МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа №480/200/14-ц.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014року.Миколаївський
районний суд,Миколаївської області в
складі:

головуючого-судді
Войнарівського М.М.

при секретарі
Бурлаці А.П.

за участю представника
позивача Тимошенко О.А.

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства КБ«Приват
Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В суд з позовом звернувся ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за кредит в сумі 21165,18грн.

Свої позовні вимоги він мотивує тим,що
28.06.2006року року між позивачем та
відповідачем був укладений кредитний
договір № NDH4KP96100891. Згідно з договором
позивач надав відповідачу кредит у
розмірі 1966,90грн.,а відповідач
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотків у розмірі 25,08%на рік
на суму залишку заборгованості за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку встановленому
договором. Відповідно до умов договору
погашення заборгованості відповідачем
здійснюється щомісяця в період сплати
шляхом надання позивачу грошових
коштів для погашення заборгованості за
кредитом,за відсотками, комісією ,а
також іншими витратами згідно
кредитного договору.

Проте відповідач не повернув
позивачеві отримані кошти протягом
встановленого періоду. 13.11.2009року
Миколаївським районним судом
Миколаївської області винесено
судовий наказ про стягнення з
відповідача заборгованості у сумі
7151грн.86коп.

Станом на 23.12.2013 року утворилась
заборгованість за договором
21165,18грн.,яка складається: з
заборгованості за
відсотками-5909,88грн.,пені-13771,24грн.,штраф
у-500,00грн., штрафу- 984,06грн.

В судовому засіданні представник
позивача,який діє на підставі
довіреності Тимошенко О.А. позов
підтримав в повному обсязі та
наполягав на його задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнала та просила відмовити в його
задоволенні в звязку з тим,що отримала
кредит на придбання телефону ще в
2006році. До 2010року його сплатила.
Протягом з 2010р. по 2014р. жодних вимог
банк до неї не заявляв,тому пропустив
строк позовної давності який просить
застосувати.

Вислухавши сторони,дослідивши
матеріали справи,суд приходить до
висновку про відмову у задоволення
позову виходячи зі слідуючого.

В судовому засідання встановлено,
що 28.06.2006року року між позивачем та
відповідачем був укладений кредитний
договір № NDH4KP96100891. Відповідач в той же
день отримав кредит у розмірі 1966,90
гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 25,08% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідно до позовної заяви та
наданого позивачем розрахунку
заборгованості, станом на 23.12.2013року,
загальна сума боргу відповідача по
кредитному договору за невиконання
умов договору складає 21165,18гривень.

З розрахунку заборгованості
наданого позивачем вбачається, що
відповідачем останній платіж по
кредитному договору, проведений
29.10.2010року року, тобто пройшло більше
тьох років, при цьому позивачем не
заявлено клопотання про поновлення
пропущеного строку.
Для звернення до суду,
встановлюється загальний термін
позовної давності - три роки, який
передбачений ст. 257 ЦК України.

Згідно ст.258 ч.2 ЦК України Позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Починаючи з листопада 2010року
відповідач в порушення умов не
проводив розрахунки за отриманий
кредит. З цього часу права позивача
були порушені.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до
суду у лютому 2014року, тобто він
пропустив термін звернення до суду з
вимогою про захист своїх цивільних
прав.

Відповідно до ст. 259 ЦК України,
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Згідно договору про надання
кредиту угода про збільшення строку
позовної давності між сторонами не
укладалася.

У позовній заяві представником
позивача не було поставлено питання
про поновлення строку позовної
давності і судом підстав для його
поновлення не встановлено.

Відповідно ч.4 ст. 267 ЦК України,
сплин позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у
позові, з яким позивач звернувся до
суду 05.02.2014року, пропустивши трирічний
строк звернення, тому в його
задоволенні слід відмовити у зв'язку з
сплином позовної давності.

Також позивачу слід відмовити у
стягненні з відповідача судового
збору, оскільки в задоволенні позову
відмовлено.

Керуючись ст.ст. 256, 257,
261, 267 ЦК України, ст.ст.60, 218, 224,
226 ЦПК України суд, -

вирішив:

Відмовити Публічному
Акціонерному Товариству Комерційний
Банк «Приват Банк» в позові до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, в зв'язку з
сплином строку для звернення до суду.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області відповідно до ст.294 ЦПК України.

Суддя
М.М.Войнарівський

17.03.2014