АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

Іменем України

5 червня 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів - Білич
І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

за участю відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника позивача - Бринчака Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_1 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 3 жовтня 2013 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Компанія управління
активами «Прімоколект - Капітал» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/3852/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Мальцев Д.О.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Кулікова
С.В.В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором в розмірі 82 404, 65
грн., який обґрунтовує тим, що 08.09.2010 між
ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 було
укладено Кредитний договір №500186019, за
умовами якого відповідачу було надано
кредит у сумі 48 891,01 грн., зі строком
повернення до 08.09.2014 року включно у
тимчасове користування на умовах
повернення, строковості та платності.
Відповідно до умов договору
встановлена плата за користування
кредитом у розмірі 39,9% річних. Свої
зобов'язання за договором відповідач
не виконує, внаслідок чого станом на
08.02.2012 року має заборгованість за
кредитним договором в розмірі 82 404,65
грн., яку позивач просить стягнути з
відповідача та судові витрати.

В ході розгляду справи представник
позивача подав заяву про заміну
сторони у справі, а саме позивача з ПАТ
«Альфа Банк» на правонаступника
Товариство з обмеженою
відповідальністю Компанія управління
активами «Прімоколект - Капітал».

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 3 жовтня 2013 року позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю Компанія управління
активами «Прімоколект - Капітал» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю Компанія управління
активами «Прімоколект - Капітал»
заборгованість за кредитним договором
№ 500186019 від 08.09.2010 року у розмірі 82 404
грн. 65 коп. та судові витрати по сплаті
судового збору у сумі 824 грн. 05 коп.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 3 грудня 2013 року заяву
відповідача ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 3 жовтня 2013
року у цивільній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю Компанія управління
активами «Прімоколект - Капітал» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
залишено без задоволення.

Дотримавшись порядку оскарження
заочного рішення, ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_1 звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
скасувати та постановити нове, яким у
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю Компанії
управління активами «Прімоколект -
Капітал» по стягненню заборгованості
відмовити та покласти на позивача
судові витрати.

На обґрунтування своєї позиції апелянт
вказує, на її думку постановлене
рішення є незаконним та
необґрунтованим, при цьому судом
неповно встановив обставини по справі,
також судом не взято до уваги доводи
відповідача щодо бажання укласти
мирову угоду із позивачем на
допустимих умовах саме в рамках
судового процесу та повністю
проігноровано фінансово-матеріальне
становище відповідача, та погрози, які
висловлював позивач.

Крім того, апелянт вважає, що суд першої
інстанції також не прийняв до уваги
графіки реструктуризації
заборгованості укладені між сторонами
для погашення існуючої заборгованості.

В судовому засіданні відповідач та її
представник апеляційну скаргу
підтримали, просили її задовольнити,
додатково зазначили, що вважають ТОВ
Компанія управління активами
«Прімоколект - Капітал» неналежним
позивачем.

Представник позивача заперечував
проти апеляційної скарги за
необґрунтованістю її доводів.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, вислухавши
пояснення сторін, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого судом рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з правильно
встановлених в судовому засіданні
обставин про те, що станом на 08.02.2012
заборгованість відповідача ОСОБА_1
перед позивачем за кредитним договором
становить 82 404,65 грн., що складається з 47
201,23 грн. - заборгованість по
простроченому кредиту; 16 298,09 грн. -
заборгованість по простроченим
процентам; 18 905,33 грн. - штраф за
несвоєчасне виконання зобов'язання, та
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком районного суду, так як він в
повній мірі відповідає встановленим
обставинам справи та вимогам Закону.

Так, 08.09.2010 між ПАТ «Альфа Банк»,
правонаступник якого є ТОВ Компанія
управління активами «Прімоколект -
Капітал» та ОСОБА_1 було укладено
Кредитний договір №500186019, за умовами
якого відповідачу було надано кредит у
сумі 48 891,01 грн., зі строком повернення
до 08.09.2014 у тимчасове користування на
умовах повернення, строковості та
платності зі сплатою за користуванням
кредитом 39,90% річних, при цьому
відповідач зобов'язалась здійснювати
платежі з повернення Кредиту та сплати
процентів за його користування
здійснюючи щомісячно рівними
частинами відповідно до Графіка
платежів та розрахунку сукупної
вартості споживчого кредиту та
реальної процентної ставки, з
урахуванням вартості всіх супутніх
послуг, який є Додатком №1 до Договору
та його невід'ємною частиною в порядку
та на умовах, визначених цим Договором.

Однак, свої зобов'язання за кредитним
договором ОСОБА_1 не виконала, порушила
умови та строки повернення, внаслідок
чого у відповідача станом на 08.02.2012
утворилась заборгованість в розмірі 82
404,65 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором Банк або інша фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог,
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно положень ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання с його
невиконання або виконання з порушенням
умов визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідна до ч. 1 ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор мас право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання:
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

При цьому, доводи апеляційної скарги
про ігнорування судом першої інстанції
фінансово-матеріального становища
відповідача, колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки, відповідно
до ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Наявні в матеріалах справи копія
договору про відступлення права вимоги
№2012-1-2/1 від 18 грудня 2013 року та копія
акту приймання-передачі спростовують
твердження відповідача про те, що ТОВ
Компанія управління активами
«Прімоколект - Капітал» є неналежним
позивачем у справі, оскільки такій
договір відповідає вимогам ст. 512-516 ЦК
України, при цьому, укладений 08.09.2010
Кредитний договір №500186019 між ПАТ
«Альфа Банк та ОСОБА_1 не містить
застережень щодо зміни кредитор у
зобов'язанні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції в повному обсязі
дослідив, проаналізував та дав належну
оцінку поданим сторонами доказам, що
мають значення в конкретній справі та
доводять існування відповідних
юридичних обставин та підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості за кредитним
договором від №500186019 від 08.09.2010
врозмірі 82 404,65 грн.

За таких підстав доводи апеляційної
скарги законності рішення суду першої
інстанції не спростовують, рішення
суду першої інстанції ухвалене без
порушення норм матеріального права,
правові підстави для скасування
рішення, відсутні, а наведені в
апеляційній скарзі недоліки у розгляді
справи не вплинули на суть ухваленого
рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_1 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 3 жовтня 2013 року відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 3 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: