Яготинський районний суд Київської
ун. № 382/475/14-ц
пр. № 2/382/207/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року Яготинський районний
суд Київської області у складі:

головуючого - судді Бурзель Ю.В.,

за участю секретаря - Лукової Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Яготині Київської
області позов ОСОБА_1 до комунального
закладу Київської обласної ради
"Яготинський історичний музей", третя
особа - ОСОБА_2, про поновлення на
роботі,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до комунального закладу
Київської обласної ради «Яготинський
історичний музей» (далі - КЗ КОР
«Яготинський історичний музей») про
поновлення на роботі.

Зазначала, що вона з 05 січня 2010 року
перебувала у трудових відносинах з КЗ
КОР «Яготинський історичний музей».

З 01 лютого 2010 року вона працювала на
посаді заступника директора з наукової
роботи.

10 лютого 2014 року її було звільнено з
роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП
України.

Посилаючись на те, що таке звільнення є
незаконним, просила визнати
незаконними накази директора КЗ КОР
«Яготинський історичний музей» № 21 і №
22 від 10 лютого 2014 року, поновити її на
роботі на посаді заступника директора
з наукової роботи КЗ КОР «Яготинський
історичний музей» з 10 лютого 2014 року,
стягнути на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу та
5 тис. грн. завданої моральної шкоди.

У судовому засіданні позивачка та
представник позивача підтримали
заявлені позовні вимоги та просили їх
задовольнити. Позивачка у судовому
засіданні пояснила, що прогулів вона не
допускала. 13 січня 2014 року вона
перебувала в Управлінні культури,
національностей та релігій Київської
обласної державної адміністрації за
телефонним викликом заступника
начальника Управління ОСОБА_9 з приводу
того, що директор КЗ КОР «Яготинський
історичний музей» вимагає від
працівників віддавати премії, у зв`язку
із чим між нею та директором музею
склались неприязні стосунки. 20 січня 2014
року вона також перебувала в
Управлінні культури, національностей
та релігій Київської обласної
державної адміністрації, так як
відвозила до Управління службову
записку з приводу незаконної вимоги
директора КЗ КОР «Яготинський
історичний музей» віддати премію. Лише
після свого звільнення вона з цього
приводу звернулась до прокуратури
Яготинського району Київської області.
Крім того, вважає, що її звільнення
повинно було погоджуватись
Управлінням культури, національностей
та релігій Київської обласної
державної адміністрації, так само як і
її прийняття на роботу, про що вказано у
її посадовій інстукції.

Представник відповідача, третя особа
та представник третьої особи проти
задоволення позовних вимог
заперечували, посилаючись на їх
необґрунтованість.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, представника
відповідача, третьої особи та
представника третьої особи, дослідивши
надані докази, дійшов наступних
висновків.

Установлено, що ОСОБА_1 з 05 січня 2010 року
перебувала у трудових відносинах з КЗ
КОР «Яготинський історичний музей».

З 01 лютого 2010 року ОСОБА_1 працювала на
посаді заступника директора з наукової
роботи (а.с. 9).

13 січня 2014 року ОСОБА_1 була відсутня на
робочому місці з 08 години 30 хвилин до
кінця робочого дня, про наявність
поважних причин, що пояснюють її
відсутність на роботі, ні напередодні,
ні жодними засобами зв'язку не
повідомляла, про що складено акт від 13
січня 2014 року (а.с. 63).

20 січня 2014 року ОСОБА_1 була відсутня на
робочому місці з 09 години до 12 години, з
12 години до 14 години, з 14 години до 16
години, про наявність поважних причин,
що пояснюють її відсутність на роботі,
ні напередодні, ні жодними засобами
зв'язку не повідомляла, про що складено
акти від 20 січня 2014 року (а.с. 62, 64, 65).

Як вбачається з журналу обліку наказів
КЗ КОР «Яготинський історичний музей»
накази про відрядження ОСОБА_1 13 січня
2014 року та 20 січня 2014 року не видавались
(а.с. 34-38).

Згідно наказу директора КЗ КОР
«Яготинський історичний музей» від 10
лютого 2014 року № 21 13 січня 2014 року та 20
січня 2014 року вважаються днями
прогулів ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно наказу директора КЗ КОР
«Яготинський історичний музей» від 10
лютого 2014 року № 22 ОСОБА_1 звільнено з
роботи з 10 лютого 2014 року на підставі п.
4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 7 зворот).

За змістом п. 4 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у разі прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня без
поважних причин).

За змістом ч. 1 ст. 235 КЗпП України
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір, у разі
звільнення без законної підстави.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_4, ОСОБА_5 показали, що перебування
ОСОБА_1 13 січня 2014 року та 20 січня 2014
року в Управлінні культури,
національностей та релігій Київської
обласної державної адміністрації було
пов'язано не з виконанням її трудових
обов'язків, а з конфліктною ситуацією,
яка склалась у трудовому колективі
через особисті неприязні стосунки
ОСОБА_1 з директором КЗ КОР
«Яготинський історичний музей» ОСОБА_2

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 показала, що 13 січня 2014 року та 20
січня 2014 року були понеділками. По
понеділкам ОСОБА_1 разом із нею
працювали у відділі КЗ КОР
«Яготинський історичний музей» -
«Картинна галерея». Однак 13 січня 2014
року та 20 січня 2014 року ОСОБА_1 до
«Картинної галереї» не з'явилась,
причин відсутності не повідомила, хоча
зазвичай вона ставила до відома її,
ОСОБА_6, про причини своєї відсутності.
Від пояснень причин відсутності ОСОБА_1
відмовилась. У зв'язку із чим нею,
ОСОБА_6, та іншими працівниками музею
складені акти про відсутність ОСОБА_1
на робочому місці.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 показала, що вона працює на
посаді заступника начальника
Управління культури, національностей
та релігій Київської обласної
державної адміністрації і що дійсно
ОСОБА_1 13 січня 2014 року та 20 січня 2014
року перебувала в Управлінні культури,
національностей та релігій Київської
обласної державної адміністрації з
приводу незаконної вимоги директора КЗ
КОР «Яготинський історичний музей»
віддати премію. ОСОБА_1 прибула за
телефонним викликом її та начальника
Управління, хоча ОСОБА_1
підпорядковується безпосередньо
директору музею. Після цього ОСОБА_1
було виписано відрядження. Крім того,
вважає, що звільнення ОСОБА_1 повинно
було погоджуватись з Управлінням.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 показав, що станом на час
звільнення ОСОБА_1 з роботи він
працював на посаді заступника
начальника Управління культури,
національностей та релігій Київської
обласної державної адміністрації і що
дійсно він бачив ОСОБА_1 13 січня 2014 року
та 20 січня 2014 року в Управлінні, у
зв'язку із чим він і підписав лист від 28
січня 2014 року (а.с. 11 зворот).

Відповідно до пп. 1.4, 7.2 затвердженого
рішенням Київської обласної ради від 23
серпня 2011 року Статуту КЗ КОР
«Яготинський історичний музей»
директор музею самостійно приймає на
роботу та звільняє з роботи
працівників музею відповідно до
чинного законодавства, директор музею
призначає заступника директора за
погодженням з органом управління. У
своїй діяльності музей керується
чинним законодавством України,
наказами та інструкціями Міністерства
культури України, рішенням Київської
обласної ради, розпорядженнями голови
Київської обласної державної
адміністрації, розпорядчими
документами управління культури і
туризму Київської обласної державної
адміністрації та цим Статутом.

Таким чином Статут КЗ КОР «Яготинський
історичний музей» не містить положень,
відповідно до яких заступник директора
музею не може бути звільнений з роботи
директором музею без погодження з
органом управління, тобто Управлінням
культури, національностей та релігій
Київської обласної державної
адміністрації.

Належних доказів іншого порядку
звільнення з роботи заступника
директора музею позивачем та
представником позивача не надано.

Показання свідка ОСОБА_8 про те, що вона
як бухгалтер по заробітній платі КЗ КОР
«Яготинський історичний музей» бачила
наказ на відрядження ОСОБА_1 13 січня 2014
року та 20 січня 2014 року, суд оцінює
критично, так як ОСОБА_8 разом із ОСОБА_1
зверталась до прокуратури
Яготинського району Київської області
з приводу вимагання премій директором
музею, а Яготинським районним судом
Київської області розглядалась справа
за позовом ОСОБА_8 до КЗ КОР
«Яготинський історичний музей» про
визнання незаконними наказів про
притягнення ОСОБА_8 до дисциплінарної
відповідальності.

Крім того, згідно відповіді прокурора
Яготинського району Київської області
у ході проведеної перевірки із
залученням спеціалістів Баришівської
ОДФІ доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_8 щодо
неправомірних дій з боку директора КЗ
КОР «Яготинський історичний музей»
ОСОБА_2 щодо стягнення з
підпорядкованих працівників частини
премій та незаконного використання
бюджетних коштів не знайшли свого
підтвердження.

Доводи ОСОБА_1 та її представника з
приводу того, що Управлінням культури,
національностей та релігій Київської
обласної державної адміністрації
ОСОБА_1 видані посвідчення про
відрядження за 13 січня 2014 року та 20
січня 2014 року, суд також не приймає до
уваги, так як відповідно до п. 1 розділу
ІІ «Порядок відрядження в межах
України» Інструкції про службові
відрядження в межах України та за
кордон, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 13
березня 1998 року, направлення
працівника підприємства у відрядження
здійснюється керівником цього
підприємства або його заступником і
оформляється наказом (розпорядженням)
із зазначенням: пункту призначення,
найменування підприємства, куди
відряджений працівник, строку і мети
відрядження, а сама форма посвідчення
про відрядження скасована наказом
Міністерства фінансів України від 21
червня 2011 року «Про визнання таким, що
втратив чинність, наказу Державної
податкової адміністрації України від 28
липня 1998 року № 260», накази про
відрядження ОСОБА_1 директором музею не
видавались.

Листи начальника та заступника
начальника Управління культури,
національностей та релігій Київської
обласної державної адміністрації, що
підтверджують факт перебування ОСОБА_1
13 січня 2014 року та 20 січня 2014 року в
Управлінні культури, національностей
та релігій Київської обласної
державної адміністрації, на думку суду,
не підтверджують поважності причин
відсутності ОСОБА_1 на робочому місці,
так як наказ про відрядження ОСОБА_1 не
видавався і як пояснила сама ОСОБА_1 у
судовому засіданні в Управлінні
культури, національностей та релігій
Київської обласної державної
адміністрації 13 січня 2014 року та 20
січня 2014 року вона перебувала не у
зв'язку з виконанням нею службового
доручення в межах своїх трудових
обов'язків, а за телефонним викликом
заступника начальника Управління
ОСОБА_9 з приводу того, що директор КЗ
КОР «Яготинський історичний музей»
вимагає від працівників віддавати
премії, а 20 січня 2014 року вона, ОСОБА_1,
відвозила до Управління службову
записку з приводу незаконної вимоги
директора КЗ КОР «Яготинський
історичний музей» віддати премію.

Разом із тим відповідно до п. 1 розділу І
«Загальні положення» Інструкції про
службові відрядження в межах України
та за кордон, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 13
березня 1998 року, службовим
відрядженням вважається поїздка
працівника за розпорядженням
керівника органу державної влади,
підприємства, установи та організації,
що повністю або частково утримується
(фінансується) за рахунок бюджетних
коштів на певний строк до іншого
населеного пункту для виконання саме
службового доручення поза місцем його
постійної роботи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що згідно її
посадової інструкції вона
звільняється з роботи за погодженням з
органом управління, також не
заслуговують на увагу, оскільки
посадова інструкція ОСОБА_1
затверджена директором Яготинського
історичного музею 01 лютого 2010 року, а
Статут у новій редакції - рішенням
Київської обласної ради від 23 серпня 2011
року, а отже посадова інструкція не
приведена у відповідність зі Статутом
у новій редакції.

Таким чином, суд дослідивши надані
сторонами докази, дійшов висновку про
те, що ОСОБА_1 13 січня 2014 року та 20 січня
2014 року допустила порушення трудової
дисципліни, оскільки була відсутня на
робочому місці більше трьох годин
протягом робочого дня без поважних
причин, так як перебувала в Управлінні
культури, національностей та релігій
Київської обласної державної
адміністрації не з питань, пов'язаних з
виконанням нею службового доручення
керівника музею в межах її посадових
обов'язків, а з питань особистих
неприязних відносин зі своїм
безпосереднім керівником - директором
музею, а тому вважає, що застосування до
ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у
вигляді звільнення з роботи на
підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України
відповідає вимогам чинного
законодавства України, а відтак
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. 235 КЗпП України, ст. ст. 10,
60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Яготинський районний суд
Київської області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

СуддяЮ.В. Бурзель