 31.12.2013 року
Василівський районний відділ
Управління державної міграційної
служби в Запорізькій області
повідомив, що за даними поквартирної
картотеки КУП «Наш дім» та
адресно-довідкової картотеки
Василівського РВ УДМС за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_2 разом з
неповнолітнім ОСОБА_3 з 28.03.2008 року
(а.с.136). Також на додатковий запит суду
Василівським РВ УДМС надано первинні
документи - талон реєстрації за місцем
проживання ОСОБА_2 з зазначенням
відомостей про дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На додатковий запит суду своїм листом
від 27.12.2013 року КУП «Наш дім» за даними
книги обліку видачі довідок про склад
сім'ї та прописку підтвердило видачу
довідки №520 від 03.04.2008 року, а також
повідомило, що на той час в квартирі
були прописані наймач ОСОБА_1, дружина
ОСОБА_2, станом на 07.05.2008 року був
прописаний син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
станом на 17.03.2010 року - дочка ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.148).

Одночасно з цим, як вбачається з
поквартирної картки за Формою Б,
долученої до зазначеного листа КУП
«Наш дім» (а.с.149), під №1 значиться запис
про реєстрацію з 10.04.1996 року ОСОБА_2, яка
знята з реєстрації з 26.02.2008 року, під №4
значиться запис про реєстрацію в
квартирі неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначено також про
зняття його з реєстрації разом з
матір'ю, під №5 значиться запис про
перереєстрацію ОСОБА_2 з 26.03.2008 року, під
№6 запис про перереєстрацію ОСОБА_3 з

07.05.2008 року. Тобто ОСОБА_2 знята з
реєстрації 26.02.2008 року разом з дитиною
ОСОБА_3, а знов зареєстрована 26.03.2008 року
в спірній квартирі вже без дитини.

Даних про те, що у вказаний час
неповнолітній ОСОБА_3 мав інше житло,
матеріали цивільної справи не містять.

Відповідно до вимог ч.4 ст.29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків або одного з них,
з ким вона проживає.

Оскільки обидва батьки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на час укладення
іпотечного договору разом проживали у
спірній квартирі, то місцем проживання
дитини також була спірна квартира.

Суд відхиляє надану банком копію
довідки КУП «Наш дім» №520 від 03 квітня
2008 року про те, що в спірній квартирі на
момент укладення договору іпотеки були
прописані ОСОБА_1 та його дружина
ОСОБА_2, з огляду на невідповідність
викладених у ній даних інформації, що
міститься в адресно-довідковій
картотеці Василівського РВ УДМС, які є
первинними даними обліку, її
достовірність викликає сумнів, на
підставі чого вважає встановленим, що
на день укладення договору іпотеки, 08
квітня 2008 року, в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, мешкали і були належним чином
зареєстровані ОСОБА_1, його дружина
ОСОБА_2 та їх малолітній син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак з матеріалів справи
і пояснень сторін в судовому засіданні
вбачається, що дозвіл на укладення
договору іпотеки квартири органом
опіки та піклування не надавався, що
свідчить про недотримання сторонами на
час укладення іпотечного договору від
08 квітня 2008 року вимог законодавства
щодо погодження у встановленому
законом порядку органу опіки та
піклування на передачу в іпотеку
квартири, право користування якою мала
неповнолітня дитина.

Відповідно до ст.3 Конвенції «Про права
дитини» від 20 листопада 1989 року,
ратифікованої постановою Верховної
Ради України від 27 лютого 1991 року
№789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.1 ст.224 ЦК України правочин,
вчинений без дозволу органу опіки та
піклування (стаття 71 цього Кодексу), є
нікчемним.

За змістом частини шостої статті 203 ЦК
України відчуження майна на підставі
правочину, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей,
тому за правилами статті 215 ЦК України
такий правочин підлягає визнанню
недійсним.

Оскільки при укладанні спірного
іпотечного договору між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 відповідно до
вимог ст. 71 ЦК України не було отримано
дозволу органу опіки та піклування,
тому цей правочин в силу ч.1 ст.224 ЦК
України є нікчемним.

Таким чином, вищеназвані обставини
підтверджують факт порушення прав та
інтересів малолітньої дитини при
укладанні іпотечного договору.

Згідно до ст.17 закону України «Про
іпотеку» іпотека припиняється у разі
визнання іпотечного договору
недійсним.

З урахуванням наведених обставин, у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» про звернення стягнення
необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 131, 208-209, 212-215
ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовну Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
які діють в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - орган
опіки і піклування Дніпрорудненської
міської ради Запорізької області,
Управління державної міграційної
служби України в Запорізькій області,
про звернення стягнення - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк», треті особи - служба у
справах дітей Василівської державної
районної адміністрації Запорізької
області, приватний нотаріус
Василівського районного нотаріального
округу

Запорізької області ОСОБА_5, про захист
житлових прав дитини і визнання
іпотечного договору недійсним -
задовольнити.

Визнати недійсним іпотечний договір
№ZPDNGІ від 08 квітня 2008 року,
укладений між ОСОБА_1 та Закритим
акціонерним товариством Комерційний
банк «ПриватБанк», посвідчений
приватним нотаріусом Василівського
районного нотаріального округу
Запорізької області ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за №264.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Василівського районного
суду
С.О.Нікандрова