Справа № 215/1811/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2014 року Тернівський
районний суд м. Кривого Рогу

у складі:

головуючого, судді -
Демиденка Ю.Ю.

при секретарі -
Зоріній А.В.

за участю представника позивача,

адвоката -
ОСОБА_1

відповідача
відділення виконавчої дирекції

Фонду
соціального страхування від

нещасних випадків на виробництві та

професійних захворювань України в

м.Кривому Розі, Дніпропетровської
області

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі №1 Тернівського
районного суду м.Кривого Рогу справу за
позовом ОСОБА_2 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі
Дніпропетровської області про
встановлення факту перебування на
утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

21.03.2014 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом про встановлення факту
перебування на утриманні.

В обґрунтування якої вказує, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її чоловік ОСОБА_3, з
яким вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі з 04 лютого 1960 року. На підставі
акту № 44 від 16.10.2013 р. МСЕК було
встановлено причинний зв'язок смерті
померлого ОСОБА_3 з професійним
захворюванням, що дає їй право на
отримання щомісячних страхових виплат
відповідно до ст.ст. 33, 34, Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності»
/далі Закон/. Позивач зазначає, що до дня
смерті чоловіка вони проживали однією
сім'єю, вели спільний побут та
господарство, мали взаємні права та
обов'язки як чоловік та жінка, за
спільні кошти купували ліки,
харчувалися, сплачували комунальні
послуги. Дохід її чоловіка становив на
місяць - 6 796,21 грн. (пенсія 3473,23 грн. +
щомісячна страхова виплата 3322,98 грн.)
значно перевищував її дохід - 1442,85 грн.
щомісячна пенсія. Крім того, вона не
тільки була непрацездатною за віком
особою, але й страждала на ряд
хронічних захворювань: хронічний
холецистит, хронічний панкреатит,
хронічний гастродуоденіт, початкова
катаракта, з 1988 року - остеохондроз
хребта, з 1993 року - хронічний бронхіт, з
1999 року - ішемічна хвороба серця,
гіпертонічна хвороба, з 2011 р.-
дисциркулярна енцефалопатія
змішаного ґенеза, що підтверджується
випискою з амбулаторної картки.
Значний розмір її пенсії витрачався на
придбання ліків, у зв'язку з хронічними
хворобами. Тому саме завдяки отриманню
її чоловіком доходу у вигляді пенсії та
страхових виплат, що майже у 5 разів
перевищував її пенсію, їй, як
непрацездатній особі похилого віку без
інших доходів, вдавалось проходити
необхідне лікування та оплачувати
комунальні потреби.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримала позовні
вимоги, пояснила, що хоча розмір пенсії
позивача не був меншим прожиткового
мінімуму, але при визначенні
прожиткового мінімуму враховується
середньостатистична вартісна величина

достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості певного віку та рівня
працездатності, але без врахування
окремих особливих потреб, що є
обумовленими фактичним станом здоров'я
конкретної особи чи умовами її
проживання. Враховуючи, що позивач
страждала на ряд хронічних
захворювань, постійно проходила
лікування, що підтверджується
медичними документами, вважає, як
непрацездатна особа ОСОБА_2 перебувала
на утриманні у свого чоловіка - ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Представник відповідача ОСОБА_4
позов не визнав, надала письмові
заперечення, зазначає, що згідно ст.33
Закону в разі смерті потерпілого
право на одержання щомісячних
страхових виплат мають непрацездатні
особи, які перебували на утриманні
померлого або мали на день його смерті
право на одержання від нього утримання.
Позивач є пенсіонером та отримувала
пенсію за віком у розмірі 1442,85 грн. на
день смерті чоловіка, що перевищує
мінімальний прожитковий мінімум, тому
підстави вважати, що допомога
померлого була для позивача основним
та постійним джерелом засобів до
існування - відсутні.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов слід задовольнити з
наступних обставин.

Так, судом встановлено та сторонами
не оспорюється, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 04
лютого 1960 року перебували у
зареєстрованому шлюбі (а.с.4), мешкали
разом (а.с.14). ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер
(а.с.3). На підставі акту № 44 від 16.10.2013 р.
МСЕК було встановлено причинний
зв'язок смерті померлого ОСОБА_3 з
трудовим каліцтвом. ( а.с.5)

Як вбачається із матеріалів справи,
на час смерті свого чоловіка ОСОБА_2
виповнилось 74 роки, сукупний дохід
сім'ї складався із пенсії позивачки у
розмірі 1442 грн. 85 коп.(а.с.18), пенсії
ОСОБА_3 середній розмір 3473 грн. 23 коп. (
а.с. 16) та щомісячної страхової виплати,
сплачуваної Фондом ОСОБА_3, у розмірі
3322 грн. 98 коп.(а.с. 17).

Тобто отримуваний ОСОБА_3 до його
смерті розмір доходу (6796 грн. 21 коп.)
значно, майже у 5 разів, перевищував
розмір пенсії, що отримувала ОСОБА_2,
яка не мала інших джерел доходу.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є людиною похилого віку,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за станом здоров'я
потребувала та потребує постійного
медичного лікування (а.с. 6, 29-30) Вартість
лікування для позивача лише в 2012 році в
період з березня по вересень згідно
виписки з амбулаторної картки та
довідки аптечного закладу становить
більш ніж 2000 грн., що перевищує розмір
пенсії відповідно до мінімального
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб.

Крім того, позивач та її чоловік,
постійно мешкали у квартирі за
адресою: АДРЕСА_1, а тому повинні були
постійно сплачувати та сплачували
комунальні платежі. ( а.с. 7-13)

При визначенні прожиткового
мінімуму враховується
середньостатистична вартісна
величина достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості певного віку та рівня
працездатності, але без врахування
окремих особливих потреб, що є
обумовленими фактичним станом здоров'я
конретної особи чи умовами її
проживання

Таким чином, враховуючи витрати
сім'ї ОСОБА_2, розмір та джерела доходу
подружжя, можливо зробити
беззаперечний висновок, що основним і
постійним джерелом засобів до
існування позивача була матеріальна
допомога з боку її чоловіка.

Відповідно до ст.38 Закону України
„Про пенсійне забезпечення", члени
сім'ї померлого вважаються такими, що
були на його утриманні, якщо вони були
на його повному утриманні або
одержували від нього допомогу, яка була
для них постійним і основним джерелом
засобів до існування.

При таких обставинах суд приходить
до висновку, що ОСОБА_2, як
непрацездатна особа, перебувала на
утриманні її чоловіка ОСОБА_3 на час
його смерті.

Такі висновки відповідають і
положенням пункту 8 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 5 від 31.03.1995
року „Про судову практику в справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення".

Тому, відповідно до статті 256 ЦПК
України слід встановити факт
перебування ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає в АДРЕСА_1, на утриманні
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловіка
ОСОБА_3.

На підставі ст.ст. 33, 34, Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності»,
керуючись ст.ст.10, 27, 31,60, ст. 256 п.2, 259 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити, встановити факт
перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає в АДРЕСА_1, на утриманні
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловіка ОСОБА_3.

Сторони мають право оскаржити рішення
подавши на протязі 10 днів з дня
проголошення рішення апеляційну
скаргу в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Тернівський районний суд м.Кривого
Рогу.

СУДДЯ: