Справа № 204/8348/13-ц
Провадження № 2/204/504/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2013 року позивачка
звернулася до суду з вищевказаним
позовом. В обґрунтування заявлених
вимог посилається на те, що вона
перебувала у фактичних шлюбних
відносинах з відповідачем та має від
нього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
припинення фактичних шлюбних відносин
з відповідачем їх син залишився
проживати з нею. ДО повноліття їх сина
відповідач сплачував аліменти на його
утримання за рішенням суду. На даний
час їх син навчається у
Дніпроджержинському вищому
професійному училищі на першому курсі
денного відділення. Термін закінчення
училища - 30.06.2014 року. В неї багатодітна
родина, в якій зростає троє дітей, тому
матеріальна допомога відповідача їх
сину вкрай необхідна. Просила стягнути
з відповідача на її користь аліменти на
утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у
розмірі 1/4 всіх видів доходів до
закінчення ним навчання.

У судове засідання позивачка не
з'явилася, надала до суду письмову
заяву в якій просила розглянути справу
без її участі, позовні вимоги
підтримала, не заперечувала проти
розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Справа розглянута в порядку
ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані
та підлягають задоволенню на підставі
ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу
України з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають
у державі.

У відповідності зі ст. 180 Сімейного
кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дітей до досягнення ними
повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
що підтверджується Свідоцтвом про
народження Серії НОМЕР_2 виданим
Відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Дніпровської районної Ради народних
депутатів м. Дніпродзержинська, запис
№ 500, де в графі батько зазначено ОСОБА_2
(а с. 3).

Як вбачається з позовної заяви сторони
перебували у фактичних шлюбних
відносинах, після припинення яких син
залишився проживати разом з матір'ю і
на даний час знаходиться на повному
утриманні та матеріальному
забезпеченні позивачки - ОСОБА_1 (а.с. 7).

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

У відповідності до ч. 3 ст. 199 Сімейного
Кодексу України право на звернення до
суду з позовом про стягнення аліментів
на утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, має той з батьків, з
ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до Довідки від 31 жовтня 2013
року № 823-к ОСОБА_3, дійсно навчається в
Дніпродзержинському вищому
професійному училищі на 1 курсі денного
відділення, за спеціальністю
електрогазозварювальник, орієнтований
термін закінчення училища 30.06.2014 року
(а.с. 8).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
повнолітнім, не має свого доходу (від
стипендії), знаходиться на утриманні
своєї матері, яка на теперішній час має
скрутне матеріальне становище,
оскільки на її утриманні ще двоє
малолітніх дітей, тому суд вважає
можливим стягувати з відповідача на
користь позивачки аліменти на
утримання повнолітнього сина.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, з
урахуванням допустимості доказів та
узгодженістю і несуперечністю між
собою дають об'єктивні підстави
вважати, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 91 Сімейного кодексу
України, якщо жінка та чоловік, які не
перебувають у шлюбі між собою, тривалий
час проживали однією сім'єю, той із них,
хто став непрацездатним під час
спільного проживання, має право на
утримання відповідно до статті 76
Сімейного кодексу України «Право на
утримання після розірвання шлюбу»;
жінка та чоловік, які не перебувають у
шлюбі між собою, мають право на
утримання в разі проживання з нею, ним
їхньої дитини, відповідно до частин
другої - четвертої статті 84 та статей 86
і 88 Сімейного кодексу України; право
жінки та чоловіка на утримання
припиняється з підстав, встановлених
пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89
Сімейного кодексу України.

Таким чином, виходячи з принципу
справедливості, добросовісності та
розумності, визначених статтею 3
Цивільного кодексу України, приймаючи
до уваги матеріальне становище сторін,
можливість утримання позивачкою сина,
обов'язок, можливість надавати
матеріальну допомогу відповідачем, суд
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі ?
частини з усіх видів його заробітку
(доходу) щомісяця, але не менш ніж 30
відсотків від прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, на
утримання його повнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь матері
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІН НОМЕР_1),
починаючи стягнення з 11 листопада 2013
року і до закінчення навчання дитини,
але не більш як до досягнення дитиною 23
років, допустивши по справі на підставі
статті 367 ЦПК України негайне виконання
рішення суду у межах суми платежу за
один місяць.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК
України з відповідача в дохід держави
необхідно стягнути судовий збір по
справі у розмірі 229 грн. 40 коп., оскільки
позивачка звільнена від сплати
судового збору при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 180-183 СК України, ст. ст. 10, 57-61, 81, 88, 209,
212-215, 224-226 ЦПК України, враховуючи
положення Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 ( зі змінами та доповненнями )
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
аліменти у розмірі ? частини з усіх
видів його заробітку (доходу) щомісяця,
але не менш ніж 30 відсотків від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на утримання його
повнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь матері ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІН НОМЕР_1), починаючи
стягнення з 11 листопада 2013 року і до
закінчення навчання дитини, але не
більш як до досягнення дитиною 23 років,
допустивши по справі негайне виконання
рішення суду у межах суми платежу за
один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь держави судовий збір у сумі 229
грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його постановив, за письмовою
заявою відповідачів, котра може бути
подана протягом десяти днів із дня
отримання копії заочного рішення.

Суддя
О. В. Нізік