Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2014 Справа №607/1293/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області

в складі :
головуючого Братасюка
В.М.

за участю
секретаря Дилієвської І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В
И В:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту в розмірі 2262,29 доларів США, що
еквівалентно 18082,48грн., посилаючись на
те, що 05.08.2008року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого
є ПАТ КБ "ПриватБанк" на підставі
Статуту та відповідачем ОСОБА_1
укладено кредитний договір згідно умов
якого остання отримала кредит в
розмірі 1600 доларів США у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 20,40%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Взяті на себе зобов'язання
не виконує, у зв'язку з чим представник
позивача просить суд позов
задовольнити, стягнути із боржника
заборгованість по кредиту.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, однак подав суду
заяву про слухання справи у його
відсутності, позовні вимоги
підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явилася і про причини неявки суд
не повідомила, хоча судом приймалися
необхідні міри для належного її
повідомлення про день, час та місце
розгляду справи, подала суду
заперечення відносно позову та заяву
про застосування позовної давності,
відповідно до яких просить відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів. За даних обставин, суд вважає
за можливе розгляд справи без участі
відповідача з постановленням заочного
рішення, оскільки в матеріалах справи є
достатньо доказів про права, обов'язки
та фактичні взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов слід задовольнити з
наступних обставин.

Судом встановлено, що 05.08.2008року між ЗАТ
КБ «ПриватБанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" на підставі
Статуту та відповідачем ОСОБА_1
укладено договір кредиту, який
складається із заяви позичальника, та
умов і правил надання банківських
послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком Договір, що
підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

При укладанні Договору сторони
керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно
цієї статті ЦК договором приєднання є
договір, умови якого встановлені
однією із сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

При оформленні кредиту заява на
отримання кредиту, була підписана
повнолітньою, дієздатною особою
(здатність своїми діями набувати для
себе цивільних прав і самостійно їх
здійснювати, а також здатність своїми
діями створювати для себе цивільні
обов'язки, самостійно їх виконувати та
нести відповідальність у разі їх
невиконання), якою підтверджується, що
позичальник ознайомлений з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною картою і
Тарифами банку. Позичальник підтвердив
свою згоду на те, що підписана заява
разом з Умовами надання банківських
послуг, Правилами користування
платіжною картою і Тарифами банку,
складає між ним та Банком договір про
надання Банківських послуг.

Відповідно до умов договору
відповідачу були надані грошові кошти
в сумі 1600доларів США у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 20,40%
річних.

Згідно п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за договором
кредиту банк зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що банк виконав
свої зобов'язання згідно з умовами
договору та надав ОСОБА_1 кредит у
розмірі 1600доларів США у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку.

Позичальник зобов'язався, відповідно
до п.6.5 Умов надання банківських послуг
- погашати заборгованість за Кредитом,
відсотками за його використання, за
перевитрати платіжного ліміту, а також
оплачувати комісії на умовах,
передбачених цим Договором та згідно
п.6.6 Умов надання банківських послуг - у
разі невиконання зобов'язань за
Договором, на вимогу Банку виконати
зобов'язання з повернення Кредиту (у
тому числі простроченого кредиту та
Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов"язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодацем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
за договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів, належних йому.

Згідно вимог ст. 625 ЦК України Боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою (пеня,
штраф), порукою, гарантією, заставою,
тощо, що обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п.8.6 Умов надання
банківських послуг, при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, позичальник зобов'язався
сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +
5% від суми позову.

Також, за несвоєчасне погашення
боргових зобов'язань, згідно п. 5.5.1 Умов,
позичальник сплачує додаткову комісію,
розмір якої визначено в тарифах. Згідно
Тарифів, які діяли на момент укладення
договору, комісія складала 1% від
заборгованості, яка нараховується
щомісячно.

Відповідач не виконала взяті на себе
зобов'язання, у зв'язку з чим станом на
31.12.2013року виникла заборгованість по
кредиту перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в
сумі 4264,68 доларів США, яка складається
з: 1504,78 доларів США - заборгованість за
кредитом; 1753,04 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 1006,86 доларів США
- заборгованість по комісії за
користуванням кредитом.

Від цієї суми заборгованості
віднімається сума, у розмірі 2169,71
доларів США, яка була стягнута судовим
наказом Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 19.03.2010 року з відповідача
ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК", різниця становить - 2094,97
доларів США.

Крім того відповідно до пункту 8.6 Умов
та правил надання банківських послуг
відповідачу нараховано 62,57 доларів США
- штраф (фіксована частина) та 104,75
доларів США - штраф (процентна
складова).

Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк»
вимагає сплатити йому по кредитному
договору від 05.08.2008 року
заборгованість на загальну суму 2262,29
доларів США, що еквівалентно 18082,48грн.

Що стосується спливу позовної
давності, про застосування якої
заявлено позивачем, то суд зазначає
наступне.

Згідно п. 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання та лонґується на такий же
термін щоразу, допоки одна із сторін не
поінформує іншу сторону про припинення
дії договору. З моменту підписання
договору і до цього часу відповідач із
заявою про припинення дії договору до
Банку не зверталася.

Пунктом 9.3 Умов і правил надання
банківських послуг встановлено, що
картрахунки відкриваються на
невизначений термін.

Окрім того, загальна позовна давність
встановлюється строком на три роки
(стаття 257 ЦК України). Статтею 261 ЦК
встановлено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила. У
відповідності до статті 264 ЦК України
(переривання перебігу позовної
давності) перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, шо
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується (ч.3 ст.264 ЦК
України).

Останнє погашення відповідачем
заборгованості за кредитним договором
у періоді, за який стягується
заборгованість, було 26.12.2013 року в сумі
6,26 доларів США. А тому дана обставина
підтверджує факт визнання боржником
ОСОБА_1 своїх зобов'язань перед ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК". Тому, заява про
застосування строку позовної давності
не є підставною та не підлягає до
задоволення.

Аналізуючи вищенаведені
обставини, суд приходить до
переконання, що у встановлені терміни
відповідач отриманий кредит не
повернула, процентів та комісії за
користування ним не сплатила, у зв'язку
з чим, і виникла наведена в розрахунку
заборгованість. Вищевказаний
розрахунок грунтується виключно на
положеннях договору про надання
банківських послуг, є достатньо
деталізованим та повністю
узгоджується із наданою випискою
погашень за кредитним договором, а тому
в даному випадку мають місце порушення
відповідачем прав позивача, які
підлягають захисту, шляхом стягнення з
відповідача в користь позивача
заборгованості по кредитному договору
від 05.08.2008року в сумі 2262,29 доларів США,
що еквівалентно 18082,48грн., а також
243,60грн. сплаченого судового збору.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 213, 215, 226, 292, 294 ЦПК України,
ст.ст. 509, 526, 610, 625, 1046, 1048, 1049,1050,1054 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш
И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
і.п.н.НОМЕР_1, жителька АДРЕСА_1) в
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" 2262,29 доларів США, що
еквівалентно 18082,48грн. заборгованості
за кредитним договором від 05.08.2008року, а
також 243,60грн. сплаченого судового
збору .

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення заочного рішення до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк