АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6596/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Соколов О.М.
Доповідач - Корчевний Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: Корчевного Г.В.,

Суддів: Лапчевської О.Ф.,
Слободянюк С.В.,

при секретарі: Охневській Т.В.,
Меєчко Д.П.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника Товариства з додатковою
відповідальністю Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» - Шаркади Івана Івановича на
заочне рішення Печерського районного
суду м. Києва від 14 лютого 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства
з додатковою відповідальністю
Страхове товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус», третя
особа: ОСОБА_4 про стягнення страхового
відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до Печерського районного суду м. Києва
із позовом до товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус», третя особа: ОСОБА_4, про
стягнення суми страхового
відшкодування. У своєму позові ОСОБА_3
просив стягнути з товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» 102000 грн. 00
коп. страхового відшкодування. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що 21 січня 2013 року відбулося ДТП за
участю автомобіля Mersedes-Benz Sprinter д.н.з.
НОМЕР_3, внаслідок якого ОСОБА_5, який
був батьком позивача, отримав важкі
тілесні травми та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у
Київській обласній лікарні.

Посилаючись на те, що на момент
вищевказаної ДТП діяв договір
обов'язкового особистого страхування
пасажирів від нещасних випадків на
транспорті НВО № 001513 укладений 30
березня 2012 року між ОСОБА_4 (власник
автомобіля Mersedes-Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_3) та
товариством з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус», ОСОБА_3 звернувся до
відповідача із заявою про виплату
страхового відшкодування та подав всі
необхідні документи. Разом з цим
товариством з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» до цього часу страхове
відшкодування ОСОБА_3 не здійснено.
Зазначав, що відповідачем безпідставно
порушено його право на отримання
страхового відшкодування та просив
задовольнити позов.

Заочним рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 14 лютого 2014
року позов ОСОБА_3 до товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус», третя
особа: ОСОБА_4 про стягнення суми
страхового відшкодування задоволено.

Стягнуто з товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» () на користь ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 102000
(сто дві тисячі) грн. 00 коп. страхового
відшкодування.

Стягнуто з товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» () в дохід держави 1020 (одну тисячу
двадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Ухвалою Печерського районного суду
м.Києва від 03 квітня 2014 року у
задоволенні заяви товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» про
перегляд заочного рішення Печерського
районного суду м. Києва від 14 лютого 2014
року у цивільній справі №757/2126/14-ц за
позовом ОСОБА_3 до Товариства з
додатковою відповідальністю Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус», третя
особа: ОСОБА_4 про стягнення страхового
відшкодування відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, представник відповідача
Товариства з додатковою
відповідальністю Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» - Шаркада Іван Іванович подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції в
частині розміру стягнутої суми
нарахованого страхового відшкодування
змінити, та зменшити суму страхового
відшкодування до 34000,00 грн.

Вказує, що заочне рішення суду
першої інстанції винесено при
неповному з'ясуванні судом обставин, що
мають значення для справи та з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим є
неправосудним та підлягає скасуванню.

Посилається, що правові підстави та
порядок отримання страхового
відшкодування по договорах
обов'язкового особистого страхування
пасажирів від нещасних випадків на
транспорті визначені Постановою
Кабінету Міністрів України „Про
затвердження Положення про обов'язкове
страхування від нещасних випадків на
транспорті" № 959 від 14.08.1996 р. (із
змінами, далі - Положення № 959 від 14.08.1996
р.) та Цивільним кодексом України
(надалі, - ЦК України).

Зазначає, що за змістом п.п. а) п. 8
Положення № 959 від 14.08.1996 р., Страховики
виплачують страхові суми: у разі
загибелі або смерті застрахованого
внаслідок нещасного випадку на
транспорті сім'ї загиблого або його
спадкоємцю у розмірі 100 відсотків
страхової суми.

Відповідно до ч.1 ст. 1229 ЦК України,
страхові виплати (страхове
відшкодування) спадкуються на
загальних підставах.

За змістом Вироку Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 11.10.2013 р. по справі № 359/6554/13-к (копія
наявна в справі) вбачається, що у
загиблого ОСОБА_5 було двоє дітей - син
ОСОБА_3 (позивач) та дочка ОСОБА_6. Крім
того, на момент ДТП ОСОБА_5 перебував у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7, отже
на момент смерті ОСОБА_5 в нього
залишилося троє спадкоємців першої
черги: дружина, син і дочка.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки
у спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Зазначає, що оскільки в матеріалах
судової справи відсутні докази відмови
від прийняття спадщини іншими
спадкоємцями на користь позивача,
страхова сума 102000 грн. розподіляється
між спадкоємцями першої черги у рівних
долях, у зв'язку з чим Позивач має право
вимагати виплати страхового
відшкодування у розмірі не більше, ніж
34000, 00 грн.

В судове засідання суду
апеляційної інстанції представник
апелянта не з'явився, надав суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Представник позивача проти
апеляційної скарги заперечував та
просив залишити рішення суду першої
інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
апеляційного оскарження, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судами встановлено, що 21 січня 2013 року
на ділянці автодороги «м. Бориспіль - м.
Дніпропетровськ», що розташований на
відстані 6 км. 98 м. до м. Бориспіль
відбулося ДТП за участю автомобіля
Mersedes-Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_3.

В результаті вищевказаної ОСОБА_5, який
був батьком позивача, отримав важкі
тілесні ушкодження та ІНФОРМАЦІЯ_1
помер у Київській обласній лікарні.

Вказані обставини встановлені
вироком Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
(а.с. 10-15), та відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК
України є обов'язковими обов'язкові для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи.

Також в судовому засіданні
встановлено, що 30 березня 2012 року між
ОСОБА_8 та товариством з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» було укладено договір
обов'язкового особистого страхування
пасажирів від нещасних випадків НВО №
001513 (а.с. 16, 17). За умовами вказаного
договору товариство з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» взяло на себе зобов'язання
щодо страхування пасажирів автомобіля
Mersedes-Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_3 та виплати
страхового відшкодування
застрахованим особам відповідно до
чинного законодавства.

Згідно пп. 2.1. п. 2 вказаного
договору застрахованими вважаються
пасажири з моменту оголошення посадки
в транспортний засіб страхувальника до
моменту завершення поїздки. Розмір
страхової суми для кожного
застрахованого становить 6000
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що складає 102000 грн. 00 коп.

Таким чином, на час проїзду у
автомобілі Mersedes-BenzSprinter д.н.з НОМЕР_3
ОСОБА_5, як пасажир вказаного
транспорту був застрахований у
товаристві з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус», що також підтверджується
матеріалами справи (а.с. 7).

Після настання страхового
випадку та у зв'язку із смертю ОСОБА_5,
його син ОСОБА_3 звернувся до
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» із заявою про здійснення
страхового відшкодування (а.с. 22), проте
останнім таке відшкодування здійснено
не було.

Порядок здійснення обов'язкового
особистого страхування від нещасних
випадків на транспорті визначається
положенням про обов'язкове особисте
страхування від нещасних випадків на
транспорті затвердженого Постановою
КМ України від 14 серпня 1996 року «Про
затвердження Положення про обов'язкове
особисте страхування від нещасних
випадків на транспорті» № 959 від 14
серпня 1996 року.

Згідно п. п. 2, 3 вказаного
положення застрахованими вважаються
пасажири з моменту оголошення посадки
в морське або річкове судно, поїзд,
автобус або інший транспортний засіб
до моменту завершення поїздки.
Страховий платіж за обов'язковим
особистим страхуванням від нещасних
випадків на транспорті утримується з
пасажира перевізником, який діє від
імені страховика за винагороду на
підставі договору доручення на лініях
залізничного, морського, внутрішнього
водного, автомобільного та
електротранспорту на міжобласних і
міжміських маршрутах у межах однієї
області, Автономної Республіки Крим у
розмірі до 1,5 відсотка вартості
проїзду, на маршрутах приміського
сполучення - до 3 відсотків вартості
проїзду. Кожному застрахованому
перевізник, що виступає агентом
страховика, видає страховий поліс. Він
може видаватися на окремому бланку або
міститися на зворотному боці квитка.
Документом, що підтверджує страхування
пасажирів під час здійснення
регулярних пасажирських перевезень
автомобільним транспортом, є квиток.

Згідно п. 6 цього ж Положення
розмір страхової суми для кожного
застрахованого становить 6000
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до п. п. 7, 8 Положення
страховим випадком, зокрема є загибель
або смерть застрахованого внаслідок
нещасного випадку на транспорті.
Страховики виплачують страхові суми у
разі загибелі або смерті
застрахованого внаслідок нещасного
випадку на транспорті сім'ї загиблого
або його спадкоємцю у розмірі 100
відсотків страхової суми.

