РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2014 року

Володимир-Волинський міський суд
Волинської області в складі :

головуючого судді - Канівця
Л.Ф.

при секретарі
- Венгловській О.С.,

позивача -
ОСОБА_1,

представника
відповідача - Юдіна С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю « Міліуса » про
стягнення заборгованості по
заробітній платі за фактично
відпрацьований робочий час ,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні , допомоги
по тимчасовій непрацездатності та
відшкодування моральної шкоди ,-

В С Т А Н
О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом ,
посилаючись на те , що він 28 лютого
2013 року уклав трудовий договір з
Товариством з обмеженою
відповідальністю « Міліуса » ( далі
ТзОВ « Міліуса ») . Відповідно до
договору він був прийнятий на посаду
начальника бази з посадовим окладом
2 500 грн .

На виробничому об'єкті де він
здійснював свої посадові обов'язки
починався з 9- 00 год . , а закінчувався
о 18 - 00 год . Він як інвалід постійно
працював надурочно.

Починаючи з березня 2013 року
роботодавець не сплачував йому
заробітну плату , відповідно до
відпрацьованих годин , хоча оплата
праці в надурочний час оплачується в
подвійному розмірі годинної ставки .

Так , згідно з табелем обліку
робочого часу за березень 2013 року
кількість відпрацьованих ним годин
становить 219 ( при нормі 159 год. ) , за
квітень - 193 год. ( при нормі - 175 год .),
за травень - 95 год .

Таким чином , відповідач
заборгував йому фактично заробітну
плату у розмірі 2 537 , 00 грн. , за
березень 2013 року , 1939 ,00 грн за квітень
2013 року , за травень 2013 року
заробітної не отримував взагалі .
Просить стягнути з ТзОВ « Міліуса» на
його користь заборгованість за
фактично відпрацьований робочий час
у розмірі 5 595 грн..

Крім того , з ним не був
проведений розрахунок при звільненні
12 серпня 2013 року . А також не
виплачена допомога з тимчасової
втрати працездатності .

До того ж , несвоєчасний з
ним розрахунок при звільненні з
роботи та виплати всіх належних
грошових сум при звільненні,
призвели до моральних страждань і
вимагали від нього додаткових зусиль
для організації його життя . Він
переніс душевні хвилювання , що стало
зверненням в лікарню , а тому вказує ,
що йому спричинена моральна шкода ,
яку оцінює в 10 000 грн .

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 уточнив та збільшив розмір
позовних вимог .

Просить суд стягнути з
відповідача ТзОВ « Міліуса » на його
кристь заборгованість із заробітної
плати за фактично відпрацьований
робочий час ( з врахуванням
надурочних робіт ) за березень 2014
року в розмірі 5 297, 00 грн . та за
квітень 2 296 , 00 грн . допомогу з
тимчасової втрати працездатності у
розмірі 4 858 , 92 грн ., середній
заробіток за час затримки з виплати
заробітної плати в розмірі 1 192 , 32 грн
. посилаючись на наведені обставини
та обставини зазначені а позовній
заяві та заяві про збільшення
позовних вимог .

Представник відповідача ТзОВ
« Міліуса » позов визнав частково ,
суду пояснив , що позивач працював у
відповідача на посаді начальника
бази ( виробничого обслуговування ) з
28 лютого 2013

Року .

Наказом № 12/08-п від 12 серпня
2013 року звільнений з займаної посади
. Всі належні йому грошові кошти при
звільненні були виплачені .

Позивачем понаднормово роботи на
підприємстві не проводилися . Виплата
по тимчасовій непрацездатності
виплачена .

ОСОБА_1 не навів обґрунтування в
чому полягає моральна шкода завдана
йому підприємством .

Йому вчасно не була виплачена
заробітна плата в сумі 743 грн. 05 коп .
Розрахунок по ній проведений 20
серпня 2013 року .

Вважає , що в цій частині, позов
може бути задоволений .

Заслухавши пояснення сторін ,
свідка перевіривши матеріали справи ,
суд вважає , що позов підлягає до
часткового задоволення .

В судовому засіданні встановлено
, що позивач перебував у трудових
відносинах з ТзОВ « Міліуса » з 28
лютого 2013 року .

Відповідно до наказу № 12/08-п від
12 серпня 2013 року звільнено позивача
ОСОБА_1 за власним бажанням , згідно
ст. 38 КЗпП України .

При звільненні ОСОБА_1 не була
виплачена своєчасно заробітна плата
.

Згідно довідки ТзОВ * Міліуса*
середньоденна заробітна плата
позивача ОСОБА_1 становить 116 грн .90
коп .

Відповідно до ст.116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата
всіх сум , що належать йому при
звільненні , проводиться в день
звільнення .

Відповідачем з позивачем в день
звільнення повного розрахунку
належних грошових сум проведено не
було . Позивачу в день звільнення не
виплачена була заробітна плата в
розмірі 743 грн .05 коп . Проведений
розрахунок з ним 20 серпня 2013 року ,
що не оспорюється поясненнями в
суді представником відповідача та
підтверджується актом перевірки
територіальної державної інспекції
з питань праці у Волинській області
.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум в день
звільнення , підприємство , установа ,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день
фактичного розрахунку .

Позовні вимоги в частині
стягнення середнього заробітку за
період затримки розрахунку при
звільненні підлягають до часткового
задоволення .

Відповідно довідки
середньоденна заробітна плата
ОСОБА_1 складає 116 грн .90 коп .х 6 = 701
грн . 40 коп .

Період затримки розрахунку при
звільненні є період з 12 серпня 2013
року ( день звільнення ) по 20 серпня
2013 року - середній заробіток за
період затримки розрахунку становить
701 грн .40 коп .

Стосовно вимог про стягнення
моральної шкоди на користь позивача ,
суд вважає , що вони підлягають
частковому задоволенню , так як
відповідач порушив законне право
позивача на своєчасне одержання
винагороди за працю, яке гарантоване
йому ст.43 Конституції України , та
ст.ст.115, 116 КЗпП України .

Виходячи з розміру
заборгованої заробітної плати ,
терміну її невиплати , з урахуванням
пояснень позивача та обставин справи
, ступеню моральних страждань
перенесених ним та наданих доказів ,
характеру та глибини душевних
страждань , виходячи з принципу
розумності та справедливості , суд
вважає , що з відповідача на користь
позивача повинна бути стягнута
моральна шкода в розмірі 200 грн .

Відмовляючи позивачу ОСОБА_1 в
частині задоволення позову про
стягнення заборгованості по
заробітній платі за фактично
відпрацьований робочий час за
березень , квітень 2013 року та по
виплаті допомоги з тимчасової
втрати працездатності , суд виходить
з наступного .

Із табелів обліку використання
робочого часу за березень , квітень 2013
року , затверджених директором ТзОВ «
Міліуса » вбачається , що ОСОБА_1
всього відпрацьовано по 159,00 годин .
Відпрацьованих понаднормових годин в
табелях не значиться .

Доданий до позовної заяви
ОСОБА_1 табель витрат по виробничій
базі № 1 м. Луцька за березень , квітень
2013 року про те , що позивачем
відпрацьовано 193 години та надані
пояснення з цього , приводу , судом до
уваги не приймаються , і вони
спростовуються поясненнями свідка
ОСОБА_5 в судовому засіданні , згідно
яких , надані дані про відпрацьовані
години ОСОБА_1 не підтверджені
потребою понаднормової роботи . Ці
дані завищені і вони не співпадають
з робочими годинами інших
працівників . Ці розрахунки та дані
надані позивачем коригувалися, і не
були підставою для фактичного
нарахування зарплати , оскільки
являлися прогнозованими розрахунками
очікуваних робіт . Директором
підприємства вони не затверджені .

Підставою нарахування
заробітної плати може бути лише
належним чином оформлений табель
обліку робочого часу .

Територіальна державна
інспекція з питань праці у
Волинській області при перевірці
підприємства не підтвердила факт
виконання ОСОБА_1 робіт понаднормово .

А так само , при перевірці
правильності використання страхових
коштів на загальнообов'язкове
державне страхування з тимчасової
втрати працездатності недоліків по
виплатах ОСОБА_1 страхових сум не
виявлено . Дана обставина
підтверджується актом проведеної
перевірки від 21 .11. 2013 року .

Оскільки позивач , відповідно
до ст.5 Закону України « Про судовий
збір » звільнений від сплати
судового збору, то такий підлягає
стягненню з відповідача в дохід
держави .

Керуючись ст . ст. 10, 60, ,88, 209, 213-215, 218
ЦПК України ,

ст .ст . 116,117,233, 237-1 КЗпП України , суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково .

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю « Міліуса » на
користь ОСОБА_1 середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні за період з 12 серпня
по 20 серпня 2013 року у розмірі 701 грн .
40 коп . та моральну шкоду в сумі 200 (
двісті ) грн .

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю « Міліуса
»

на користь держави 243 грн . 60 коп .
судового збору .

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення .

Суддя :/-/-