АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Лисака І.Н., Савчук М.В.

секретар: Ковальчук Н.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» на рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 07 квітня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта», третя
особа - Департамент соціального
захисту населення Чернівецької
обласної державної адміністрації про
відшкодування завданої матеріальної
шкоди, -

В С Т А Н О В
И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3, ВАТ НАСК «Оранта», третя особа -
Департамент соціального захисту
населення Чернівецької обласної
державної адміністрації про
відшкодування завданої матеріальної
шкоди.

Просив суд:

- стягнути на його користь із ВАТ НАСК
«Оранта» завдану матеріальну шкоду в
розмірі 22 450 грн. 86 коп. та судові
витрати по справі.

Рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 07 квітня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» на користь
ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в
розмірі 22 450 грн. 86 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 600
грн. 00 коп. витрат за проведення
експертного дослідження.

Вирішено питання про судові витрати.

________________________________________________________________________
________________

№ 22ц-851/14
головуючий по 1
інстанції Ярема Л.В.

Категорія: 19/25

доповідач Кулянда М.І.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

На дане рішення представником ТОВ
НАСК «Оранта» подано апеляційну
скаргу. Просить рішення суду скасувати
і відмовити в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення
суду ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, у межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа,
яка має речове право на чуже майно, має
право на захист цього права відповідно
до положень глави 29 цього Кодексу, в
тому числі - на відшкодування завданої
майнової та моральної шкоди.

Відповідно до пункту 13 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01 березня 2013 року, № 413
враховуючи, що відповідно до статей 386,
395, 396 ЦК положення щодо захисту права
власності поширюються також на осіб,
які хоч і не є власниками, але володіють
майном на праві господарського
відання, оперативного управління або
на іншій підставі, передбаченій
законом чи договором (речове право),
такі особи також мають право вимагати
відшкодування шкоди, завданої цьому
майну.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 29
листопада 2012 року, о 08 год. 30 хв., ОСОБА_3,
керуючи автомобілем «Форд», державний
номер НОМЕР_2 по вул. Ізмайлівській в м.
Чернівці, допустив зіткнення з
автомобілем марки «Фольксваген
Пассат», державний номер НОМЕР_1, яким
користувався позивач та який належав
на праві власності Департаменту
соціального захисту населення
Чернівецької обласної державної
адміністрації та був наданий, як
гуманітарна допомога, ОСОБА_4, з правом
передачі керування зятю ОСОБА_2, без
права продажу, дарування або передачі
іншій особі (а.с.143).

Право керування позивачем даним
автомобілем підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу, в якому
міститься особлива відмітка, вчинена
на підставі довідки органу соціального
забезпечення про право керування даним
транспортним засобом, на підставі
якого позивач керував транспортним
засобом на момент дорожньо -
транспортної пригоди, внаслідок якої
було пошкоджено даний автомобіль.

Таким чином, на момент дорожньо
-транспортної пригоди, позивач
правомірно експлуатував автомобіль
марки «Фольксваген» 1998 року, державний
номерний знак НОМЕР_1, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу, в
якому міститься особлива відмітка,
вчинена на підставі довідки органу
соціального забезпечення про право
керування позивача даним транспортним
засобом та посвідченням водія на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії.

А тому,колегія суддів вважає,
правильним висновок суду першої
інстанції, що позивач, відповідно до
положень ст. ст. 395-396 ЦК України, має
право на захист свого речового права,
оскільки належить до кола осіб, які
мають право вимагати відшкодування
шкоди, так як керував транспортним
засобом на підставі документів,
визначених пунктом 2.1 Правил
дорожнього руху України (посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії та
реєстраційного документа на
транспортний засіб).

Постановою Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 07 грудня 2012 року
відповідача ОСОБА_3 визнано винним у
даній дорожньо-транспортній пригоді, і
відповідно притягнуто його до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КпАП України та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 застрахована на підставі полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/2227467 від 17 грудня 2011 року у
ВАТ НАСК «Оранта». Відповідно до даного
полісу ліміт відповідальності за
шкоду, заподіяну майну (на одного
потерпілого) складає 50 000 грн.,
франшиза - 0 грн. та даний поліс діє до 17
грудня 2012 року.

Згідно висновку № 1091/12/12 експертного
автотоварознавчого дослідження про
визначення матеріальних збитків,
проведеного на замовлення позивача,
матеріальні збитки, завдані власникові
автомобіля «Фольксваген Пассат»,
державний номер НОМЕР_1, в результаті
його пошкодження внаслідок ДТП, станом
на 28 грудня 2012 року, складають 22 450 грн.
86 коп.

Так, відповідно до частин 1, 2, 3 статті 22
ЦК України особа, якій завдано збитків
у результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування

Збитками є, зокрема втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки);

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Пунктом 22.1 Закону визначено, що у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» (далі -
Закон) обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди заподіяної життю,
здоров'ю та /або майну потерпілих
внаслідок дорожньо -транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників.

Статтею 29 Закону встановлено, що у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з
метою порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

29 листопада 2012 року ОСОБА_3 повідомив
страхову компанію про настання
дорожньо - транспортної погоди. Цього ж
дня, старшим аварійним комісаром
Чернівецького ОЦКП складено протокол
огляду транспортного засобу із
зазначенням пошкоджень транспортного
засобу, яким керував позивач.
Зазначений протокол було підписано як
ОСОБА_3, так і позивачем ОСОБА_2

01 лютого 2013 року позивач ОСОБА_2
особисто звернувся до ВАТ НАСК
«Оранта» із заявою про виплату
страхового відшкодування із наданням
необхідних для здійснення страхового
відшкодування документів.

Однак, у встановлений Законом України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» строк, страхове відшкодування
ОСОБА_2 виплачено не було.

А тому, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, стягнувши з ВАТ
НАСК «Оранта» на користь позивача
коштів в розмірі 22 450 грн.86 коп.,
витрачених на ремонт автомобіля, які не
перевищують ліміт відповідальності,
встановлений договором страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладених між страховою
компанією та ОСОБА_3

Доводи апелянта, про те, що на момент
ДТП, 29 листопада 2012 року, ОСОБА_2
неправомірно, без жодних правових
підстав експлуатував автомобіль марки
«Фольксваген» 1998 року, державний
номерний знак НОМЕР_1, є безпідставними.

Як встановлено судом, рішенням
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 11 квітня 2012 року, у справі
за позовом прокурора Шевченківського
району м. Чернівці, в інтересах
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Чернівецької обласної державної
адміністрації до ОСОБА_2, позов
задоволено та постановлено примусово
вилучити у нього на користь Головного
управління автомобіль «Фольксваген»,
1998 року, державний номерний знак
НОМЕР_1.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 23 травня 2012
року рішення Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 11 квітня
2012 року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким в задоволенні позову
прокурора Шевченківського району м.
Чернівці, в інтересах Головного
управління праці та соціального
захисту населення Чернівецької
обласної державної адміністрації до
ОСОБА_2 про примусове вилучення
автомобіля відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 листопада 2012
року, рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 23 травня 2013
року скасовано та залишено без змін
рішення суду першої інстанції.

Вказане рішення суду добровільно не
виконано й відповідно постановою
державного виконавця від 27 лютого 2013
року відкрито виконавче провадження з
примусового виконання рішення суду про
примусове вилучення автомобіля.

Таким чином, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, в якому
міститься особлива відмітка, вчинена
на підставі довідки органу соціального
забезпечення про право керування даним
транспортним засобом ОСОБА_2, без права
продажу, дарування, передачі іншим
особам, на підставі якого позивач
керував транспортним засобом на момент
дорожньо-транспортної пригоди,
внаслідок якої було пошкоджено
автомобіль, не скасовано й відповідно
наявність даного посвідчення свідчить
про те, що позивач належить до кола
осіб, які мають право вимагати
відшкодування шкоди, завданої цьому
майну, оскільки ОСОБА_2 керував
транспортним засобом на підставі
документів, визначених пунктом 2.1
Правил дорожнього руху України
(посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії та реєстраційного документа
на транспортний засіб.

Твердження апелянта про те, що розмір
заподіяних збитків безпідставно
збільшений на суму ПДВ - 3 741, 66 грн. є
безпідставними.

Відповідно до акту виконаних робіт
№ОУ-000013 від 25 січня 2013 року та
квитанції до прибуткового касового
ордера №3 від 24 січня 2014 року,
оформлених приватним підприємцем
ОСОБА_5, який надає відповідні послуги,
позивачем здійснено фактичні витрати
на ремонт автомобіля в розмірі 22 450
грн. 86 коп., які визначені без
врахування даних щодо сплати позивачем
ПДВ.

Необгрунтованими є доводи апелянта про
те, що суд першої інстанції прийняв як
належний доказ дослідження №789/09/12 від
28 грудня 2012 року, проведене експертом
ОСОБА_6, а відхилив дослідження
№2024АС-05.12-4 від 05 грудня 2012 року,
проведене ТОВ «Гарант -АСІСТАНС»,
виходячи з наступного.

З дослідження №2024АС-05.12-4 проведеного
ТОВ «Гарант -АСІСТАНС» вбачається, що
даний висновок складено без врахування
прихованих пошкоджень та витрат на їх
усунення, а також в порушення п.5.1
Методики без фактичного огляду
експертами, які його проводили, самого
транспортного засобу, а лише на
підставі складеного протоколу
транспортного засобу, який проведено
при поверхневому огляді автомобіля та
фотознімків, що позбавило експертів
можливості встановити наявність чи
відсутність прихованих пошкоджень.

При проведенні автотоварознавчого
дослідження №789/09/12, експертом ОСОБА_6,
було проведено часткове розбирання
транспортного засобу й відповідно були
виявлені внутрішні та приховані
дефекти, які не були зафіксовані у
протоколі огляду транспортного засобу,
здійсненого в день ДТП аварійним
комісаром ОСОБА_7, і відповідно з
урахуванням усіх пошкоджень
транспортного засобу внаслідок ДТП, у
тому числі й з урахуванням прихованих
пошкоджень, вартість відновлювального
ремонту експертом була визначена з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу в розмірі 22 450 грн. 86 коп.

Разом з тим, судом першої інстанції
було роз'яснено положення ст. 10 ЦПК
України про призначення по справі
судової автотоварознавчої експертизи,
з метою визначення дійсного розміру
завданої позивачу матеріальної шкоди.
Проте, представник ВАТ НАСК «Оранта» не
скористався даним правом.

Однак, суд першої інстанції при
ухваленні рішення, помилково стягнув
солідарно з відкритого акціонерного
товариства Національної страхової
компанії «Оранта» та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 230 грн. 51
коп.

У силу вимог статті 88 ЦПК України
розподіл судових витрат між ОСОБА_3 та
НСК «Оранта» повинен бути здійснений
не солідарно, а порівно з кожного. Тому
в цій частині рішення підлягає зміні.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать:

1) витрати на інформаційно-технічне
забезпечення;

2) витрати на правову допомогу;

4) витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;

5) витрати, пов'язані з проведенням
огляду доказів за місцем їх
знаходження та вчиненням інших дій,
необхідних для розгляду справи;

6) витрати, пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи,
витрати на проведення оцінки
матеріальної шкоди, заподіяної
автомобілю «Фольксваген Пассат»,
державний номер НОМЕР_1 склали 600 грн. 00
коп. (а.с. 29). Вказані витрати, в сумі 600
грн. 00 коп. не належать до судових
витрат, пов'язаних із розглядом судової
справи, а тому не підлягають стягненню.

Таким чином, рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 07 квітня
2014 року в частині стягнення солідарно з
відкритого акціонерного товариства
Національної страхової компанії
«Оранта» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судового збору в розмірі 230 грн. 51 коп.
слід змінити і стягнути з відкритого
акціонерного товариства Національної
страхової компанії «Оранта» та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 по 115 грн. 25 коп.
судового збору з кожного.

Рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 07 квітня 2014 року в
частині стягнення витрат з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 за проведення
експертного дослідження в розмірі 600
грн. слід скасувати.

В решті рішення суду першої інстанції
слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства Національної
страхової компанії «Оранта»
задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 07 квітня 2014 року в
частині стягнення солідарно з
відкритого акціонерного товариства
Національної страхової компанії
«Оранта» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судового збору в розмірі 230 грн. 51 коп.
змінити.

Стягнути з відкритого
акціонерного товариства Національної
страхової компанії «Оранта» та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 по 115 грн. 25 коп.
судового збору з кожного.

Рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 07 квітня 2014 року в
частині стягнення витрат з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 за проведення
експертного дослідження в розмірі 600
грн. скасувати.

В решті рішення суду слід залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: