Справа № 375/462/14-ц Головуючий у І
інстанції Нечепоренко Л.М.Провадження
№ 22-ц/780/3551/14 Доповідач у 2
інстанції ІгнатченкоКатегорія 47
УХВАЛА

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Матвієнко Ю.О.,
Малорода О.І.,

при секретарі : Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Рокитнянського районного суду
Київської області від 15 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про зменшення розміру стягнення
аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що рішенням
Рокитнянського районного суду
Київської області від 27.12.2013 року з
нього на користь відповідача стягнуто
аліменти на утримання доньки та сина в
розмірі 1/3 частини його доходів. Проте
таке аліментне зобов'язання ставить
його у скрутне матеріальне становище,
так як при зверненні до суду про
стягнення аліментів, ОСОБА_1 не
зазначила, що з нього стягуються також
аліменти на користь іншої жінки на
утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4
частини його доходів за рішенням суду
від 8.02.2002 року. Загалом із заробітної
плати позивача, яка являється єдиним
доходом, стягується 58,33 %, що змінило
його матеріальний стан. Крім того, він
сплачує кредит на суму 10 000 грн.,
щомісячно по 800 грн., який взяв у
листопаді 2012 року для оплати лікування
дитини, яка постраждала 1.10.2012 року в
автомобілі під керуванням відповідача,
що підтверджено вироком суду. З
урахуванням викладеного просив суд
зменшити розмір стягуваних аліментів
за рішенням суду від 27.12.2013 року з 1/3 до
1/4 частини його доходів.

Рішенням Рокитнянського районного
суду Київської області від 15 квітня 2014
року позов задоволено. Зменшено розмір
аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення
Рокитнянського районного суду
Київської області від 27.12.2013 року з 1/3
частини до 1/4 частини його доходів, але
не менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до досягнення
старшою дитиною повноліття.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 25
квітня 2014 року відповідач подала
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати, з мотивів неправильного
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та невірного
встановлення та дослідження обставин,
що мають значення для справи, та
постановити ухвалу про скасування
рішення із закриттям провадження у
справі.

В обґрунтування апеляційної скарги
ОСОБА_1 вказала, що районний суд,
зменшуючи розмір аліментів, допустив
очевидні порушення, що сталою причиною
неправильного вирішення справи по
суті. Крім того судом не було враховано
її майновий стан та не з'ясовано всіх
обставин справи.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права рішення суду без
змін. Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що при ухваленні рішення від
27.12.2013 року про стягнення аліментів з
позивача на користь відповідача на
утримання доньки та сина не було
враховано попереднє рішення від 8.02.2002
року про стягнення аліментів з
позивача на утримання іншої дитини.

З огляду на це суд вважав, що стягнення
аліментів в розмірі 1/3 частини його
доходів ставить позивача у скрутне
матеріальне становище, адже він
отримує незначну заробітну плату,
сплачує щомісячно кредит, і на його
утриманні знаходиться мати похилого
віку, яка потребує постійного догляду.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Так судом встановлено, що рішенням
Рокитнянського районного суду
Київської області від 27.12.2013 року
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх
видів його доходів щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
19.12.2013 року і до досягнення старшою
дитиною повноліття.

Рішенням Рокитнянського районного
суду Київської області від 8.02.2002 року
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 доходів до
досягнення дитиною повноліття та в
розмірі 1/6 всіх доходів на її утримання
до ІНФОРМАЦІЯ_4.

З матеріалів справи убачається, що
ОСОБА_2 працює на посаді машиніста в КП
«Рокитнеблагоустрій» та з 1 вересня 2013
року по 28 лютого 2014 року отримав
заробітну плату без врахування
утриманих аліментів в розмірі 16 967,20
грн.

На виконанні в бухгалтерії
підприємства знаходяться два
виконавчі листи, відповідно до яких
проводиться утримання аліментів з
позивача на користь ОСОБА_5 в розмірі 1/4
частини його доходів та на користь
ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини.

Також з матеріалів справи встановлено,
що ОСОБА_2 виплачує щомісячно 800 грн.
заборгованості по кредитній картці,
згідно договору № 002-280/0-161112, укладеного
з ПАТ «Дельта Банк» 16 листопада 2012 року.
Вказана картка була отримана позивачем
з метою оплати операції та лікування
потерпілому ОСОБА_6, в результаті ДТП,
скоєної ОСОБА_1 1 жовтня 2012 року, та
відшкодування шкоди потерпілому, про
що свідчить копія вироку
Рокитнянського районного суду
Київської області від 1.07.2013 року та
виписка по рахунку з ПАТ «Дельта Банк».

Згідно з положеннями ст. 182 СК України
при визначені розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином встановивши дані обставини
та норми законодавства, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, що відповідач не має
можливості сплачувати аліменти на
користь відповідача на утримання
доньки та сина в розмірі 1/3 частини всіх
видів його доходів, оскільки таке
стягнення ставить його в досить
скрутне матеріальне становище і
позбавляє можливості повноцінно
утримувати себе, а також допомагати
матері похилого віку.

За таких обставин, зменшуючи розмір
аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання доньки та
сина з 1/3 частини до 1/4 частини його
доходів, суд першої інстанції
обгрунтовано взяв до уваги
матеріальний стан як позивача, так і
відповідача, врахував ту обставину, що
при ухваленні рішення від 27.12.2013 року не
було враховано попереднє рішення від
8.02.2002 року про стягнення аліментів з
позивача на утримання іншої дитини, а
також, що позивач отримує незначну
заробітну плату, сплачує щомісячно
кредит, і на його утриманні знаходиться
мати похилого віку, яка потребує
постійного догляду.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та посилання апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що докази та обставини, на які
посилаються апелянт в апеляційній
скарзі були предметом дослідження
судом першої інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рокитнянського районного суду
Київської області від 15 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді: