Справа № 127/9626/14-ц
Провадження № 2/127/3808/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2014 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спадкового майна, припинення права власності на частку в спільній частковій власності та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спадкового майна, припинення права власності на частку в спільній частковій власності та визнання права власності.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Вказана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачами:

- щодо виникнення спору з відповідачем з приводу невизнання ним права власності позивачів на спадкове майно, оскільки відповідно до розяснень, які містяться в п. 3.1. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку;

- не зазначено доказів, які підтверджують кожну обставину, зазначену в позові, або наявність підстав для звільнення від доказування передбачених нормами ЦПК України, а саме:

- щодо звернення до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та її відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину із підстав викладених в заяві;

- . не зазначено всіх заінтересованих осіб а саме: орган державної реєстрації, який здійснює виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, дану заяву слід залишити без руху та надати позивачам строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спадкового майна, припинення права власності на частку в спільній частковій власності та визнання права власності - залишити без руху та надати позивачам строк для усунення вказаних недоліків до 30 травня 2014 року, але не більше п'яти днів з моменту отримання копії ухвали, про що повідомити позивачів.

У разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: