У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

4 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Ступак О.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто-Ареал», третя
особа - УДАІ УМВС України у Полтавській
області, про витребування автомобіля з
чужого незаконного володіння та про
визнання договору недійсним, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
від 19 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 20 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що 08 серпня 2008 року він
видав нотаріально посвідчену
довіреність на право розпорядження
автомобілем марки Toyota LC 200, державний
номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_7 та
ОСОБА_5 строком на п'ять років.

07 серпня 2012 року ОСОБА_5 продав вказаний
спірний автомобіль ОСОБА_6, тоді як 06
серпня 2012 року зазначена довіреність
ОСОБА_4 була скасована.

Враховуючи вказане, позивач просив
витребувати спірний автомобіль у
ОСОБА_6 та визнати недійсним укладений
07 серпня 2012 року між відповідачами
договір комісії зазначеного
автомобіля.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 19 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 20 лютого 2014 року, у задоволенні
позову було відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судами і при їх
дослідженні та встановленні судами
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 19 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської
області від 20 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.В. Ступак &nbsp;
С.П. Штелик