Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р. Суворовський районний
суд міста Одеси у складі:

головуючого судді
Пепеляшкова О.С.

при секретарі
Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Одеської
міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_2,
яка вказала, що після смерті її брата
залишилося спадкове майно у вигляді 1/5
частини домоволодіння під літ. «А» у
АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, яке
належало брату позивача на підставі
договору купівлі-продажу від 26.08.1975р.
Листом Четвертої Одеської державної
нотаріальної контори від 19.06.2012 року,
позивачу у відповідь на заяву про
прийняття спадщини було роз'яснено, що
свідоцтво про право на спадщину за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_10 на 33/100 домоволодіння з
відповідною частиною надвірних споруд
під номером АДРЕСА_1, може бути видано
лише після подання правовстановлюючих
документів, а при їх відсутності та
відсутності витягу з реєстру прав
власності, позивач має право
звернутися до суду для захисту своїх
порушених прав.

Так як розпорядженням Ленінської
районної адміністрації під № 822 від
27.11.2001р. змінено частки співвласників
домоволодіння АДРЕСА_1, а померлим
братом позивача було здійснено
самочинна прибудова літної кухні - літ.
«Р», на земельній ділянці, яка
відведена під будівництво
домоволодіння з дотриманням
будівельних та санітарних норм, зі
згоди інших власників домоволодіння,
але без отримання відповідного дозволу
на проведення будівництва та без
належним чином затвердженого проекту,
а правові засади прийняття в
експлуатацію об'єктів, побудованих до
05.08.1992р. наразі відсутні, позивач
просила задовольнити позов і визнати
за ОСОБА_2 право власності на самочинно
збудовану: літню кухню - літ. «Р» у
відповідності з технічним паспортом
від 16.02.2012 р.; визнати за ОСОБА_2 право
власності у порядку спадкування за
законом на 33/100 частини (яка складається
з кухні4-2, площа 8,6 кв.м., житлової 4-3
площа 14,1 кв.м., тамбур 4-1 площа З, 3 кв.м.,
самочинно збудованої літньої кухні
Літера «Р», х/і сараю «Е», «В», 1/3 частини
вбиральні «Г», 1/3 погребу «П», згідно з
технічним паспортом, виданим КП ОМБТІ
та РОН від 16.02.2012 р.), що належала
спадкодавцю ОСОБА_10 у домоволодінні
АДРЕСА_1, що складається з житлового
будинку /Літера «А»/ з господарчими
спорудами /літ. В, Е, К, З, Г, П/ з
земельною ділянкою площею 337 кв.м.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримала та просила
їх задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на викладені в позовній
заяві обставини.

Представник Одеської міської ради
Стефановська О.А. заперечувала проти
задоволення позову, посилаючись на те,
що у позивача відсутні
правовстановлюючі документи на
спадкове майно, підстав для визнання
права власності на самочинне
будівництво немає, а тому просила в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав, про що
надав письмову заяву з проханням
розглядати справу у його відсутність.
ОСОБА_5 заперечень проти задоволення
позову не висловив; в останнє судове
засідання відповідачі не з'явились,
повідомлялись про час та місце
розгляду справи.

ОСОБА_3, ОСОБА_6 звернулась до суду з
заявою про визнання позову та
проханням розглядати справу у її
відсутність.

Треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулись
до суду з заявою про розгляд справи у їх
відсутність, вважаючи обґрунтованими
вимоги ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення представників
сторін та відповідачів, що з'явились до
суду, дослідивши надані докази,
вивчивши матеріали справи, суд
встановив, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з копії
інвентаризаційної справи
домоволодіння під АДРЕСА_1, 26.08.1975р.
ОСОБА_10 придбав 1/5 частину
домоволодіння під АДРЕСА_1 (а.с.136-137).

Розпорядженням Ленінської районної
адміністрації виконкому ОМР від
27.11.2011р. за № 822 з домоволодіння АДРЕСА_1
внаслідок розподілу утворюються 2
самостійних домоволодіння - АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку /літ.Б/
з господарчими спорудами /літ.Д/ з
земельною ділянкою площею 130 кв.м., що
належить ОСОБА_12; АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку /літ.А/
з господарчими спорудами /літ. В, Е, К, З,
Г, П/ з земельною ділянкою площею 337
кв.м., що належить власникам ОСОБА_3 - 7/20
часток, ОСОБА_13 - 8/25 часток, ОСОБА_10 - 33/100
часток (а.с. 23).

