АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Чупікової В.В.,
Галичанського А.Д.

секретар Собчук І.Ю.

за участю: представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування», Чернівецької дирекції
ПАТ «СК «АХА Страхування», третя особа
на стороні позивача Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Правекс Банк» про стягнення
страхового відшкодування за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, в
інтересах ОСОБА_2, та апеляційною
скаргою представника ПАТ «СК «АХА
Страхування» на рішення
Першотравневого районного суду
м.Чернівців від 05 лютого 2014 року , -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом
до ПАТ «СК «АХА Страхування»,
Чернівецької дирекції ПАТ «СК «АХА
Страхування», третя особа на стороні
позивача ПАТ КБ «Правекс Банк» про
стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовував
слідуючими обставинами.

10 лютого 2011 року між ним та
Чернівецькою дирекцією ПАТ СК «АХА
Страхування» був укладений договір
добровільного страхування наземного
транспорту автомобіля «Geely MR-7151 A»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року
випуску, який діяв до 09.02.2012р.

Вигодонабувачем за зазначеним
договором є ПАТ КБ «Правекс - Банк».

21 січня 2012 року під час керування
автомобілем по автодорозі в с.Остриця,
Герцаївського району, Чернівецької
області він з»їхав з дороги, у зв'язку з
чим його транспортний засіб отримав
механічні пошкодження.

22-ц/794/572/ 2014 р.
Головуючий у 1 інстанції
Вольська-Тонієвич О.В.

Категорія 19/25
доповідач Перепелюк І.Б.

Постановою Герцаївського районного
суду Чернівецької області позивача
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП.

24 січня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
відповідача з заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування. Однак, йому
відмовили зв'язку із тим, що на думку
відповідача, він повідомив страховику
неправдиві відомості та факт настання
страхового випадку.

Відповідно до висновку № 42-617 від
22.07.2013р. сума матеріального збитку
завданого його транспортному засобу
марки «Geely MR-7151 A» становить 59 567,36грн.
Вказана сума відповідно до п.п. 12.2.1
договору добровільного страхування
підлягає зменшенню на розмір франшизи
в 1, 5% та становить 58 673,85грн.

Виходячи з кількості днів прострочення
здійснення страхового відшкодування
відповідачем, позивач вказує, що
підлягає стягненню на його користь
пеня у розмірі 1 994,91грн.

Позивач просив визнати дії
відповідачів щодо відмови у виплаті
страхового відшкодування незаконними;
стягнути солідарно з ПАТ «СК «АХА
Страхування», Чернівецької дирекції
ПАТ «СК «АХА Страхування» на користь
вигодонабувача ПАТ КБ «Правекс Банк» 28
586,01грн.; стягнути солідарно з
відповідачів на його користь 30 087,84грн.
страхового відшкодування, пеню у
розмірі 1 994,91грн., 606,70грн. сплаченого
судового збору та 3 182 грн. судових
витрат.

Рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівців від 05 лютого 2014 року
позов задоволено частково.

Визнано дії ПАТ «СК «АХА Страхування»,
Чернівецької дирекції ПАТ «СК «АХА
Страхування» щодо відмови у виплаті
страхового відшкодування ОСОБА_2
згідно договору добровільного
страхування наземного транспорту №
002-а/11 незаконними; стягнуто солідарно з
відповідачів на користь позивача
303,35грн. судового збору.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, просить
рішення в частині відмови у стягненні
пені, страхового відшкодування та
судових витрат скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в цій частині.

Апелянт вважає оскаржуване рішення
суду незаконним та необґрунтованим.
Посилається на порушення норм
матеріального права, неповне
з'ясування судом обставин справи та
невідповідність висновків обставинам
справи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, представник ПАТ «СК «АХА
Страхування» подав апеляційну скаргу,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржуване рішення
незаконним та необґрунтованим.
Посилається на порушення норм
матеріального права та процесуального
права, невідповідність висновків
обставинам справи, неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи.

Апелянт звертає увагу суду на те, що
Чернівецька дирекція ПАТ СК «АХА
Страхування» є неналежним
відповідачем по справі, а ОСОБА_2 є
неналежним позивачем.

Також представник ПАТ «СК «АХА
Страхування» зазначає, що відповідно
до висновку експертного
транспортно-трасологічного
дослідження № 043 - 12 від 10.03.2013р.
вбачається про надання страховику
неправдивих відомостей про факт та
обставини настання заявленого випадку.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, вважає, що апеляційну скаргу
ПАТ ПАТ «СК «АХА Страхування» слід
відхилити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що власником
автомобіля «Geely MR-7151 A», реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2011 року випуску є ОСОБА_2
Автомобіль придбано на підставі
кредитного договору.

10 лютого 2011 року між ним та
Чернівецькою дирекцією ПАТ СК «АХА
Страхування» був укладений договір
добровільного страхування
вищевказаного транспорту №002-а/11, який
діяв з 11.02.2011р. до 09.02.2012р.

21 січня 2012 року ОСОБА_2, під час
керування зазначеним автомобілем по
автодорозі в с.Остриця, Герцаївського
району, Чернівецької області, в момент
виникнення перешкоди, з'їхав з дороги, у
зв'язку з чим його транспортний засіб
отримав механічні пошкодження.

Постановою Герцаївського районного
суду Чернівецької області позивача
було притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено штраф.

24 січня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
відповідача з заявою про настання
страхового випадку та про виплату
страхового відшкодування, однак 22
березня 2012 року йому було відмовлено у
зв'язку із наданням страховику
неправдивих відомостей про предмет
страхування та факт настання
страхового випадку та висновку
експертного
транспортно-трасологічного
дослідження від 10 березня 2012 року .

Відповідно до висновку № 42-617 від
22.07.2013р., який був проведений за
замовленням позивача, сума
матеріального збитку завданого його
транспортному засобу марки «Geely MR-7151 A»
становить 59 567,36грн. Вказана сума
відповідно до п.п. 12.2.1 договору
добровільного страхування підлягає
зменшенню на розмір франшизи в 1, 5% та
становить 58 673,85грн.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.8 Закону «Про
страхування», страховий випадок - це
подія, передбачена договором
страхування або законодавством, яка
відбулася і з настанням якої виникає
обов»язок страховика здійснити
виплату страхової суми.

Судом встановлено, що після настання
страхового випадку позивач у
встановлений договором страхування
строк звернувся до відповідача з
заявою про виплату страхового
відшкодування та надав необхідні
документи.

Відмовляючи у виплаті страхового
відшкодування, страховик посилався на
те, що позивачем надана неправдива
інформація про предмет страхування та
про факт настання страхового випадку.

Зокрема, підставою для відмови став
висновок експертного
транспортного-трасологічного
дослідження №043-12 від 10.03.2012р.
проведений за зверненням страхової
компанії, в якому зазначено, що при
обставинах вказаних позивачем
автомобіль не міг отримати зазначені
пошкодження.

Відповідно до висновку
транспортно-трасологічного
дослідження №13Д від 15.06.2013р.
встановлено, що автомобіль Geely MR-7151A міг
отримати описані пошкодження в
результаті виїзду та русі за межами
проїзної частини дороги.

Враховуючи зазначені розбіжності, за
клопотанням позивача, ухвалою суду від
16.12.2013р. по справі було призначено
судову транспортно-трасологічну
експертизу.

Висновком експерта №3-А від 16.01.2014р.
було підтверджено ту обставину, що
автомобіль марки Geely MR-7151A міг отримати
зазначені пошкодження в результаті
виїзду та русі за межами проїзної
частини дороги.

При розгляді справи, суд першої
інстанції зробив висновок про те, що
21.01.2012р. дійсно мав місце страховий
випадок за обставин вказаних
позивачем, а тому відмова відповідача у
виплаті йому страхового відшкодування
є неправомірною. Такий висновок є
правильним і підтверджується
дослідженими судом доказами.

Позивачем на підтвердження своїх
позовних вимог було надано звіт №42-617
від 22.07.2013р., з якого вбачається, що
вартість матеріального збитку
завданого транспортному засобу Geely
MR-7151A становить 59567,36грн.

В обґрунтування заперечень на позов
відповідачем надано звіт №18Е/12 від
06.02.2012р. про оцінку вартості
відновлювального ремонту автомобіля
Geely MR-7151A, згідно якого вартість
відновлювального ремонту становить 55
973,39грн.

Враховуючи, що ці суми різняться між
собою, а сторонами під час слухання
справи не було заявлено клопотання про
призначення судом по справі експертизи
щодо визначення суми відновлювального
ремонту автомобіля, суд першої
інстанції відмовив в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
страхових виплат.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія не погоджується.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК
України, за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання страхового випадку виплатити
страхувальникові або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

При розгляді справи в суді першої
інстанції позивач просив стягнути на
користь вигодонабувача ПАТ КБ «Правекс
Банк» 28 586,01грн., стягнути солідарно з
відповідачів на його користь 30 087,84грн.
страхового відшкодування та пеню в
розмірі 1 994,91грн.

В заяві про уточнення вимог
апеляційної скарги, ОСОБА_2 погодився
на те, що слід виходити із розміру
матеріального збитку в сумі 55973,39грн.,
оскільки саме ця сума була встановлена
відповідачем відповідно до наданого
звіту №18Е/12 від 06.02.2012р. про оцінку
вартості відновлювального ремонту
автомобіля. На підставі п.п.12.2.1
договору страхування, зазначена сума
підлягає зменшенню на розмір франшизи
та становить 55003,64грн.

ОСОБА_2 посилався на те, що станом
на 07.05.2014р. розмір заборгованості
позивача за кредитним договором перед
вигодонабувачем (банком) складає
21793,17грн. Отже, залишок, який
сплачується страхувальнику складає
55003,64грн. - 21793,17грн. = 33210,47грн. Саме цю
суму в апеляційній скарзі просив
стягнути з відповідачів на його
користь.

Колегія вважає, що ці доводи
апеляційної скарги слід задовольнити
частково і стягнути на користь
апелянта ОСОБА_2 30087,84грн., оскільки
саме ця суму відшкодування була
предметом розгляду в суді першої
інстанції, позивач при розгляді справи
в суді першої інстанції зазначених
позовних вимог не збільшував.

Статтею 526 ЦК України встановлено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Оскільки відповідачем прострочена
виплата страхового відшкодування,
підлягає стягненню пеня за несвоєчасне
виконання зобов»язання.

Оскільки, розмір страхового
відшкодування, складає 55003,64грн.,
кількість днів прострочення виплати
страхового відшкодування становить
686днів, а саме з 22.03.2012р., оскільки на той
час відповідачу вже були відомі
встановлені причини та розмір збитку, а
також враховуючи пеню 0,01% від суми
страхового відшкодування, розмір пені,
що підлягає стягненню на користь
позивача становить 3773,25грн.

Вимоги позивача про стягнення частини
страхової суми на користь третьої
особи - ПАТ КБ «Правекс Банк» є
безпідставними.

Банк, який виступає як третя
особа, не скористався своїм правом на
отримання страхової виплати, отже
страхувальник не вправі вимагати від
страховика виконання договору на
користь третьої особи. Стягувати чи не
стягувати зі страховика страхову
виплату - це право зазначеної третьої
особи.

Право вимоги позивач (потерпілий,
страхувальник) може мати лише на
підставі уповноваження його належним
чином вигодонабувачем. Якщо ж
вигодонабувач не наділив позивача
такими повноваженнями, то останній не
має права на одержання страхової
виплати. ПАТ КБ «Правекс Банк» з
самостійними позовними вимогами,
відповідно до ст. 34 ЦПК України, до суду
не звертався, не уповноважував на це
позивача.

Зазначені доводи апеляційної
скарги відповідача є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про те, що Чернівецька дирекція ПАТ СК
«АХА Страхування» є неналежним
відповідачем по справі, а ОСОБА_2 є
неналежним позивачем є безпідставними.

Згідно зі ст.93 ЦК України,
місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені. Відповідно до п.7 ст.110 ЦПК
України позови, що виникають із
діяльності філії або представництва
юридичної особи, можуть пред»являтися
також за їх місцезнаходженням

Доводи апеляційної скарги
представника ПАТ «СК «АХА Страхування»
про надання страховику неправдивих
відомостей про факт та обставини
настання заявленого випадку з
посиланням на висновок експертного
транспортно-трасологічного
дослідження № 043 - 12 від 10.03.2013р.
спростовуються висновком експерта
№3-А від 16.01.2014р. судової
транспортно-трасологічної експертизи,
яким підтверджено ту обставину, що
автомобіль марки Geely MR-7151A міг отримати
зазначені пошкодження в результаті
виїзду та русі за межами проїзної
частини дороги.

Враховуючи зазначені обставини,
рішення суду першої інстанції на
підставі п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог щодо стягнення страхового
відшкодування та пені слід скасувати
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким зазначені позовні вимоги
задовольнити частково. А саме стягнути
з відповідачів на користь позивача
30087,84грн. - страхового відшкодування,
3773,25грн. - пені.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні
на користь якої ухвалене рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.79 ЦПК
України, до судових витрат відносяться
витрати, пов»язані з проведенням
судових експертиз. Витрати за
проведення дослідження не відносяться
до судових витрат, отже і не підлягають
відшкодуванню.

Понесення позивачем витрат за надання
правової допомоги, транспортування та
збереження транспортного засобу
належними та допустимими доказами не
підтверджено. За таких обставин, ці
вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи зазначені положення, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути понесені ним судові витрати,
а саме 2532,60грн. - за проведення судової
експертизи, та судовий збір 594,57грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу представника ПАТ «СК
«АХА Страхування» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівців від 05 лютого 2014 року в
частині відмови у виплаті ОСОБА_2
страхового відшкодування та пені
скасувати.

Зазначені позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ПАТ «СК «АХА
Страхування», Чернівецької дирекції
ПАТ «СК «АХА Страхування» на користь
ОСОБА_2 33210,47грн. - страхового
відшкодування, 3773,25грн. - пені за
договором добровільного страхування
наземного транспорту №002-а/11 від
10.02.2011р.

Стягнути солідарно з ПАТ «СК «АХА
Страхування», Чернівецької дирекції
ПАТ «СК «АХА Страхування» на користь
ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 594,57грн.
та витрати за проведення судової
експертизи 2532,60грн.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :