Провадження № 2/522/3/14
У Х В А Л А

Іменем УКРАЇНИ

« 02» червня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Погрібного
С.О.

за секретаря судового засідання -
Малини-Муравенко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
клопотання представника відповідача
про закриття провадження у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області,
Березівського РВ ГУ МВС України в
Одеській області, Головного управління
МВС України в Одеській області про
визнання незаконними й протиправними
дій суб'єктів владних повноважень,
відшкодування майнової шкоди, завданої
незаконними та протиправними діями,
стягнення матеріальних витрат при
розгляді справи, відшкодування
моральної шкоди, за участі прокурора
прокуратури Приморського району міста
Одеси, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
вказаним позовом до Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області,
Березівського РВ ГУ МВС України в
Одеській області, Головного управління
МВС України в Одеській області в
порядку цивільного судочинства, з
врахуванням уточнення й доповнення
позовних вимог просила суд визнати
незаконними й протиправними дій
суб'єктів владних повноважень -
Березівського РВ ГУ МВС України в
Одеській області, його співробітників,
в тому числі у зв'язку зі складанням
певними посадовими особами стосовно
неї протоколів про адміністративні
правопорушення від 8 квітня 2005 року та
від 12 вересня 2006 року; просила стягнути
з Державного бюджету України на свою
користь на відшкодування завданої
вказаними протиправними діями шкоди в
розмірі 1000,0 гривень, моральної шкоди в
розмірі 80 000,0 гривень, стягнути з
Державного бюджету України втрачений
денний заробіток з врахуванням індексу
інфляції. Позивачка також просить
стягнути на свою користь судові
витрати, яких вона зазнала у зв'язку з
розглядом іншої цивільної справи,
повідомити відповідачів про закриття
проваджень у справах про притягнення
її до адміністративної
відповідальності.

Представник відповідача Головного
управління МВС України в Одеській
області - звернувся до суду з
клопотанням про закриття провадження у
справі із застосуванням положень
частини 2 статті 21 КАС України,
вважаючи, що провадження у справі
відкрито з порушенням встановлених
правил судової юрисдикції, а спір - не
належить розглядати в порядку
цивільного судочинства.

Прокурор клопотання представника
відповідача підтримала.

Позивачка проти задоволення
клопотання про закриття провадження у
справі заперечувала, вказувала, що
протиправність дій відповідачів та їх
посадових осіб вже встановлена іншими
судовими рішеннями, що нею надані на
обґрунтування заявленого позову.

Суд вислухав пояснення позивача,
представника відповідача, прокурора,
дослідив матеріали цивільної справи,
за наслідками чого дійшов висновку, що
клопотання про закриття провадженні по
справі підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

При цьому згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
з цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин тощо, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

В цьому випадку позивач просить суд, у
першу чергу, дати оцінку діям
відповідача та його посадовим особам
під час складання протоколів про
адміністративне правопорушення,
встановити їх незаконними та
протиправними, такими, що порушують її
цивільні права як фізичної особи.

Правові відносини, пов'язані зі
складанням протоколу про
адміністративне правопорушення, а так
само інші дії, пов'язані з притягнення
особи до адміністративної
відповідальності, за усіма ознаками
відносяться до тих, що виникли у зв'язку
з публічно-правовим спором. За правилом
п. 1 статті 3 КАС України, справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - це переданий
на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Посадові особи, діями яких, на
переконання позивача, їй завдано
протиправної шкоди, діяли як суб'єкти
владних повноважень у відносинах, що не
були цивільно-правовими, оскільки
виникли у сфері реалізації ними певних
владних повноважень, наданих державою
за законом.

Позивачка не звертається про захист
цивільних прав, що виникли у зв'язку
цивільно-правовим спором, порушення її
цивільних прав не є самостійною
позовною вимогою, а слугує
обґрунтуванням протиправного
характеру дій посадової особи під час
реалізації нею владних повноважень.
Вказуючи на порушення її цивільних
прав, зокрема, на недоторканість,
повагу до честі, гідності й ділової
репутації, позивачка тим самим
доводить саме протиправний, незаконний
характер дій відповідача, його
посадових осіб, не заявляючи вимоги, що
можуть бути розглянуті виключно у
порядку цивільного судочинства.

У наведеній ситуації вимога про
відшкодування завданої шкоди носить
похідних характер від вимоги про
встановлення факту протиправності дій
суб'єкта владних повноважень.

Для такої категорії спорів
процесуальним законодавством
встановлено спеціальний порядок
розгляду справ, визначений частиною 2
статті 21 КАС України, за якою вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Визнання протиправними дій посадових
осіб під час складання протоколів про
адміністративне правопорушення -
складають предмет публічно-правового
спору, що й має бути вирішений; шкода,
про компенсацію якої просить позивача,
пов'язана саме з порушеннями,
допущеними вказаними особами, а тому не
носить самостійний характер.

Суд критично ставить на твердження
позивача про встановлення
протиправності в діях вказаних осіб
іншими судовими рішенням, оскільки усі
ці рішення мали своїм предметом
встановлення відсутності складу
адміністративного правопорушення в
діях саме позивача, а діям посадових
осіб - оцінку дано опосередковано, їх
дії протиправними не визнано, саме з
такою вимогою позивачка звернулася до
суду у цьому позові.

Викладені обставини зобов'язують суд
зробити висновок про існування між
сторонами невирішеного спору у справі
адміністративної юрисдикції, що не
може бути вирішена в порядку
цивільного судочинства.

Викладене повною мірою узгоджується з
правовою позицією, сформульованою
колегією суддів Верховного Суду
України в постанові від 18 червня 2013
року у справі №21-294а13, згідно із якою
приписам наведеної норми
кореспондують положення частини
четвертої статті 21 КАС, згідно з якими
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства. Аналіз
припису наведеної норми дає підстави
для однозначного висновку про те, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що
вказана справа не підпадає під
визначення справи цивільної
юрисдикції, а, отже, визнає клопотання
представника відповідача належним
чином обґрунтованим, та таким, що
підлягає задоволенню.

Враховуючи, що питання про предмет та
підстави позову з'ясовані лише в
судовому засідання після уточнення
позивачкою своїх вимог, вирішити це
питання на попередніх стадіях розгляду
справ суду не представлялося можливим,
що не позбавляє позивачку права та
можливості вимагати надання судового
захисту в іншому належному порядку за
правилами адміністративного
судочинства у відповідному
адміністративному окружному суді.

Згідно п.1.ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю
ухвалою закриває провадження у справі,
якщо справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1.ч.1 ст.205 ЦПК України, СУД -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача
про закриття провадження у справі -
задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області,
Березівського районного відділу ГУ МВС
України в Одеській області, Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області про
визнання незаконними й протиправними
дій суб'єктів владних повноважень,
відшкодування майнової шкоди, завданої
незаконними та протиправними діями,
стягнення матеріальних витрат при
розгляді справи, відшкодування
моральної шкоди.

Роз'яснити позивачу право звернутися
до окружного адміністративного суду з
відповідним адміністративним позовом
згідно з вимогами частини 2 статті 21 КАС
України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

СУДДЯ

С.О. ПОГРІБНИЙ

02.06.2014