Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року Рівненський
міський суд Рівненської області в
складі:

головуючий суддя - Харечко С.П.,

секретар - Терешкович Ю.М.,

з участю: позивача ОСОБА_1, її
представника адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, її представника
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
надання права на спадкування із
спадкоємцями першої черги за законом,
про усунення від права спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_3 про
надання права на спадкування із
спадкоємцями першої черги за законом,
про усунення від права спадкування.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 з яким вона
проживала однією сім'єю без укладення
шлюбу з 1991 року. Після його смерті
залишилось спадкове майно -
однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Вказує,
що донька ОСОБА_5 - ОСОБА_3 ухилялась від
надання допомоги батьку, який через
похилий вік та важку хворобу перебував
у безпорадному стані. Натомість вона
допомагала йому по господарству та
доглядала його. Відповідач уникала
контакту з батьком, не надавала йому
матеріальної допомоги та моральної
підтримки, не відвідувала його в
лікарні. Позивач вказує, що самостійно
понесла витрати на поховання та
організацію поминального обіду, тому
вважає, що їй слід надати право на
спадкування разом із спадкоємцями
першої черги та усунути ОСОБА_3 від
права на спадкування за законом.

В судовому засіданні позивач та її
представник змінили предмет позову,
просили встановити факт спільного
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 та надати ОСОБА_1
право на спадкування разом із
спадкоємцями першої черги в порядку
спадкування за законом щодо майна
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та
встановити факт ухилення ОСОБА_3 від
виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця ОСОБА_5 та усунути ОСОБА_3
від права на спадкування за законом
щодо майна ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4. Також позивач пояснила, що
познайомилась з ОСОБА_5 в 1986 році, на той
час він був розлучений. Вони проживали
разом в АДРЕСА_1, а до дня його смерті в
с. Забороль Рівненського району.
Проживаючи разом позивач як в лікарні
так і за місцем їх спільного проживання
піклувалася, доглядала та допомагала
ОСОБА_5, оскільки маючи похилий вік та
тяжку хворобу, останній перебував у
безпорадному стані. Коли ОСОБА_5 помер,
позивач здійснила його поховання.

В судовому засіданні відповідач та її
представник позовні вимоги не визнали,
пояснили, що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_5
однією сім'єю не проживали. ОСОБА_5 час
від часу проживав з ОСОБА_1 у будинку в
с. Забороль Рівненського району. ОСОБА_1
була зареєстрована у належній ОСОБА_5
квартирі АДРЕСА_1 для того щоб
отримувати пенсію в м. Рівне, однак у
вказаній квартирі ОСОБА_5 жив сам.
Позивач пояснила, що опікувалась про
батька після проходження ним курсу
лікування в ЦМЛ м. Рівне в березні 2013
року - допомагала батьку по
господарству, купувала продукти, ліки,
в подальшому батько став почувати себе
краще і її допомоги не потребував.
Померлий ОСОБА_5 за життя не мав
неприязних відносин з дочкою, навпаки
підтримував родинні стосунки з нею та
її сім'єю. Окрім того ОСОБА_5 був
матеріально забезпеченим, отримував
пенсію та часто купував подарунки
онукам. ОСОБА_5 не перебував у
безпорадному чи тяжкому стані, міг сам
себе обслуговувати.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов слід
задовольнити частково.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4
помер ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1,
виданого виконавчим комітетом
Олександрійської сільської ради
Рівненського району.

Як вбачається з акту від 12.12.2013 року
затвердженого сільським головою
Заборольської Сільської ради Солощук
В.В., депутат Заборолівської сільської
ради Трофімчук І.О., сусіди ОСОБА_9,
ОСОБА_10 засвідчили, що ОСОБА_5 постійно
проживав без реєстрації з січня 1991
року по день смерті за адресою АДРЕСА_4
разом з цивільною дружиною ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка здійснювала за ним
догляд та похоронила його на
сільському кладовищі в с. Забороль.

З долучених до матеріалів справи
позивачем фото таблиць вбачається, що
ОСОБА_5 був присутній разом з ОСОБА_1 на
святкуванні різних подій.

