Справа
№ 755/6281/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"27" червня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
цивільну справу за позовною заявою:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом, в якому просить суд: стягнути з
ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 у
розмірі 1000 гривень щомісячно.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що з відповідачем вона
уклала шлюб 08 листопада 2003 року. Від
шлюбу вони мають неповнолітню дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на
її повному утриманні. Відповідач
відмовляється у добровільному порядку
надавати матеріальну допомогу на
утримання дитини, вихованням доньки не
цікавиться.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, надала до суду заяву, в якій
просить суд розглянути справу у її
відсутність, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, просить їх
задовольнити, проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76
ЦПК України, про причини неявки в
судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чи ном повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність позивача, відповідача та
за згодою позивача ухвалити заочне
рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України,
у зв'язку з неявкою в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані у справі докази, у всій
сукупності, суд приходить до
наступного.

Як встановлено судом, сторони
шлюб зареєстрували 08 листопада 2003
(а.с.3).

Від шлюбу сторони мають малолітню
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Відповідно до ч. 2 ст. 51
Конституції України та ст. 180 Сімейного
кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про
охорону дитинства» передбачено, що
кожна дитина має право на рівень життя
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного та соціального
розвитку.

Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного
кодексу України, способи виконання
батьками обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини
той із них, хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій або натуральній
формі. За рішенням суду кошти на
утримання дитини присуджуються у
частці від доходу її матері, батька або
у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу
України, частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного
кодексу України, при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач проживає разом з малолітню
донькою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач зареєстрований та проживає
окремо від дитини, постійної участі у
вихованні та утриманні доньки не
приймає.

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного
кодексу України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в
натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі

Статтею 7 Закону України «Про державний
бюджет на 2014 рік» установлено
прожитковий мінімум на дітей віком від
6 до 18 років - 1286 гривень.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України, мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг прав і не звільняє від
обов'язків щодо дитини.

Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу
України визначено, що сімейні
відносини регулюються на засадах
справедливості, добросовісності та
розумності, відповідно до моральних
засад суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного
кодексу України, мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, між 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу
України, аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи викладене, відсутність
будь-яких заперечень щодо позовних
вимог з боку відповідача, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1, щодо стягнення
аліментів з відповідача на утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій
грошовій сумі є обґрунтованими та
підлягають задоволенню. З відповідача
на користь позивача підлягають до
стягненню аліменти на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
в розмірі 1000 гривень щомісячно, до
досягнення донькою повноліття.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
держави підлягає до стягнення судовий
збір, від сплати якого при зверненні до
суду була звільнена позивач.

На підставі викладеного, керуючись ст.
51 Конституції України, ст.ст. 7, 141, 181, 182,
183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8
Закону України «Про охорону
дитинства», ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік», ст.
ст.10, 60, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294, 367 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти в розмірі 1 000 (тисяча) гривень,
щомісячно, починаючи з 28 лютого 2014 року
і до досягнення дитиною повноліття, але
не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят)
копійок.

Рішення підлягає негайному
виконанню в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: