Справа № 438/1442/13
Головуючий у 1 інстанції: Пещук Р.Й.
Провадження № 22-ц/783/2294/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В.,
Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря:
Азенко М.В.

з участю: представника
позивача державного комунального
підприємства «ЖЕК №1» - Гвоздецького
М.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Бориславського міського суду
Львівської області від 23 січня 2014 року
у справі за позовом державного
комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №1» м.
Борислава до ОСОБА_3 по стягнення
заборгованості за утримання будинку та
прибудинкової території ,-

ВСТАНОВИЛА:

оскаржуваним рішенням Бориславського
міського суду Львівської області від 23
січня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ДКП "ЖЕК
№1" м.Борислава заборгованість по платі
за утримання будинку та прибудинкової
території в сумі 1774 гривень 20 копійок, а
також 229 гривень 40 копійок оплаченого
позивачем судового збору, а всього
стягнути з ОСОБА_3 на користь ДКП "ЖЕК
№1" м.Борислава 2003 гривень 60 копійок.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те,
що вона не подавала в ДКП "ЖЕК №1"
м.Борислава письмової заяви про
відкриття на її ім'я особового рахунку,
тому відкриття такого рахунку самим
позивачем і нарахування плати за
житлово-комунальні послуги з січня 2011
року є протиправним.

Просить рішення Бориславського
міського суду Львівської області від 23
січня 2014 року скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача державного
комунального підприємства «ЖЕК №1» -
Гвоздецького М.М., на заперечення
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційних скарг та
вимог заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вірно установлено судом першої
інстанції відповідач ОСОБА_3 є
власником та проживає в АДРЕСА_1, який
належить до житлового фонду
Бориславської міської ради та
знаходиться на балансі ДКП "ЖЕК №1" м.
Борислава.

Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" власники
приватизованого житла у
багатоквартирних будинках (до них
належать і власники квартир у
кооперативних будинках та викуплених
квартир) є співвласниками всіх
допоміжних приміщень будинку та його
технічного обладнання і повинні
сплачувати свою частку витрат у
загальних витратах на утримання
будинку (житла) та прибудинкової
території пропорційно до займаної
площі.

ОСОБА_3 користується послугами, які
надаються йому ДКП "ЖЕК №1" однак
систематично не сплачує за це коштів, в
результаті чого, у нього за період з
01.01.2011р. по 01.08.2013р утворилася
заборгованість перед позивачем по
платі за утримання будинку та
прибудинкової території в сумі 1774 грн.
20 коп.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про
житлово - комунальні послуги»
встановлено, що балансоутримувачем
будинку є власник або юридична особа,
яка за договором з власником утримує на
балансі відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно із законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Згідно ст. 68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Оскільки квартира, в якій
зареєстрований відповідач, належить до
приватної власності, то він
зобов'язаний вносити плату за надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

У склад послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
входить прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкових територій, санітарно -
технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо ( п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про житлово - комунальні
послуги»).

Із матеріалів справи убачається, ДКП
"ЖЕК №1" надає відповідачу такі послуги,
і таким чином, послуги, які надаються
позивачем, відповідно ст. 13 Закону
України "Про житлово- комунальні
послуги" належать до житлово-
комунальних послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, з управління будинком, а
правовідносини, що виникли між
сторонами у справі -правовідносини між
виконавцем послуг та споживачами
послуг, відтак ОСОБА_3 зобов»язана
сплачувати за це кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
„Про житлово-комунальні послуги",
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Статтями 20,21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг, зокрема,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг, а також
оплата житлово-комунальних послуг у
строки, встановлені договором або
законом, а обов'язком виконавця -
надання житлово-комунальних послуг
вчасно та відповідної якості згідно з
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення із
споживачем договору надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотриманням умов його виконання згідно
з типовим договором, обов'язок власника
квартири укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг та
оплачувати надані послуги передбачено
також п. 7 Правил користування
приміщенням.

Відповідно п.1 ч. 3 ст.20 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
законодавець покладає на споживача
обов'язок укласти договір з виконавцем
послуг з утримання будинку і
прибудинкової території. ДКП "ЖЕК №1"
неодноразово нагадував апелянту на
необхідність укладення договору, однак
він був укладений лише у 2013 році.

Відмова ОСОБА_3 укладати договір про
надання послуг з утримання будинку і
прибудинкової територій не є підставою
для звільнення її від оплати за
послуги, отримані до моменту укладення
такого.

З цього приводу є правова позиція
Верховного суду України висловлена у
постанові від 10 жовтня 2012 р. у справі за
позовом ТзОВ «Ковальське -
Житлосервіс» до Особи-1 про
зобов'язання укласти договір про
надання послуг з утримання будинку та
прибудинкової території, яка в силу ст.
360-7 ЦПК є обов'язковою для всіх судів
України, які зобов'язані привести свою
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Зокрема Верховний Суд України
сформулював наступну правову позицію:

Свобода договору, закріплена у ст.ст. 6,
627 ЦК України, яка полягає у праві
сторін вільно вирішувати питання при
укладенні договору, при виборі
контрагентів та при погодженні умов
договору, не є безмежною.

У тих випадках, коли актом цивільного
законодавства передбачена
обов'язковість положень цього акту для
сторін договору, сторони не вправі
відступити від їх положень (ч.3 ст.6 ЦК
України). Так, ст.ст. 19, 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
передбачають обов'язок споживача
житлово-комунальних послуг укласти
письмовий договір з виконавцем послуг
на основі типового договору.

Форма та зміст (умови) типового
договору затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529 «Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій».

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК
України, ст.ст. 19-21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», постанови
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529 «Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» убачається,
що умови типового договору, що набули
юридично обов'язкового значення в силу
актів цивільного законодавства, є
обов'язковими для сторін договору, які
не мають права відступити від їх
положень і врегулювати свої відносини
на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст.6, ст.ст. 627, 630 ЦК України
та ст.ст. 19, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

У разі такої відмови, виходячи з
положень ст.ст. 3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК
України виконавець послуг вправі
звернутись до суду за захистом свого
права, яке підлягає захисту судом на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом
визнання договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії.

Таким чином, відмова позивача укласти
договір про надання
житлово-комунальних послуг не є
підставою для звільнення від оплати за
надані послуги.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції правильно
встановлено фактичні обставини справи,
вірно застосовано матеріальний закон,
та дотримано процедуру розгляду справи
встановленої ЦПК України, ухвалено
справедливе рішення, тому підстав для
його зміни чи скасування суду колегія
суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Бориславського міського суду
Львівської області від 23 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.