З долучених копій листів ОСОБА_5
вбачається, що він підтримував
листування з ОСОБА_1, вітав її зі
святами, однак в який період часу з них
зробити не можливо, оскільки листи не
датовані.

Відповідно до квитанції № 050760 від
02.07.2013 року слідує, що ОСОБА_1 придбала
труну та хрест надмогильний вартістю 2
273 грн.

Також факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5
в будинку в с. Забороль Рівненського
району та ведення ними спільного
господарства підтверджується показами
свідків.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що
сусідкою ОСОБА_1 та підтвердила, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 проживали разом та
вели господарство в будинку в с.
Забороль Рівненського району.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14 пояснили, що
ОСОБА_5 проживав з ОСОБА_1 у її будинку.

Свідок ОСОБА_15, яка є сестрою
відповідачки вказала, що ОСОБА_5 жив з
жінкою з якою не розписаний.

Також і сама відповідач не
заперечувала факт, що ОСОБА_5 проживав з
ОСОБА_1 в с. Забороль Рівненського
району.

Відповідно до п. 2 ст. 3 СК України, сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. Згідно з п. 4 цієї статті сім'я
створюється на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Інститут проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу
набув нормативного закріплення тільки
з набуттям чинності Сімейного
кодексу України - з 01 січня 2004 року.

Таким чином, у судовому засіданні
доведено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 разом
проживали, були пов'язані спільним
побутом, тому в цій частині позовні
вимоги слід задовольнити частково та
встановити факт їх проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу у період з 01
січня 2004 року по 02 липня 2013 року.

За положеннями ст. 1224 ч. 5 ЦК України,
згідно яких за рішенням суду особа
може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялась від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані. Під
безпорадним станом слід розуміти
безпомічність особи, неспроможність її
своїми силами через похилий вік, тяжку
хворобу або каліцтво фізично та
матеріально самостійно забезпечити
умови свого життя, у зв"язку з чим ця
особа потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 хворів та
неодноразово перебував на
стаціонарному лікуванні, що
підтверджується наступники письмовими
доказами:

- епікриз з неврологічного
відділення № 1 Рівненського обласного
госпіталю про те, що ОСОБА_5 лікувався
стаціонарно з 06.03.2007 року по 23.03.2007 року
з діагнозом поширений остеохондроз
хребта з полірадикулярним синдромом,
рекомендовано нагляд невролога.

- епікриз з ЦМР м. Рівне про те, що
ОСОБА_5 лікувався стаціонарно з 18.02.2013
по 18.03.2013 року, рекомендовано уникати
фізичного та психоемоційного
перенавантаження

- епікриз з КЗ «Рівненський
обласний госпіталь інвалідів війни»
про те, що ОСОБА_5 лікувався стаціонарно
з 23.04.2013 року по 05.2013 року

- протокол обстеження ОСОБА_5 від
см15.05.2012 року в якому зазначений
УЗД-висновок: жировий гепактоз,
хронічний холецистит, хронічний
панкреатит, лівобічний нефрогітоз 1-2
ст, хронічний пієлонефрит, аневризма
черевного відділу аорти

- консультативний висновок
спеціаліста Рівненської обласної
клінічної лікарні від 15.05.2012 року про те
що ОСОБА_5 встановлений діагноз
аневризма інфраренального сегменту
аорти, рекомендовано хірургічне
лікування.

- довідка з Олександрійської
районної лікарні Рівненського району
від 08.05.2014 року, про те, що ОСОБА_5
знаходився на лікуванні.

Вищевказані письмові докази
підтверджують, що ОСОБА_5 мав проблеми
зі здоров'ям, йому рекомендовано
уникати фізичного та психоемоційного
перенавантаження, однак у них відсутня
вказівка про те, що ОСОБА_5 потребує
постійної сторонньої допомоги.

З долучених до матеріалів справи
відповідачем фототаблиць вбачається,
що ОСОБА_5 був присутніх на сімейних
святах у ОСОБА_3 та проводив час з
онуками.

Також рахунки про сплату комунальних
послуги за адресою АДРЕСА_1 приходили
на ім'я ОСОБА_5, а також з квитанцій
вбачається, що платником за комунальні
послуги є ОСОБА_5

ОСОБА_5 отримував пенсію за віком з
Пенсійного фонду України в м. Рівне до
дня смерті через поштове відділення в м
Рівне особисто, вказане в судовому
засіданні підтвердила і позивач, сума
пенсії згідно довідки фонду за липень
2013 року становила 1575, 10 гр.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що є чоловіком
ОСОБА_3 з померлим ОСОБА_5 у нього були
нормальні стосунки, часто навідували
один одного, спілкувались. ОСОБА_5
отримував пенсію, не потребував
матеріальної допомоги. Також померлий
не був лежачий чи тяжко хворий, сам
пересувався. Неодноразово провідували
ОСОБА_5 у лікарні у 2012 та 2013 році,
купували йому ліки . ОСОБА_5 проживав у
АДРЕСА_1. Він допомагав йому у вказаній
квартирі зробити ремонт. ОСОБА_5 сам
готував собі їсти та обслуговував себе.
Останній раз провідував його в лікарні
в с. Олександрія Рівненського району зі
своєю матір'ю, так як дружина була в
лікарні і на слідуючий день ОСОБА_5
помер.

Свідок ОСОБА_17, що у ОСОБА_3 були приязні
відносини з батьком ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що є свекрухою
відповідачки. Підтвердила, що у ОСОБА_5
та ОСОБА_3 були родинні відносини,
померлий дуже любив дітей
відповідачки, своїх онуків. Також
додала, що відвідувала ОСОБА_5 в лікарні
в с. Олександрія Рівненського району.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що стосунки
між ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_5 були
хороші, вони часто відвідували один
одного.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що є сестрою
ОСОБА_3 Вона неодноразово з ОСОБА_3
відвідувала в лікарні ОСОБА_5 ОСОБА_3
купувала батьку ліки, продукти
харчування, він був присутній на всіх
святах у її сім'ї. ОСОБА_5 сам себе
обслуговував та готував їсти та не
просив допомоги.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що бачив ОСОБА_5
на весіллі у ОСОБА_3 у 1997 році, а пізніше
на хрестинах онуків. Додав, що у ОСОБА_3
були гарні відносини з батьком.

Таким чином свідки ОСОБА_18, ОСОБА_16,
ОСОБА_19, ОСОБА_15, ОСОБА_13 ствердили, що
ОСОБА_5 неприязних відносин з дочкою
ОСОБА_3 не мав, спілкувався з онуками,
часто їх навідував, дарував подарунки,
фізично та матеріально самостійно
забезпечував умови свого життя.

Також позивач не заперечувала той факт,
що ОСОБА_3 спілкувалась з ОСОБА_5, їздила
до нього в лікарню, купувала продукти
харчування.

Доводи позивача про те, що відповідач
проявила байдужість до батька, тоді
коли він був в лікарні, так і до його
поховання спростовуються тим, що
ОСОБА_3не мала фізичної змоги, оскільки
знаходилась на стаціонарному
лікуванні з 25.06.2013 по 08.07.2013 року в
травматологічному відділенні ЦМЛ в м.
Рівне, що підтверджується епікризом
12659.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, обставин, які свідчать про
те, що ОСОБА_5 перебував у безпорадному
стані ОСОБА_3 ухилялися від надання
допомоги, не вчиняли необхідних дій по
догляду та піклуванню за своїм батьком
не встановлено, тому в частині позовних
вимог про встановлення факту ухилення
ОСОБА_3 від виконання обов'язку щодо
утримання спадкодавця ОСОБА_5 та
усунення її від права на спадкування за
законом щодо майна ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 слід відмовити.

Частина 2 ст.1259 ЦК України
встановлює, що фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач як спадкоємець першої черги
звернулась до приватного нотаріуса
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_20 про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_5 як спадкоємець
першої черги, і її відповідно до
ст..1224 ЦК України не усунуто від
права на спадкування, позивачем не
доведено, що ОСОБА_5 перебував у
безпорадному стані, позовна вимога
ОСОБА_1 про надання права на
спадкування разом із спадкоємцями
першої черги в порядку спадкування за
законом щодо майна ОСОБА_5, задоволенню
не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання
ОСОБА_1 до ОСОБА_5 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004
року по 02 липня 2013 року.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Рівненський міський суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
С.П. Харечко