Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2014 Справа №607/5342/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі головуючого
Грицака Р.М.

за участю секретаря
Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, визнання
права власності, припинення права
власності та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулося
до суду з позовом до відповідача
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, визнання
права власності, припинення права
власності та виселення. В
обґрунтування своїх вимог вказує на те,
що 14.08.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_2 укладено Договір про надання
кредиту № 0 ( далі Договір), за
умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у
сумі 49520,00 шв. фр., який зобов'язувався
повернути у повному обсязі в строк до
13.08.2018 року або достроково зі сплатою 8,99
% річних за користування кредитом.
30.01.2009 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду №
1, та Додаткову угоду № 2 до Договору
про надання кредиту, згідно яких
сторони погодили строки сплати
відсотків, обумовили ідентифікацію
Договору як за № 0 так і за №
1 та подовжили кінцевий термін
повернення кредиту до 13.08.2022 року. З
метою забезпечення виконання грошових
зобов'язань за вказаним Договором про
надання кредиту іпотекодавці ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 передали у іпотеку Банку
нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 60,9 кв.м.,
житловою - 36,4 кв.м. про, що уклали
відповідний Іпотечний договір № б/н
від 14.08.2007року. Предмет іпотеки
належить іпотекодавцям на підставі
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого і зареєстрованого
Тернопільським міським бюро технічної
інвентаризації 27.01.2003р. за
реєстраційним номером 35993. Обтяження
нерухомого майна іпотекою було
зареєстровано Банком у порядку,
передбаченому законом у Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та у Державному
реєстрі іпотек. Свої зобов'язання щодо
надання кредиту АКІБ «УКРСИББАНК»
виконав в повному обсязі і у
встановлений строк. Однак ОСОБА_2
належним чином не виконував умов
Договору про надання кредиту та станом
на 01.08.2013 року утворилась
заборгованість у розмірі 35607,92 шв.фр., що
згідно курсу НБУ складає - 306751,01 грн., з
яких 35196,57 шв.фр., що еквівалентно 303207,28
грн. - заборгованість за кредитом; 411,37
шв.фр., що в еквівалентно 3543,73 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом.

На підставі рішення Загальних зборів
акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ
«УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ
«УКРСИББАНК», яке є правонаступником
усіх прав та зобов'язань АКІБ
«УКРСИББАНК».

« 08» грудня 2011 року своє право
вимоги, що виникло з кредитного
договору у Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк», останнім
передано Публічному акціонерному
товариству «Дельта банк», на підставі
Договору кулівлі-продажу прав вимоги
за кредитами. У зв'язку з цим просить в
рахунок виконання основного
зобов'язання щодо оплати
заборгованості у розмірі 35607,92 шв.фр.,
що згідно курсу НБУ складає - 306751,01 грн.
за Договором про надання кредиту №
1 від 30.01.2009 року, укладеним між
АКТЕ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2,
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: квартиру, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1; загальна площа 60,9
кв.м., житлова площа: 36,4 кв.м., шляхом
передачі іпотекодержателю вказаного
предмету іпотеки у власність та
визнання на нього права власності за
іпотекодержателем ПАТ «Дельта банк»;
припинити право власності
іпотекодавця ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
тому числі право володіння,
користування та розпорядження
вищевказаною квартирою, припинити
право користування житловим
приміщенням усіх мешканців, які
проживають та зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1 та виселити з даної
квартири ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
усіх інших мешканців, які проживають і
зареєстровані за вказаною адресою, а
також стягнути з відповідачів судові
витрати в сумі 3067 грн. 51 коп.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, посилаючись
на обставини, викладені в позовній
заяві та просить його задовольнити.

Представник третьої особи Державної
реєстраційної служби України в судове
засідання не з'явився, однак подав суду
письмову заяву про розгляд справи у
його відсутності, відносно позовних
вимог покладається на думку суду.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилися з
невідомих суду причин, хоча про день та
час розгляду справи були повідомлені
належним чином, доказів про причини
неявки та заперечень проти позову суду
не подали, тому суд вважає за можливе
розгляд справи у їх відсутності на
підставі доказів, що є в матеріалах
справи та постановлення заочного
рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
докази по справі, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав:

14.08.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_2 укладено Договір про надання
кредиту № 0, за умовами якого
ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 49520,00 шв.
фр., який зобов'язувався повернути у
повному обсязі в строк до 13.08.2018 року
або достроково зі сплатою 8,99 % річних за
користування кредитом згідно Графіку
погашення кредиту.

З метою забезпечення виконання
грошових зобов'язань ОСОБА_2 за
Договором про надання кредиту № 0,
14.08.2007року року між АКІБ «УКРСИББАНК»
та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено
Договір іпотеки, за умовами якого
іпотекодавці ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
передали у іпотеку Банку нерухоме
майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1;
загальною площею 60,9 кв.м.; житловою 36,4
кв.м. Предмет іпотеки належить
іпотекодавцям на підставі Свідоцтва
про право власності на житло, виданого
і зареєстрованого Тернопільським
міським бюро технічної інвентаризації
27.01.2003р. за реєстраційним номером 35993.

Обтяження нерухомого майна іпотекою
було зареєстровано Банком у порядку,
передбаченому законом у Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та у Державному
реєстрі іпотек.

30.01.2009 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та
Відповідачем, було укладено Додаткову
угоду №1 до Договору, згідно якої
сторони погодили строки сплати
відсотків та продовжили кінцеву дату
повернення кредиту до 13.08.2022 року, та
Додаткову угоду №2 згідно якої сторони
погодили, що для ідентифікації
Договору №0 можуть застосовувати
як номер договору зазначений при його
укладенні так і реєстраційний номер
Договору в системі обліку Банку, а саме
№01, а також визначили розмір
щомісячного ануїтентного платежу, який
позичальник зобов'язується повертати
на погашення кредиту в розмірі 465,00
шв.фр.

07.02.2009 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено
Договір про внесення змін до
Іпотечного договору, за умовами якого
сторони погодили, що іпотекою
забезпечується всі зобов'язання ОСОБА_2
згідно Договору про надання кредиту №
0 від 14.08.2007 року, Додаткової угоди
№1 та Додаткової угоди №2 від 30.01.2009
року.

Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно статті 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини; завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі.

В силу статті 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.

Відповідно до статті 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Згідно статті 58 ЦПК України, належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що АКІБ
«УКРСИББАНК» виконав свої зобов'язання
та надав ОСОБА_2 вищевказаний кредит.

На підставі рішення Загальних
зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ
«УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне
акціонерне товариство «УКРСИББАНК».

Відповідно до ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК»
та Публічним акціонерним товариством
«Дельта банк» було укладено Договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами. На підставі вказаного
Договору до Позивача перейшло право
вимоги, яке виникло з кредитного
договору та договору іпотеки у обсязі
та на умовах, що існували у первісного
кредитора.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 свої кредитні зобов'язання за
Договором про надання кредиту № 01
виконував неналежним чином та станом
на 01.08.2013 року заборгованість ОСОБА_2 за
кредитним зобов'язанням становить 35607,92
шв.фр., що згідно курсу НБУ складає -
306751,01 грн., з яких 35196,57 шв.фр., що
еквівалентно 303207,28 грн. -
заборгованість за кредитом; 411,37 шв.фр.,
що еквівалентно 3543,73 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, що
підтверджується представленим
позивачем розрахунком заборгованості.

Таким чином, ОСОБА_2 були порушені
умови кредитного договору щодо строків
повернення кредиту та сплати відсотків
за користування кредитними коштами, а
тому в силу ч. 2 ст. 1050 Цивільного
кодексу України у разі прострочення
виконання чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 цього кодексу.

Згідно ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч.1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі
порушення іпотекодавцем обов'язків,
встановлених іпотечним договором,
Іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а у разі його невиконання
- звернути стягнення на предмет
іпотеки.

У відповідності до п.2.1.1 Договору
Іпотеки, у разі невиконання зобов'язань
за кредитним договором та/або цим
договором, Іпотекодержатель має право
задовольнити свої вимоги шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
в повному обсязі переважно перед
іншими кредиторами.

Згідно п.4.1 Договору Іпотеки
звернення стягнення здійснюється
Іпотекодержателем у випадках,
зазначених в п.п.2.1.1.-2.1.2. цього договору
іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем
будь-якого зобов'язання за цим
Договором або Позичальником будь-якого
зобов'язання, що забезпечено іпотекою
за цим Договором.

За умовами п.п. 4.3, 4.4 Договору
Іпотеки у випадках зазначених у п. 2.1.1
цього договору, Іпотекодержатель
надсилає Іпотекодавцю повідомлення,
оформлене згідно до ст. 35 Закону
України "Про Іпотеку". У разі
невиконання іпотекодавцем вимог,
зазначених в повідомленні, про яке
йдеться в п.4.3., Іпотекодержатель
здійснює звернення стягнення на
Предмет Іпотеки.

Частиною другою статті 16 ЦК України
передбачено, що одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів
судом може бути визнання права, в тому
числі права власності на майно. Суд
також може захистити цивільне право
або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33
Закону України "Про іпотеку" звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Згідно ч.3 статті 36 Закону України "Про
іпотеку" договір про задоволення вимог
іпотекодержателя або відповідне
застереження в іпотечному договорі,
яке прирівнюється до такого договору,
за своїми правовими наслідками, може
передбачати передачу іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки в
рахунок виконання основного
зобов'язання в порядку, встановленому
статтею 37 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону
України "Про іпотеку" іпотекодержатель
може задовольнити забезпечену
іпотекою вимогу шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки. Правовою
підставою для реєстрації права
власності іпотекодержателю на
нерухоме майно, яке є предметом
іпотеки, є договір про задоволення
вимог іпотекодержателя або відповідне
застереження в іпотечному договорі,
яке прирівнюється до такого договору
за своїми правовими наслідками та
передбачає передачу іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки в
рахунок виконання основного
зобов'язання.

Згідно п.п. 5.1, 5.2, 5.3 Договору
Іпотеки, у разі настання обставин,
зазначених в п.4.1 цього Договору,
Іпотекодержатель надсилає
рекомендованим листом Іпотекодавцю
повідомлення про застосування
застереження про задоволення вимог
Іпотекодержателя. В повідомленні, про
яке йдеться в п.5.1., Іпотекодержатель
зазначає який із способів задоволення
вимог Іпотекодержателя, що передбачені
ч.3. ст.36 Закону України «Про Іпотеку»,
застосовується Іпотекодержателем для
задоволення своїх вимог. У разі
застосування передачі Предмету
іпотеки у власність Іпотекодержателя
як способу задоволення вимог
Іпотекодержателя право власності
переходить до Іпотекодержателя з
моменту отримання повідомлення, про
яке йдеться в п.5.1 цього договору.

У зв'язку із виникненням
прострочки по платі за кредит 15.10.2013 р. в
порядку визначеному ст. 35 ЗУ «Про
іпотеку» ПАТ «Дельта банк» на адресу
боржника ОСОБА_2 та іпотекодавців
ОСОБА_1, ОСОБА_3. було надіслано
рекомендованим листом повідомлення із
вимогою сплатити наявну
заборгованість за кредитом або
передати добровільно у власність
Іпотекодержателя предмет іпотеки та
звільнити займане приміщення, яке за
залишилося без відповідного
реагування.

Таким чином передача іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки в
рахунок виконання забезпечених
іпотекою зобов'язань передбачена
умовами Договору Іпотеки ( п. 5.3), однак у
позасудовому порядку сторони не
досягли згоди на передачу у власність
банку предмета іпотеки.

У відповідності до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про
іпотеку», звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду.

Відповідно до ст.346 ЦК України,
право власності припиняється у разі
звернення стягнення на майно за
зобов'язаннями власника.

Згідно ст.39 ЗУ «Про іпотеку»,
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд за
заявою іпотекодержателя виносить
рішення про виселення мешканців за
наявності підстав, передбачених
законом, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення.

Відповідно до ст.109 ЖК України,
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку. Звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги, якщо сторонами не погоджено
більший строк. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Враховуючи наведене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача про звернення
стягнення на предмет іпотеки у зв'язку
з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов
кредитного договору ґрунтуються на
вимогах закону, умовах укладених
договорів та фактичних обставинах
справи, тому позов слід задовольнити та
в рахунок погашення заборгованості у
розмірі 35607,92 шв. фр., що згідно курсу НБУ
складає 306751,01 грн. за Договором про
надання кредиту № 01 від 30.01.2009р.
укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_2, звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме на квартируАДРЕСА_1;
загальною площею 60,9 кв.м., житловою 36,4
кв.м., шляхом визнання за
Іпотекодержателем ПАТ «Дельта банк»
(, місцезнаходження: вул.
Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська
обл., 01001) права власності на
квартируАДРЕСА_1; загальною площею 60,9
кв.м., житловою 36,4 кв.м., припинивши
право власності Іпотекодавців ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на зазначений предмет
іпотеки в тому числі право
володіння, користування та
розпорядження вказаним приміщенням та
виселити даної з квартири ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3

В силу ст.88 ЦПК України із
відповідача в користь позивача слід
стягнути судовий збір в розмірі 3067 грн.
51 коп.

Керуючись ст. 10, 60, 88, 213, 215, 294 ЦПК
України, ст. ст. 526, 530, 589, 590, 651, 1048, 1050, 1054
ЦК України, Житловим кодексом України,
Законом України «Про іпотеку», -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

В рахунок погашення
заборгованості у розмірі 35607,92 шв. фр.,
що згідно курсу НБУ складає 306751,01 грн.
за Договором про надання кредиту №
01 від 30.01.2009р. укладеним між АКІБ
«УКРСИББАНК» та ОСОБА_2, звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме на
квартиру АДРЕСА_1; загальною площею 60,9
кв.м., житловою 36,4 кв.м., шляхом визнання
за ПАТ «Дельта банк» (,
місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36,
корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) права
власності на квартиру АДРЕСА_1;
загальною площею 60,9 кв.м., житловою 36,4
кв.м.

Припинити право власності
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
квартируАДРЕСА_1 в тому числі право
володіння, користування та
розпорядження вказаним приміщенням

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з
квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства "Дельта банк" (,
місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36,
корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001)
судовий збір в розмірі 3067 грн. 51 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
Р.М. Грицак