Разом з тим співвласники домоволодіння
АДРЕСА_1 не отримали свідоцтва про
право власності на підставі вказаного
розпорядження, та за ними досі
зареєстровано ? частина за ОСОБА_3, 3/10
частин - за ОСОБА_13, 1/5 частина - за
ОСОБА_10 (а.с. 106).

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 56 зв.), та
з заявою про прийняття спадщини
звернулась його рідна сестра ОСОБА_2
(а.с. 55, 62зв.-63зв.), син спадкодавця
ОСОБА_7, мати спадкодавця ОСОБА_8
відмовились від спадщини на користь
позивача (а.с. 55зв.-56); дружина
спадкодавця ОСОБА_6, яка набула
нерухоме майно під час перебування у
шлюбі зі спадкодавцем, не претендує на
отримання свідоцтва та визнає позовні
вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі (а.с. 249,
257-258).

Так як КП ОМБТІ та РОН ОМР не надало
виписку з реєстру права власності
через розподіл домоволодіння на два
самостійних (а.с. 207), четверта Одеська
державна нотаріальна контора
повідомила позивача про неможливість
видачі свідоцтва про право власності у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
змінену частку спадкодавця у
нерухомому майні (а.с. 20).

ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та з заявами
про прийняття спадщини після його
смерті звернулись дружина останнього
ОСОБА_14 та його діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4
(а.с.57-69); а після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_14 з заявами про прийняття
спадщини звернулись її діти ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 (а.с .80-82).

За положеннями ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом ст. 1217 ЦК України.

До складу спадщини, згідно ст.1218 ЦК
України, входять усі права та обов'язки,
що належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги - ч.2 ст. 1274
ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КпШС України
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_10, який
придбав під час шлюбу з ОСОБА_6 1/5
частину домоволодіння АДРЕСА_1, та на
частину якої не претендує ОСОБА_6, не
встиг отримати свідоцтво на свою
власність як на 33/100 частин вказаного
домоволодіння, яке в цілому
складається з житлового будинку літ.
„А", господарчих споруд /літ. В, Е, К, З, Г,
П/, розташоване на земельній ділянці
площею 337 кв.м. - після виділу частини
домоволодіння в натурі, то вказана
частина є спадковим майном, а іншої
форми захисту прав спадкоємця ОСОБА_2
на спадкове майно у вигляді визнання
права власності на це спадкове майно,
позивач не має, а тому позов в цій
частині має бути задоволений.

Не можуть бути задоволені вимоги
ОСОБА_2 про визнання права власності на
конкретно визначені приміщення (кухня
4- 2, площа 8,6 кв.м., житлової 4-3 площа 14,1
кв.м., тамбур 4-1 площа 3,3 кв.м., ? сараю «Е»,
«В», 1/3 частини вбиральні «Г», 1/3 погребу
«П»), оскільки за положеннями ст. 358 ЦК
України, право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою, а вимог щодо
визначення порядку користування
спільним майном або виділу його в
натурі позивачем на заявлялось.

Також не можуть бути задоволені вимоги
на самочинно збудовану літню кухню літ.
«Р», виходячи з наступного.

Згідно статті 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Житловим будинком є будівля
капітального типу, споруджена з
дотриманням вимог, встановлених
законом, іншими нормативно-правовими
актами, і призначена для постійного у
ній проживання - стаття 380 ЦК України.

Відповідно до ст.376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

За ч.ч.2 та 3 ст.331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації. До будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Як роз'яснює Пленум Верховного Суду
України в своїй постанові від 30.05.2008 за N
7 „Про судову практику у справах про
спадкування" в абз.1 п.3 якщо
спадкодавцем було здійснене самочинне
будівництво, до спадкоємців переходить
право власності на будівельні
матеріали, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва.

Разом з тим право користування
земельною ділянкою, наданою для
забудови, згідно ч.2 ст. 413 ЦК України,
може передаватися землекористувачем у
порядку спадкування, але позивачем не
заявлялось вимог про визнання права на
забудову земельної ділянки під АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом після
смерті.

На підставі викладеного суд дійшов до
висновку про часткову обґрунтованість
заявлених позовних вимог та їх
задоволення шляхом визнати за ОСОБА_2
права власності в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_10, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 33/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, яке в цілому
складається з житлового будинку літ.
„А", господарчих споруд /літ. В, Е, К, З, Г,
П/, розташоване на земельній ділянці
площею 337 кв.м.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 212-215, 218, 294
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН
НОМЕР_1, право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 33/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке в
цілому складається з житлового будинку
літ. „А", господарчих споруд /літ. В, Е, К,
З, Г, П/, розташоване на земельній
ділянці площею 337 кв.м.

В задоволені решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Суворовський
районний суд м.Одеси. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя