Справа № 567/632/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Лєщенко І.В.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Тесівської сільської ради
Острозького району про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до
Тесівської сільської ради Острозького
району про визнання права власності на
садибний житловий будинок з надвірними
будівлями звернулася ОСОБА_2,
зазначаючи, що для її матері - ОСОБА_3
належав садибний житловий будинок з
надвірними будівлями, який
розташований в АДРЕСА_1 та відносилось
до типу колгоспного двору і головою
двору була ОСОБА_3 Вказує, що вона, як
спадкоємець матері за заповітом, а
батька за законом має право на
зазначене майно, а реалізувати його не
може, так як за життя батьки не
зареєстрували за собою право власності
на будинковолодіння, що неможливо
зробити зараз в зв'язку з їх смертю.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю, просить суд визнати за
ОСОБА_2, як спадкоємцем батька та
матері, які були членами колгоспного
двору право власності на садибний
житловий будинок з надвірними
будівлями, який розташований в АДРЕСА_1.

Пояснила, що дане господарство
відносилось до типу колгоспного двору,
головою двору була мати позивачки -
ОСОБА_3 та станом на 15 квітня 1991 року у
даному будинку були зареєстровані та
проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Зазначила,
що її довірителька є спадкоємцем
ОСОБА_4 за законом, та спадкоємцем
ОСОБА_3 за заповітом та не може
реалізувати свого права на спадщину в
зв'язку з тим, що вони за життя не
зареєстрували за собою право власності
на будинковолодіння.

Представник Тесівської сільської ради
Острозького району в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомленим у
встановленому порядку, заперечень
проти позову не подав.

Суд, вислухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов про визнання права власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями доведений і підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належав житловий
будинок з надвірними будівлями, які
розташовані в АДРЕСА_1.

Належність їм зазначеного майна
підтверджується випискою з
погосподарської книги № 1 (особовий
рахунок НОМЕР_1), відповідно до якої
встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3, а з
пояснень представника позивача та
довідок Тесівської сільської ради
Острозького району вбачається, що
даний будинок відносився до типу
колгоспного двору та членами
колгоспного двору станом на 1991 рік були
батьки позивачки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Оскільки до правовідносин, які виникли
до моменту введення в дію Закону
України "Про власність" необхідно
застосовувати діюче на той час
законодавство, то при вирішенні
питання про власність колгоспного
двору необхідно керуватись нормами, що
регулювали власність цього двору, а
саме: право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Відповідно до ст..
123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору
встановлюється з рівності часток усіх
членів двору, а отже станом на 15.04.1991
року батькам позивачки в рівних
частках належав житловий будинок з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1.

Зі свідоцтва про смерть встановлено, що
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а отже
належне йому майно за правилами ст.. 529
ЦК УРСР (в редакції 1963 року) успадкувала
ОСОБА_2, так як інші спадкоємці -
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відмовилися від своєї
частки у спадщині, а позивачка спадщину
прийняла.

Зі свідоцтва про смерть встановлено, що
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За життя ОСОБА_3 було складено заповіт,
посвідчений Тесівською сільською
радою Острозького району Рівненської
області 28.11.2006 року та зареєстрований
за №40, відповідно до якого вона
заповіла усе своє майно ОСОБА_2 На день
смерті ОСОБА_3 та на даний час заповіт
не було змінено та скасовано.

Оскільки ОСОБА_3 померла, то належне їй
майно, за правилами ст. 1233, 1268 ЦК України
успадкувала ОСОБА_2

На даний час позивачка доглядає за
житловим будинком по АДРЕСА_1, обробляє
земельну ділянку, користується усім
спадковим майном.

Окрім того, в судовому засіданні
встановлено, що державним нотаріусом
позивачу було видано свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті батька та за заповітом після
смерті матері.

Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 29.05.2014
року встановлено, що нотаріусом
позивачці відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
житловий будинок, що знаходиться в
АДРЕСА_1 у звяз'ку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
зазначене майно.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК
України, цивільна правоздатність
фізичної особи припиняється у момент
її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346
ЦК України, право власності
припиняється зі смертю власника, що
перешкоджає реєстрації за ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 права власності на майно, та
враховуючи, що відповідно до норм ст..529
ЦК УРСР, ст. 1216, 1233, 1268 ЦК України ОСОБА_2
має право на спадщину після смерті
батьків, то за нею як спадкоємцем за
законом після смерті батька та
спадкоємцем за заповітом після смерті
матері слід визнати право власності
відповідно по 1/2 частці на садибний
житловий будинок з надвірними
будівлями, який знаходиться АДРЕСА_1 та
складається з коридору 1-1, кухні 1-2,
житлової 1-3, житлової 1-4, загальною
площею 42,9 м2, житловою площею 30 м2 та
господарсько-побутові будівлі: ганок
"а", літню кухню, гараж, сарай "Б",
веранду "б", погріб "Г", сарай "Д", огорожу
№1, ворота №2, колодязь "К", вбиральню "В",
які знаходяться в АДРЕСА_1.

На підставі ст.. 123, 529 ЦК УРСР (в редакції
1963 року), ст.. 25 п. 4, 346 ч.1 п. 11, 328, 1216, 1233, 1268
ЦК України, керуючись ст. 10, 57, 62, 212-215
ЦПК України, суд

вирішив:

визнати за ОСОБА_2 як спадкоємцем за
законом ОСОБА_4 право власності на 1/2
частку садибного житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями,
який знаходиться в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 як спадкоємцем за
заповітом ОСОБА_3 право власності на 1/2
частку садибного житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями,
який знаходиться в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного
судуНазарук В.А.