Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2014 Справа №607/5529/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого
Грицака Р.М.

за участю секретаря
Палашовської У.А.

позивача
ОСОБА_1

відповідачів:
ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_1 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Острозького 70» про визнання
добросовісними набувачами, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_1 звернулися з
позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСББ
«Острозького,70» про визнання
добросовісними набувачами. В
обґрунтування свої позовних вимог
посилаються на те, що 04 березня
позивачка ОСОБА_1 уклала договір згідно
якого придбала у ОСОБА_14 28/100 часток
мансардного поверху житлового будинку
загальною площею 67,3 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1. Вказаний договір був
нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_15 та зареєстрований в
реєстрі за №429. 03 вересня 2010 року ОСОБА_6
придбала у ОСОБА_14 25/100 часток
мансардного поверху житлового будинку,
загальною площею 67,3 кв.м., за адресою:
АДРЕСА_1. Вказаний договір був
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_16 та зареєстрований в реєстрі за
№3416. Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 30 серпня -02 вересня 2013 року
вказані договори купівлі продажу від 04
березня 2010 року, укладені між ОСОБА_14 та
ОСОБА_1 та між ОСОБА_14 та ОСОБА_6 визнано
нікчемними. Вважають, що оскільки при
укладенні договорів купівлі-продажу їм
не було відомо, що майно, яке ними
набуто відчужено особою, яка не мала на
це права, ОСОБА_14 у нотаріусів
підтвердив право власності
необхідними документами, а тому
вважають, що вони є добросовісними
набувачами часток мансардного поверху
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі та їх
представник позов підтримали з
підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5
проти позову заперечила. Зазначає, що
позивачами вибрано спосіб захисту не
передбачений законом. Просить в позові
ОСОБА_6, ОСОБА_1 відмовити.

Присутній в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти позовних вимог заперечив,
просить в позові відмовити.

Присутня в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
проти позовних вимог заперечила,
просить в позові відмовити.

Присутній в судовому засіданні
представник відповідача ОСББ
«Острозького, 70» в судовому засіданні
проти позовних вимог заперечив,
просить в позові відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_14 показав, що за домовленістю з
співвласниками квартир він побудував
частково і за власні кошти, а частково
за кошти співвласників, мансардний
поверх житлового будинку по АДРЕСА_1,
зокрема збудував чотири квартири.
Через суд оформив право власності на
вказані збудовані приміщення. В нього
було шістнадцять
нотаріально-посвідчених заяв
співвласників квартир житлового
будинку, які погоджувалися на
оформлення за ним права власності на
надбудоване мансардне приміщення. Коли
він оформив право власності на себе на
спірне приміщення, то запропонував
переоформити його на ОСОБА_2. Зазначив,
що ОСОБА_3 кошти в житлові приміщення не
вкладали.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_18 показав, що він дізнався через
інтернет про продажу частини
мансардного поверху житлового будинку
за адресою АДРЕСА_1, зацікавився цим
оголошенням, і придбав в ОСОБА_19
квартиру у вказаному мансардному
приміщенні.

Заслухавши пояснення сторін, покази
свідків, дослідивши та оцінивши докази
по справі, суд приходить до висновку,
що позов ОСОБА_6, ОСОБА_1 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСББ «Острозького,70» до
задоволення не підлягає, виходячи з
наступних причин.

Судом встановлено, що рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 29 грудня 2009
року визнано за ОСОБА_14 право власності
на майно - мансардний поверх житлового
будинку АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_14
зареєстрував за собою право власності
на вказаний об'єкт нерухомості в ТЗОВ
«Міське бюро технічної
інвентаризації», про що свідчить витяг
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 01.03.2010 року.

04.03.2010 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_1
укладено договір купівлі-продажу 28/100
частки мансардного поверху житлового
будинку загальною площею 67,3 кв.м.,
житловою площею 44,6 кв.м за адресою
АДРЕСА_1, який посвідчений приватним
нотаріусом ТМНО ОСОБА_15 та
зареєстрований в реєстрі нотаріальних
дій за №429.

03.08.2010 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_6
укладено договір купівлі-продажу 25/100
частки мансардного поверху житлового
будинку, загальною площею 53,5 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1, який посвідчений
приватним нотаріусом ТМНО ОСОБА_16 та
зареєстрований в реєстрі нотаріальних
дій за №3416.

Рішенням апеляційного суду
Тернопільської області від 26.10.2010 року
скасовано рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 29.12.2009 року про визнання за
ОСОБА_14 права власності на мансардний
поверх житлового будинку АДРЕСА_1.

Вироком Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 09.08.2011р., який набрав
законної сили, ОСОБА_14 визнано винним у
скоєнні злочину за ч. 3 статті 190 КК
України. Із вироку Тернопільського
вбачається, що «ОСОБА_14 на початку
січня 2005 року умисно з метою вчинення
шахрайства, проживаючи в квартирі
НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 та знаючи, що ОСОБА_7
проживає у квартирі НОМЕР_2 по АДРЕСА_1,
а ОСОБА_2 проживає в квартирі НОМЕР_3 по
АДРЕСА_1, які виявили спільне бажання
побудувати над своїми квартирами
мансардний поверх із влаштуванням
індивідуальних входів до нього, шляхом
зловживання довірою з метою заволодіти
коштами ОСОБА_7 та ОСОБА_2 без наміру їх
повернути, запропонував, що
одноособово займеться будівництвом
мансардного поверху та оформленням
права власності на побудований
мансардний поверх. ОСОБА_7 та ОСОБА_2 в
цей час нададуть підсудному ОСОБА_14
кошти на будівництво, а після його
завершення буде оформлено право
власності на частки мансардного
приміщення над їхніми квартирами на
ОСОБА_7 та ОСОБА_2 Не маючи наміру
виконувати взяті на себе зобов'язання,
не завершивши робіт із будівництва
мансардного поверху, підсудний ОСОБА_14
отримав, починаючи з грудня 2005 року по
липень 2010 року від ОСОБА_7 кошти на
будівництво в сумі 85500,00 грн. та від
ОСОБА_2 - 79105,00 грн. У грудні 2009 року без
їх відома звернувся в Тернопільський
міськрайонний суд із позовом про
визнання за ним права власності на
мансардний поверх будинку АДРЕСА_1.
Після цього з метою завершити свій
злочинний намір, підсудний ОСОБА_14 без
відома потерпілих продав мансардні
приміщення над їхніми квартирами
стороннім особам, не маючи наміру
повертати ОСОБА_7 та ОСОБА_2 отримані
від них в період з грудня 2005 року по
липень 2010 року кошти, чим спричинив
останнім шкоду у великих розмірах на
загальну суму 164105,00 грн.»…

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 30 серпня-02 вересня 2013 року у
справі №607/3851/13-ц задоволено частково
позов ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2. Зокрема
встановлено, що договір
купівлі-продажу 28/100 частки мансардного
поверху житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_14 та
ОСОБА_1, посвідчений 04.03.2010 року
приватним нотаріусом ТМНО ОСОБА_15, а
також договір купівлі-продажу 25/100
частки мансардного поверху житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, укладений
між ОСОБА_14 та ОСОБА_6, посвідчений
03.08.2010 року приватним нотаріусом ТМНО
ОСОБА_16 є нікчемними.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.
Статтею 388 цього Кодексу встановлено,
якщо майно за відплатним договором
придбане в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:
було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння;
було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння;
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Крім того, на підставі ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про:
повернення виконаного за недійсним
правочином; витребування майна
власником із чужого незаконного
володіння; повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні;
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено
право кожної особи на звернення до суду
за захистом свого цивільного
(майнового) права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи те, що договір
купівлі-продажу часток мансардного
приміщення за адресою АДРЕСА_1 був
укладений між позивачами та ОСОБА_14,
суд прийшов до висновку про
відсутність доказів порушення прав
відповідачами ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСББ
«Острозького,70» щодо спірного
приміщення за адресою АДРЕСА_1, а тому
не має підстав для задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК цивільні права
можуть виникати з рішення суду лише у
випадках, встановлених актами
цивільного законодавства. Щодо права
власності, то ЦК передбачає можливість
його виникнення на підставі рішення
суду у випадках, встановлених ст. 376 ЦК,
а підтвердження рішенням суду наявного
в особи права власності - у випадках,
встановлених ст.392 ЦК. В інших випадках
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів (ч.1 ст.328 ЦК).

Судом установлено, що в позивачів на
підставі укладених договорів
купівлі-продажу виникло право
власності на спірні частки мансардного
поверху.

За таких обставин підстав для
підтвердження наявного в позивачів
права власності на спірні частки
мансардного поверху ще і в судовому
порядку немає.

Крім того ст.15 та ст.16 ЦК захищає
порушене право особи в спосіб,
установлений законом, а в даному
випадку права позивачів ніким не
порушено, а обраний ним спосіб захисту -
визнання добросовісним набувачем -
законом не передбачений.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК
України, ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321, 328, 330, 331, 386
ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_1 до
ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2, об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Острозького 70» про визнання
добросовісними набувачами за
договорами купівлі-продажу від 03.08.2010
року та 04.03.2010 року на 25/100 та 28/100 частки
мансардного поверху житлового будинку
по АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяР. М. Грицак