АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3537/14 р.
Справа № 646/1229/13-ц
Головуючий 1 інстанції : Олізаренко С.М.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Коровіна С.Г.,
Бездітко В.М.

при секретарях - Шабас О.В.,
Щегельському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3
та ОСОБА_4 в особі її представника
ОСОБА_5 на рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 11 березня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: Харківська міська
рада, Інспекція Державного
архітектурно - будівельного контролю у
Харківської області про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, та за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи:
Харківська міська рада, Інспекція
Державного архітектурно - будівельного
контролю у Харківської області про
відновлення права власності та
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_4,
який неодноразово уточнювала в ході
судового розгляду та в остаточній
редакції просила суд усунути перешкоди
в користуванні земельною ділянкою
шляхом зобов'язання ОСОБА_4 за її кошти
знести будинок та фундамент,
полагодити пошкоджену будівлю сараю
літ. «Ф», знести збудований нею
цегляний паркан та відновити огорожу в
місці її знесення, стягнути з ОСОБА_4 30000
грн. у рахунок відшкодування моральної
шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
вказала, що вона проживає по АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_4 є власницею
сусідньої земельної ділянки по
АДРЕСА_2, самовільно зайняла частину
належної позивачці земельної ділянки
та проводить її забудову.

ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_3, з урахуванням
уточнень просила суд поновити її право
власності, зобов'язавши ОСОБА_3 усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою по АДРЕСА_3 шляхом перенесення
паркану на 0,82 м, згідно висновку
експерта, знесення сараю літ. «Ф» та
льоху літ. «Р» по АДРЕСА_1; стягнути з
ОСОБА_3 З0000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, 2500 грн. за проведення
земельно-кадастрових робіт, 8000 грн. за
юридичні послуги, 300 грн. судового
збору, витрати за проведення
експертизи в сумі 3017,6 грн.

В обґрунтування зустрічного позову
ОСОБА_4 послалася на те, що ОСОБА_3
побудувала спірні сарай та льох на
належній їй земельній ділянці, чим
порушує право власності, добровільно
поновити межу відмовляється, чим
спричинила моральну шкоду на вказану
суму.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3
позов підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти
позову заперечувала та підтримала
зустрічний позов.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явилися.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 11 березня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено
частково. Поновлено право власності
ОСОБА_4, зобов'язано ОСОБА_3, усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_3, шляхом
перенесення паркану згідно державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯК №151193.

В іншій частині зустрічного позову
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судові витрати в загальній сумі 1939,20
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким її позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що вона
не може перенести паркан, якого вже не
існує, оскільки саме ОСОБА_4 знищила
старий паркан і побудувала новий
цегляний паркан.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в особі
свого представника ОСОБА_5 просить
рішення в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
поновлення її права власності -
скасувати, зобов'язати ОСОБА_3 усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою по АДРЕСА_3 шляхом перенесення
паркану на 0,82 м, згідно висновку
експерта, знесення сараю літ. «Ф» та
льоху літ. «Р» по АДРЕСА_1; стягнути з
ОСОБА_3 30000 грн. у відшкодування
моральної шкоди. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що її
право порушено з боку власниці
сусідньої ділянки, крім того фактично
рішенням суду першої інстанції спір не
вирішено.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
обговоривши наведені в скаргах доводи
та перевіривши матеріали справи
знаходить апеляційну скаргу ОСОБА_3
такою, що не підлягає задоволенню,
апеляційну скаргу ОСОБА_4 такою, що
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні первісного
позову ОСОБА_3 суд першої інстанції
виходив з того, що позивачкою не було
доведено факту порушення її права
відповідачкою ОСОБА_4

Даний висновок суду доводами
апеляційної скарги не спростовується.

Задовольняючи частково зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої
інстанції виходив з того, що її право
власності на земельну ділянку порушено
та має бути поновлено у встановлений
судом спосіб.

Проте повністю погодитись з таким
висновком суду судова колегія не може.

Встановлено, що ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 17.01.2007 року належить
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 (а.с. 3).

Земельна ділянка площею 0,0751 га за
вказаною адресою належить ОСОБА_3 на
підставі державного акту серії ЯЖ №462917
від 10.03.2009 року (а.с. 6).

ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 30.11.2011
року, належить земельна ділянка площею
0,0356 га по АДРЕСА_3, яка належала
продавцю ОСОБА_7 на підставі державного
акта серії ЯК №154193 від 07.10.2011 року (а.с. 48
- 50).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України встановлено,
що громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Указаним положенням визначено правові
підстави набуття громадянами і
юридичними особами права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності. Такими
підставами є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону. Державні акти
на право власності на земельні ділянки
є документами, що посвідчують право
власності й видаються на підставі
відповідних рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи
ХНДІСЕ №7299 від 02.12.2013 року, фактичні
межі земельних ділянок по АДРЕСА_3 та по
АДРЕСА_1 не відповідають межам, що
визначені у державних актах на обидві
ділянки. Фактична межа земельної
ділянки по АДРЕСА_1 заходить на
земельну ділянку по АДРЕСА_3 на 0,82 м.
Площа земельної ділянки по АДРЕСА_3 на 4
кв.м. менше, ніж вказано в державному
акті. Льох літ. «Р» заходить на 0,92 м.,
сарай літ. «Ф» заходить на 0,73 м. на
земельну ділянку по АДРЕСА_3, їх
розташування не відповідає вимогам
п.3.23 ДБН360-92 «Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень». Для поновлення
меж земельних ділянок по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_3 в м. Харкові необхідно привести
фактичні межі земельних ділянок до
даних державних актів, а розташування
будівель літ. «Ф» та літ. «Р» по АДРЕСА_1
у м. Харкові привести до вимог п.3.23
ДБН360-92 «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських поселень»
(а.с. 162 - 172).

Зважаючи на те, що висновком експертизи
підтверджено порушення права
ОСОБА_4 з боку ОСОБА_3, підстав для
задоволення первісного позову ОСОБА_3
не вбачається.

Посилання ОСОБА_3 в суді апеляційної
інстанції на те, що при виготовленні
технічних документів в ході
приватизації межа земельної ділянки
була зміщена вглиб її території на 1 м.
судовою колегією не приймаються.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою не надано доказів на
підтвердження того, що землевпорядною
організацією при виготовленні
технічної документації була допущена
помилка, державний акт серії ЯЖ №462917
від 10.03.2009 року є чинним, до цього часу
ніким не оскаржений. Крім того, судовою
будівельно-технічною експертизою
ХНДІСЕ встановлено збільшення як
лінійних розмірів, так і загальної
площі належної ОСОБА_3 земельної
ділянки на 4 кв.м. з 751 кв.м. до 755 кв.м.

Згідно з вимогами ст. ст. 152, 158 ЗК
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав. Виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Аналіз юридичної природи права
власності вказує на те, що змістом
цього права у суб'єктивному розумінні є
юридично закріплена за власником
можливість певної поведінки або
забезпечена законом міра поведінки
власника відносно належного йому
майна.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 28.12.2007 року за ОСОБА_3
визнано право власності на самовільно
збудовані прибудову до житлового
будинку та надвірні приміщення, серед
яких сарай літ. «Ф» площею 26,9 кв.м. (а.с.8).

Проте, зважаючи на те, що вказана
будівля, разом з розміщеним в ній
льохом літ. «Р» частково збудовані на
земельній ділянці, належній ОСОБА_4, чим
порушуються права останньої як
власника земельної ділянки, судова
колегія вважає за можливе задовольнити
зустрічний позов в цій частині,
зобов'язавши ОСОБА_3 привести фактичну
межу належної їй земельної ділянки по
АДРЕСА_1 відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи
ХНДІСЕ №7299 від 02.12.2013 року шляхом
приведення фактичних меж земельних
ділянок до державних актів та
перенести частину сараю літ. «Ф» та
льоху «Р», що знаходяться на належній
ОСОБА_4 земельній ділянці.

Підстав для задоволення зустрічних
позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення
коштів на відшкодування моральної
шкоди не встановлено, оскільки
стороною не надано доказів на
підтвердження таких вимог.

Питання про розподіл судових витрат
вирішено судом першої інстанції у
відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК
України.

За таких обставин, рішення суду
підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.1;
313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в особі
її представника ОСОБА_5 - задовольнити
частково.

Рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 11 березня
2014 року в частині відмови в задоволенні
позову ОСОБА_3 - залишити без змін.

В частині вирішення зустрічного
позову ОСОБА_4 - скасувати і ухвалити в
цій частині нове рішення.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, треті особи: Харківська міська
рада, Інспекція Державного
архітектурно - будівельного контролю у
Харківської області про відновлення
права власності та усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою -
задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні
права власності ОСОБА_4 на земельну
ділянку по АДРЕСА_3, зобов'язавши ОСОБА_3
привести фактичну межу належної їй
земельної ділянки по АДРЕСА_1
відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи
ХНДІСЕ №7299 від 02.12.2013 року шляхом
приведення фактичних меж земельних
ділянок до державних актів та
перенести частину сараю літ. «Ф» та
льоху «Р», що знаходяться на належній
ОСОБА_4 земельній ділянці.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно. Суддя
І.С.Сащенко