Пунктом 10 Положення
передбачено, що страхова виплата
застрахованому здійснюється
страховиком на підставі заяви
застрахованого про її виплату; акта про
нещасний випадок; листа
непрацездатності (для працюючої особи)
або довідки закладу охорони здоров'я,
що засвідчив тимчасову
непрацездатність громадян (для
непрацюючої особи), або довідки
спеціалізованих установ про
встановлення інвалідності; у разі
загибелі чи смерті застрахованого
внаслідок нещасного випадку - копії
свідоцтва про смерть, а також
страхового поліса або документа, що
його замінює. Страхова сума
виплачується не пізніше як через 10 діб
з дня одержання необхідних документів
через касу страховика або
перераховується на розрахунковий
рахунок, зазначений застрахованим у
заяві, відповідно до рівня
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян на день виплати. Страхова сума
виплачується незалежно від виплат по
державному соціальному страхуванню,
соціальному забезпеченню та в порядку
відшкодування збитків.

Відповідно до 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Статтею 20 Закону України «Про
страхування» № 85/96-ВР від 07 березня 1996
року (із змінами та доповненнями)
встановлено обов'язок страхувальника
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Згідно ст. 990 ЦК України, ст. 25 Закону
України «Про страхування» № 85/96-ВР від
07 березня 1996 року (із змінами та
доповненнями), здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування або
законодавством на підставі заяви
страхувальника.

Правові підстави та порядок
отримання страхового відшкодування по
договорах обов'язкового особистого
страхування пасажирів від нещасних
випадків на транспорті визначені
Постановою Кабінету Міністрів України
„Про затвердження Положення про
обов'язкове страхування від нещасних
випадків на транспорті" № 959 від 14.08.1996
р. (із змінами, далі - Положення № 959 від
14.08.1996 р.) та Цивільним кодексом України
(надалі, - ЦК України).

За змістом п.п. а) п. 8 Положення №
959 від 14.08.1996 р., Страховики виплачують
страхові суми: у разі загибелі або
смерті застрахованого внаслідок
нещасного випадку на транспорті сім'ї
загиблого або його спадкоємцю у
розмірі 100 відсотків страхової суми.

Відповідно до ч.І ст. 1229 ЦК
України, страхові виплати (страхове
відшкодування) спадкуються на
загальних підставах.

За змістом Вироку
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 11.10.2013 р. по
справі № 359/6554/13-к (копія наявна в
справі) вбачається, що у загиблого
ОСОБА_5 було двоє дітей - син ОСОБА_3
(позивач) та дочка ОСОБА_6. Крім того, на
момент ДТП ОСОБА_5 перебував у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7.

Таким чином, на момент смерті
ОСОБА_5 в нього залишилося троє
спадкоємців першої черги: дружина, син
і дочка.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України,
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Як вбачається з матеріалів
справи, із спадкоємців першої черги
ОСОБА_5 до суду з вимогою виплати
належного їм страхового відшкодування
звернувся його син ОСОБА_3.

З наданої в судовому засіданні
заяви вдови ОСОБА_5 - ОСОБА_7 вбачається,
що вона довірила представляти її
інтереси у взаємовідносинах з ТОВ «СК
ТОВ Глобус» своєму сину ОСОБА_3, а саме
надала йому повноваження в тому числі
і щодо отримання належного їй
страхового відшкодування.

Аналогічну заяву щодо
представлення її інтересів братом -
ОСОБА_3 відносно виплат страхового
відшкодування з ТОВ «СК ТОВ Глобус»
надала суду і донька ОСОБА_5 - ОСОБА_6.

З огляду на викладене, страхова
сума 102000 грн. має бути виплачена
позивачу ОСОБА_3, як спадкоємцю та
представнику інших спадкоємців першої
черги, у зв'язку з чим позивач має право
вимагати виплати страхового
відшкодування у повному розмірі.

Суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції про виплату всієї суми
страхового відшкодування ОСОБА_3, та
відповідно про відмову в задоволенні
апеляційної скарги з вказаних у ній
підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на
підтвердження виплати ОСОБА_3 суми
страхового відшкодування товариством
з додатковою відповідальністю
«Страхове товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус», суду не
надано, як і не надано доказів
правомірності відмови у здійсненні
такого відшкодування.

За наведених обставин суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що позов ОСОБА_3 до товариства
з додатковою відповідальністю
«Страхове товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус», третя
особа: ОСОБА_4 про стягнення суми
страхового відшкодування є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
в повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі, а ОСОБА_3 відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений
від сплати судового збору, суд першої
інстанції правомірно стягнув з
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» в дохід держави 1020 грн. 00 коп.
судового збору.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Враховуючи викладене та
оцінюючи належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про наявність правових
підстав для повного задоволення
позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Інші доводи апеляційної скарги
недоведені та містяться лише на
формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
постановив ухвалу з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА
:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з додатковою
відповідальністю Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» - Шаркади Івана Івановича -
відхилити.

Заочне рішення Печерського районного
суду м. Києва від 14 лютого 2014 року -

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: