АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/2186/2014
Головуючий у 1-й інстанції - Кушнір
Доповідач - Заришняк Г.М
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Солом'янського районного суду міста
Києва від 27 листопада 2013 року по справі
за позовом Національного технічного
університету «Київський політехнічний
інститут» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, які діють в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_3, третя
особа - Орган Опіки та піклування
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації про виселення
з кімнати студентського сімейного
гуртожитку без надання іншого жилого
приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А:

НТУУ «КПІ» звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_1, які діють в своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_3, третя
особа - Орган Опіки та піклування
Солом'янської районної в м.Києві
державної адміністрації про виселення
з кімнати студентського сімейного
гуртожитку без надання іншого жилого
приміщення, а саме: з кімнати АДРЕСА_1
студентського сімейного гуртожитку №
21 НТУУ «Київський політехнічний
інститут», що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Університет зазначав, що НТУУ «КПІ» є
балансоутримувачем студентського
сімейного гуртожитку №21, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який
призначений для проживання сімейних
студентів, аспірантів, докторантів
НТУУ «КПІ». В даному гуртожитку без
відповідних правових підстав
проживають відповідачі. ОСОБА_2 03.12.2007
року звернулася до адміністрації
Університету із заявою про надання їй
та її чоловікові ОСОБА_1 кімнати в
студентському гуртожитку сімейного
типу на період навчання.

Адміністрація НТУУ «КПІ» задовольнила
прохання ОСОБА_2 та надала на період
навчання приміщення (кімнату) у
гуртожитку № 21 за адресою: АДРЕСА_1.

20.06.2009 р., ОСОБА_2 було видано диплом
спеціаліста та відраховано з
університету у зв'язку із закінченням
навчання в університеті.

03.03.2010 р. між позивачем та ОСОБА_1 була
укладено угода №460 на тимчасове
розміщення в студентський гуртожиток
НТУУ «КПІ» № 21, кімната АДРЕСА_1,
строком з 01.03.2010 р. по 01.03.2011 р.

Після закінчення вказаного терміну
адміністрація НТУУ «КПІ» неодноразово
зверталася до відповідачів із
попередженням про необхідність
виселення із гуртожитку, однак
відповідачі до цього часу без
достатніх правових підстав
продовжують проживати та
користуватись відповідним приміщенням
у вказаному гуртожитку.

Рішенням Солом'янського районного суду
міста Києва від 27 листопада 2013 року
позов Національного технічного
університету «Київський політехнічний
інститут» - задоволено.

Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_1 та залежну від
них особу - неповнолітнього сина
ОСОБА_3, без надання іншого жилого
приміщення з кімнати АДРЕСА_1
студентського сімейного гуртожитку №
21, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2,
ОСОБА_1 на користь Національного
технічного університету «Київський
політехнічний інститут» судові
витрати в сумі 114,70 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове, яким дозволити
проживати відповідачам в оспорюваній
кімнаті гуртожитку до отримання іншого
житла від Міністерства оборони
України, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, вважаючи рішення суду
законним.

Відповідачі та представник третьої
особи в судове засідання не з'явилися,
про день та час розгляду справи
повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність й обґрунтованість
постановленого рішення суду в цій
частині, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 127 ЖК України для
проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період роботи або навчання
можуть використовуватись гуртожитки.
Під гуртожитки надаються спеціально
споруджені або переобладнані для цієї
мети жилі будинки. Жилі будинки
реєструються як гуртожитки у
виконавчому комітеті районної,
міської, районної в м. Києві Ради
народних депутатів.

Згідно до Примірного Положення про
студентський гуртожиток вищого
навчального закладу, затвердженого
Наказом Міністерства освіти та науки
від 13.11.2007 року № 1004, студентські
гуртожитки вищих навчальних закладів
призначені для проживання на період
навчання іногородніх студентів,
слухачів, курсантів,
асистентів-стажистів, інтернів,
клінічних ординаторів, аспірантів,
ад'юнктів, докторантів тощо(далі -
Студенти), а також студентів з числа
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, за умови
відсутності в них іншого місця
проживання. Житлова площа та місця
загального користування в гуртожитку
не підлягають приватизації, обміну,
закладанню, бронюванню і здаванню для
проживання сторонніх осіб чи наймання
з іншою метою. Поселення Студентів до
студентських гуртожитків здійснюється
рішенням керівника вищого навчального
закладу за погодженням з органами
студентського самоврядування та
первинною профспілковою організацією
студентів на підставі ордерів
відповідно до Житлового кодексу
України. При поселенні укладається
угода (контракт) на проживання. При
відрахуванні з навчального закладу (у
тому числі при його закінченні),
розірванні угоди на проживання
Студенти, які проживали в гуртожитку,
залишають його в установленому порядку
в двотижневий термін від дня видачі
відповідного наказу.

На підставі ст. 132 ЖК України, а також п.40
Примірного положення про гуртожитки,
особи, які вчилась у навчальних
закладах і вибули з них, підлягають
виселенню без надання іншого жилого
приміщення з гуртожитку, який їм було
надано у зв'язку з навчанням.

З матеріалів справи вбачається, що
будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі
НТУУ «КПІ» і має статус студентського
гуртожитку для проживання сімейних
студентів, аспірантів, докторантів, що
підтверджується наказом ректора НТУУ
«КПІ» від 03.09.2001 року №4-85 та листом
Міністерства освіти і науки України
від 03.12.2010 року № 1/11-11028. ( а.с. 5-8).

03.12.2007 року ОСОБА_2 звернулась до
позивача із заявою про надання на
період навчання кімнати у
студентському гуртожитку сімейного
типу на її сім'ю: вона та чоловік ОСОБА_1,
й одночасно зобов'язалася
дотримуватися Правил внутрішнього
розпорядку НТУУ «КПІ», Положення про
поселення та проживання в гуртожитках
студмістечка та чинного законодавства
(а.с.84).

На підставі зазначеної заяви
адміністрація НТУУ «КПІ» у
встановленому порядку надала ОСОБА_2
на період навчання кімнату АДРЕСА_1, у
сімейному гуртожитку № 21, за адресою:
АДРЕСА_1.

Під час шлюбу у відповідачів народився
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який разом з
батьками мешкає за вказаною адресою.

Наказом № 1316-с від 20.06.2009 р., ОСОБА_2 було
видано диплом спеціаліста та
відраховано з університету у зв'язку із
закінченням навчання в університеті.

03.03.2010 р. між позивачем та ОСОБА_1 була
укладена угода №460 на тимчасове
розміщення в студентський гуртожиток
НТУУ «КПІ», згідно з якою відповідачам
тимчасово: з 01.03.2010 р. по 01.03.2011 р. надано
в найом для проживання кімнату
АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

В подальшому на прохання відповідачів
та за клопотанням Міністерства
оборони України адміністрацією НТУУ
«КПІ» неодноразово продовжувалося
проживання відповідачів у вказаному
гуртожитку. В порядку виключення
відповідачам встановлено останній
термін для проживання - до 01.03.2013 р.,
проте відповідачі, не дивлячись на
закінчення тимчасових угод щодо найму
спірного приміщення і попередження
позивача про необхідність звільнення
кімнати в гуртожитку, продовжують без
достатніх правових підстав проживати у
вказаній кімнаті студентського
гуртожитку НТУУ «КПІ».

Суд першої інстанції повно й всебічно
з'ясував обставини справи, зібраним
доказам дав належну оцінку та прийшов
до правильного висновку про
доведеність позовних вимог про
виселення відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1
та їх неповнолітнього сина із
студентського сімейного гуртожитку
без надання іншого жилого пиміщення,
обґрунтовано задовольнивши позов НТУУ
«КПІ».

Доводи апеляційної скарги вказані
висновки суду не спростовують.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційної скарзі
на те, що відповідачі є
військовослужбовцями, а тому
відповідно до ст. 125 ЖК України та ч. 3
ст. 132 ЖК України не підлягають
виселенню без надання іншого житла, не
заслуговують на увагу, оскільки дані
норми застосовуються до житлових
правовідносин, одним із суб'єктів яких
є особа, яка перебувала з
підприємством, установою, організацією
у трудових правовідносинах, а
відповідачам надавалась кімната в
гуртожитку на період навчання в
університеті та на підставі угод про
тимчасове розміщення в студентський
гуртожиток, термін яких сплинув 01.03.2011
р.

Постановлене судом рішення відповідає
вимогам матеріального та
процесуального закону й не може бути
скасованим з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
міста Києва від 27 листопада 2013 року -
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий

Судді