Номер провадження: 22-ц/785/4973/14
Номер справи місцевого суду: 496/535/14-ц
Головуючий у першій інстанції Груца
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С.,
Сидоренко І.П.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 на ухвалу
Біляївського районного суду Одеської
області від 03 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
угоди недійсною та повернення грошей,-

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 із позовом,
який в процесі розгляду змінив, і
остаточно просив суд визнати недійсним
правочин, укладений 30.05.2012 року між ним
та відповідачем, відповідно до якого,
відповідач отримав від нього 3 000
доларів США за автомобіль Шевролет
Люміна, та стягнути з відповідача на
його користь 6 000 доларів США у
національній валюті та судові витрати
у розмірі 902,37 гривень. (а. с. 3-6, 42)

11.02.2014 року до суду надійшла заява від
ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на все рухоме та
нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3,
також заборонити ОСОБА_3 будь-яким
способом здійснювати перереєстрацію
та відчуження рухомого та нерухомого
майна, яке належить йому на праві
власності. (а. с. 15-18)

Ухвалою Біляївського районного суду
Одеської області від 03 квітня 2014 року
заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову
залишено без задоволення. (а. с. 44)

В апеляційній скарзі апелянт просить
ухвалу скасувати та задовольнити його
заяву про забезпечення позову у
повному обсязі, посилаючись на її
необґрунтованість, неповне з`ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм процесуального
права. (а. с. 47-49)

Заслухавши суддю -
доповідача, доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
представника ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК
України, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

В порядку ст. 152 ЦПК України,
способами забезпечення позову, зокрема
можуть бути накладення арешту на майно
або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; заборона вчиняти
певні дії; передача речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам. У разі необхідності судом
можуть бути застосовані інші види
забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову.

Забезпечення позову є
цивільно-процесуальним заходом, що
вживається судом та направлений на
охорону матеріально - правових
інтересів позивача, що гарантують за
його позовом реальне виконання
судового рішення. Він застосовується
лише до позовів про визнання і про
присудження.

Приймаючи рішення про залишення
заяви позивача про забезпечення позову
без задоволення, суд першої інстанції
виходив з того, що заявник не надав
суду даних про те, яке саме майно є у
відповідача, і на яке майно, в якому
розмірі його вартості необхідно
накласти арешт.

Однак висновки суду є передчасними,
ґрунтуються на неповно з'ясованих
обставинах справи, та зроблені з
порушенням порядку, встановленого для
вирішення питання про забезпечення
позову.

Враховуючи роз'яснення Верховного Суду
України, які наведенні у п. 6 Постанови
Пленуму «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» за № 9 від 22
грудня 2006 року, про те, що розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 із
позовом про визнання угоди недійсною
та повернення грошей, який в процесі
розгляду був змінений та остаточно
ОСОБА_2 просив суд визнати недійсним
правочин, укладений 30.05.2012 року між ним
та відповідачем, відповідно до якого,
відповідач отримав від нього 3 000
доларів США за автомобіль Шевролет
Люміна, стягнути з відповідача на його
користь 6 000 доларів США у національній
валюті та судові витрати по справі у
розмірі 902,37 гривень.

Вирішуючи питання про
забезпечення позову ОСОБА_2 суд першої
інстанції не врахував, що заявлені
майнові вимоги, ціна позову досить
велика, а невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Отже, суд першої інстанції в
порушенні ч. 4 ст. 10 ЦПК України не
сприяв всебічному і повному з'ясуванню
обставин які пов'язані з вирішенням
питання про забезпечення позову, не
роз'яснив особам, які беруть участь у
справі наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій, а саме не
роз'яснив право заявити клопотання про
витребування даних з відповідних
установ щодо наявності у відповідача
по справі нерухомого, рухомого майна,
на яке може бути накладений арешт в
забезпечення позову.

Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги відповідність обраного заходу
забезпечення заявленим позовних
вимогам, при цьому враховувати
інтереси не тільки позивача, а й інших
осіб, права яких можуть бути порушення
застосуванням відповідних заходів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.
За таких обставин, ухвала
Біляївського районного суду Одеської
області від 03 квітня 2014 року підлягає
скасуванню, а питання про забезпечення
позову направленню на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- задовольнити частково.

Ухвалу Біляївського районного суду
Одеської області від 03 квітня 2014 року -
скасувати. Питання про забезпечення
позову направити до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Сєвєрова Є.С.

Сидоренко І.П.