РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/3893/14-ц

пр. № 2/759/2642/14

29 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Макаренко В.В.,

при секретарі -
Яцевич В.А.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення порядку користування
жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Святошинського
районного суду м. Києва з позовом про
встановлення порядку користування
жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2 між нею та відповідачем, згідно
якого просить передати ОСОБА_1 в
користування окрему жилу кімнату
загальною площею 24,71 кв.м, жилою площею
14,4 кв.м під АДРЕСА_1, а окрему
кімнату загальною площею 16,29 кв.м, жилою
площею 9,5 кв.м під АДРЕСА_2 передати
ОСОБА_2

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13
квітня 2013 року між позивачкою та ОСОБА_3
і ОСОБА_4 було укладено договір
купівлі-продажу згідно якого ОСОБА_1
придбала у власність 18/100 ідеальних
часток в 30/100 частин квартири АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2, що належала вищевказаним
особам на праві власності.

13 квітня 2013 року ОСОБА_1 видано витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності, індексний № 2395468 про те, що
за нею зареєстровано на праві
приватної власності 18/100 частин
квартири АДРЕСА_1,АДРЕСА_2, номер запису
про право власності 655899, реєстраційний
номер об'єкта нерухомого майна: 0.

Згідно п.1.3 вищезазначеного договору
купівлі-продажу квартира
АДРЕСА_1,АДРЕСА_2 загальна площа 132,8 кв.м,
житлова площа 77,7 кв.м. Згідно п.2.1 продаж
здійснена за домовленістю сторін в
сумі 198000,00 гривень. З технічного
паспорту вбачається, що кімната жилою
площею 14,4 кв.м на плані квартири
АДРЕСА_1.

В договорі купівлі-продажу і у витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності зазначена ідеальна частка
розміром 18/100 частин квартири АДРЕСА_1, в
зв'язку з чим позивач не може
зареєструватись в квартирі АДРЕСА_1.
Відповідачка по справі на
підставі договору міни від 24 квітня 2010
року є власником 12/100 ідеальних часток в
30/100 частинах квартири АДРЕСА_1,АДРЕСА_2
жилою площею 9,5 кв.м. В зв'язку з тією ж
проблемою, а саме відсутності в
договорі міни зазначеного номеру та
розміру площі належної її кімнати,
відповідачка в 2010 році звернулась до
суду з позовною заявою про визначення
порядку користування жилим
приміщенням.

Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 29 жовтня 2010 року даний
позов задоволено, визначено порядок
користування 30/100 частинами квартири
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, згідно якого ОСОБА_2
виділено в користування кімнату
загальною площею 16,29 кв.м, жилою площею
9,5 кв.м АДРЕСА_2, а ОСОБА_3, ОСОБА_4 кімнату
загальною площею 24,71 кв.м, жилою площею
14,4 кв.м АДРЕСА_1.

Після укладеного ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу, між позивачкою та
відповідачкою склався порядок
користування спірною квартирою, згідно
якого вона займає кімнату АДРЕСА_2
загальною площею 16,29 кв.м, жилою площею
9,5 кв.м, а я ОСОБА_1 займаю кімнату
АДРЕСА_1 загальною площею 24,71 кв.м, жилою
площею 14,4 кв.м. Виходячи з зазначених
вище обставин, позивач звернулась з
даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги,
надавши відповідні пояснення.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, повідомлена належним чином,
відповідно до вручення поштового
відправлення (а.с. 16), надала через
канцелярію суду заяву, якою просить
розглядати справу у її відсутність,
визнавши позовні вимоги в повному
обсязі, просила задовольнити позов (а.с.
17).

Суд, з урахуванням думки представника
позивача, яка не заперечувала проти
заочного розгляду справи у відсутності
відповідача, вважає можливим
розглядати справу за відсутності
відповідача на підставі ст. 224 ЦПК
України.

При вирішенні даного спору, суд
виходить з наступного.

Позивач просить ухвалити рішення, яким
встановити наступний порядок
користування жилими приміщеннями в
квартирі АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 між нею, та
ОСОБА_2, згідно якого передати ОСОБА_1 в
користування окрему жилу кімнату
загальною площею 24,71 кв.м, жилою площею
14,4 кв.м під АДРЕСА_1, а окрему кімнату
загальною площею 16,29 кв.м, жилою площею
9,5 кв.м під АДРЕСА_2 передати
відповідачці по справі.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду
України п.14 Постанови від 22.12.1995 року №
20 «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності», в квартирі, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника цієї
власності може бути встановлений
порядок користування приміщеннями
квартири, якщо про це заявлено позов.

Частинами 1, 2, 4 статті 174 ЦПК України
встановлено: позивач може відмовитися
від позову, а відповідач - визнати позов
протягом усього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. До
ухвалення судового рішення у зв'язку з
відмовою позивача від позову або
визнанням позову відповідачем суд
роз'яснює сторонам наслідки
відповідних процесуальних дій,
перевіряє, чи не обмежений представник
сторони, який висловив намір вчинити ці
дії, у повноваженнях на їх вчинення. У
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
N 2 "Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції"
з'ясовуючи після доповіді про
обставини справи, чи підтримує позивач
свої вимоги, чи визнає відповідач
вимоги позивача та чи не бажають
сторони укласти мирову угоду або
звернутися для вирішення спору до
третейського суду, головуючому
необхідно уточнити, в якому обсязі та з
яких підстав підтримується позов або в
якій частині визнається позов, а якщо
сторони мають намір укласти мирову
угоду, то на яких конкретно умовах
(стаття 173 ЦПК). У разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Визнання позову в даній справі є
безумовним, не суперечить закону й не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб. Позов визнано відповідачем,
враховуючи дану обставину, наявні всі
підстави для ухвалення рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст. 356, 358 ЦК України, ст. ст.
57-60, 209, 212-215, 223, 224 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити наступний порядок
користування жилими приміщеннями в
квартирі АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, згідно якого передати ОСОБА_1 в
користування окрему жилу кімнату
загальною площею 24,71 кв.м, жилою площею
14,4 кв.м під АДРЕСА_1, а окрему кімнату
загальною площею 16,29 кв.м, жилою площею
9,5 кв.м під АДРЕСА_2 передати ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Святошинський районний
суд м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у разі, якщо
рішення було проголошено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених вище строків
або після розгляду справи в
апеляційному порядку Апеляційним
судом м. Києва, якщо воно не буде
скасоване.

СУДДЯ: