Справа № 504/101/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 рокусмт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області в складі:

головуючої судді - Вінської Н.В.

при секретарі - Латка І.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОС «Степове»
- Васильєва С.В.

відповідачки - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до громадського організації
об'єднання садоводів «Степове», ОСОБА_3
про скасування рішення, усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідачів посилалась на
те, що вона є спадкоємцем по закону
після смерті її бабусі ОСОБА_5. Під час
життя її бабуся отримала у
користування земельну ділянку для
ведення садівництва на території
Красносільської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області в об'єднанні садоводів
«Степове» по вул. Шостій, ділянка
НОМЕР_1, про що свідчить членська
книжка. Розпорядженням
Комінтернівської районної державної
адміністрації Одеської області від 14
серпня 2007 року № 1114 із змінами на
підставі розпорядження від 26 листопада
2007 року №1731, вказану земельну ділянку
було передано у власність. За життя
бабуся в літку частіше перебувала на
ділянці, а у зимовий період переїжджала
до дому, проте з метою запобігання
крадіжок, які стихійно трапляються
саме у цей період в ОС «Степове» на
певних умовах дозволяла ОСОБА_3
перебувати на ділянці у садовому
будинку. При цьому на неї покладався
обов'язок оплачувати за діючими
тарифами витрати електропостачання та
водопостачання, в обсягах її
споживання, та цільові внески у розмірі
встановленими статутними органами ОС
«Степове». В зв'язку з виниклою довірою,
відповідачка проживала у садовому
будинку за життя бабусі. Після смерті
бабусі деякий час поведінка
відповідачки її не хвилювала, але
восени 2011 року під час її перебування
на земельній ділянці ОСОБА_3 почала
вголос висловлювати свої думки та
погляди з приводу її присутності на
ділянці без попередження та без
запрошення. Після чого їх стосунки
погіршилися та вона попросила
відповідачку забрати свої речі та
залишити земельну ділянку. Восени 2012
року після прибуття на ділянку вона
з'ясувала, що ОСОБА_3 змінила замок на
воротах, завела трьох псів, які в сказі
почали кидатися на неї, а відповідачка
навіть не відкривши ворота, почала
висловлюватись на її адресу
нецензурною лайкою, проявила неповажне
ставлення до неї. Після цього вона
звернулась до адміністрації ОС
«Степове», але їй пояснили, що за
відсутності у неї державного акту на
землю, питання про оформлення її
спадкових прав має вирішуватись у
судовому порядку. У 2013 році
відповідачка ОСОБА_3 показала їй книжку
садовода, оформлену на її ім'я. Вона
вдруге звернулась до адміністрації ОС
«Степове» та отримала відповідь про те,
що ОСОБА_3 є членом ОС «Степове» на
підставі рішення комісії по виключенню
та прийнятті в члени ОС «Степове» віл
14.07.2012 року, затвердженого рішенням
Ради ОС «Степове» від 29.07.2012 р. Вважає
прийняте рішення незаконним та таким,
що підлягає скасуванню з огляду на її
права спадкування. Просила суд
скасувати рішення комісії по
виключенню та прийняттю в члени ОС
«Степове» ОСОБА_3 та в частині видачу
дозволу на приватизацію ділянки;
визнати за нею право на вступ до ОС
«Степове» в порядку передбаченому
статутом без сплати вступного внеску;
зобов'язати відповідачку усунути
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою, шляхом звільнення незаконно
зайнятої земельної ділянки.

Представник позивачки ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, просив суд їх задовольнити в
повному обсязі з підстав визначених у
ньому.

Представник відповідача ОС
«Степове» Васильєв С.В. позовні вимоги
визнав в повному обсязі, подав заяву
про визнання позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала
посилалась на те, що дана земельна
ділянка не є спадковим майном після
смерті ОСОБА_5, так як за життя дану
земельну ділянку їй було продано без
оформлення документів. Документи,
державний акт на земельну ділянку, вона
до цього часу не може оформити належним
чином, оскільки дана процедура є
тривалою із-за бюрократичних перешкод,
браку часу та коштів через хворобу
внаслідок аварії. Просила суд
відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_6

Розглянувши поданий позов,
матеріали справи, вислухавши пояснення
сторін суд приходить до висновку про
відмову у задоволенні позову виходячи
з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, яка
приходилась бабусею ОСОБА_6 (а.с.169-174 в
тому числі на звороті).

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємиця
ОСОБА_4 звернулась для прийняття
спадщини на квартиру АДРЕСА_1 та на
квартиру АДРЕСА_2 (а.с.175).

Підставою для користування
спірною земельною ділянкою у ОСОБА_5
виникло в наслідок розпоряджень
Комінтернівської районної державної
адміністрації від 14.08.2007 р №114/А-2007 та
від 26.11.2007 р. № 1731/А-2007, яким затверджено
технічну документацію щодо складення
державного акту на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_5 для ведення
садівництва в ОС «Степове» на
території Красносільської сільської
ради та передано земельну ділянку у її
власність (а.с.66-67).

Рішенням від 29.07.2012 р. ОСОБА_3
прийнято в члени ОС «Степове» замість
ОСОБА_5 (а.с.107-110).

Відмовляючи у задоволенні позову
суд виходив з того, що за життя у ОСОБА_5
право власності на земельну ділянку
відповідно до закону не виникло (не
одержано документ, що посвідчує право
власності, право власності на земельну
ділянку не зареєстроване, межі
земельної ділянки не виділені в натурі)
внаслідок чого у спадкодавця ОСОБА_4
відсутнє право на спадкування.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 125 ЗК України
(в редакції Закону № 107-VI від 28.12.2007р.)
право власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.
Приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі
(на місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

Документом, що посвідчує право на
земельну ділянку, відповідно до ст. 126
ЗК України (в редакції Закону № 107-VI від
28.12.2007р.), є державний акт за формою
державних актів затвердженими
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Спадкуванням, відповідно до ст. 1216 ЦК
України, є перехід прав та обов'язків
(спадщини) від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 181 ЦК України до
нерухомих речей (нерухоме майно,
нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
призначення.

Відповідно ч. 1 ст. 182 ЦК України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Ухвалюючи рішення по справі суд
критично оцінює реєстраційну картку
земельної ділянки Центру державного
земельного кадастру серії №АБГ №676902
(а.с.30,31), яка не містить підписів, дат
заповнення та реєстрації, оскільки
така реєстрація не могла відбутися в
силу того, що на час прийняття Закону
«Про державний земельний кадастр»
цивільну правоздатність ОСОБА_5 як
фізичної особи було припинено.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України,
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у момент її смерті.

При ухваленні рішення суд
приймає до уваги заяву ОСОБА_4
адресовану Восьмій одеській державній
нотаріальній конторі, якою вона не
претендувала на спадщину щодо спірної
садової земельної ділянки (а.с.169).

Суд приймає до уваги, що державним
нотаріусом не винесено постанови про
відмову у вчинені нотаріальних дій
щодо спірної земельної ділянки.

Суд не приймає до уваги розписку
від імені ОСОБА_5 про отримання нею
завдатку від ОСОБА_3, щодо
купівлі-продажу спірної земельної
ділянки, оскільки за життя у ОСОБА_5
право власності на земельну ділянку
відповідно до діючого на той час
законодавства не виникло (а.с.90, 58).

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані на підставі яких
суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного,
відповідно до ст. 25 ЦК України, ст. 125 ЗК
України (в редакції Закону № 107-VI від
28.12.2007р.), Закону України «Про державний
земельний кадастр», керуючись ст. ст. 10,
11, 15, 57-60,62,64-65, 208, 209, 212- 215 ЦПК України
суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
громадського організації об'єднання
садоводів «Степове», ОСОБА_3 про
скасування рішення, усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою -
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення, а особами, що не
були присутні у судовому засіданні під
час його проголошення протягом десяти
днів з дня отримання копії даного
рішення.

Суддя Н. В. Вінська