АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Половінкіної Н.Ю., Савчук М.В.

секретаря: Скрипник С.В.

за участю: представників позивача
ОСОБА_1- ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідач
ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування
шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_4
на рішення та ухвалу Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 03
березня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди. Посилалась на те,
що є власницею квартири АДРЕСА_1. З вини
відповідача, 16 жовтня 2012 року було
залито її квартиру, чим спричинено
матеріальну шкоду, яка згідно висновку
експертного будівельно-технічного
дослідження складає 33712,00 грн. Просила
стягнути з ОСОБА_4 на її користь
матеріальну шкоду в сумі 33712,00 грн.

Рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 03 березня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
33712,00 грн. завданої матеріальної шкоди.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У апеляційних скаргах ОСОБА_4 просить
скасувати рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 03
березня 2014 року та ухвалити нове, яким
відмовити позивачеві у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі, а
також скасувати ухвалу
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 03 березня 2014 року про
відмову у прийнятті зустрічного позову
та повернути справу у суд першої
інстанції для продовження розгляду.

Вважає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з грубим порушенням

22ц-/794/616/14
Головуючий в І інстанції Скуляк І.А.

категорія 34
Доповідач Бреславський О.Г.

норм матеріального та процесуального
права, а при постановленні ухвали
допустив порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи, вважає, що апеляційні
скарги слід відхилити.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

У ч.1 статті 303 ЦПК України
зазначено, що під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивачка ОСОБА_1 проживає за адресою
АДРЕСА_1, яка належить їй на праві
приватної власності на підставі
договору купівлі-продажу від 15.05.2005
зареєстрованого в реєстрі за номером
15-77, що підтверджується Витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №7195651 (а.с.10-12).

Залиття квартири ОСОБА_1 відбулося 16
жовтня 2012 року з сусідньої квартири
АДРЕСА_2, власником якої на підставі
договору купівлі-продажу від 19.09.12 є
ОСОБА_4

За висновком спеціаліста вартість
будівельно-відновлювальних робіт, що
необхідно виконати у квартирі АДРЕСА_1
для усунення пошкоджень від залиття
становить 33712,00 грн.. Причина залиття
квартири являється самовільне
втручання у систему теплопостачання
мешканця АДРЕСА_2, а саме встановлення
метало-пластикової труби діаметром 26
мм. У місці з'єднання стальної труби з
метало-пластиковою, остання була
недостатньо затиснута у зв'язку з цим
відбулося затоплення та пошкоджено
покриття підлоги, замокання стін,
пошкодження штукатурки стелі, вздуття
вхідних та міжкімнатних дверей, що
підтверджується актом від 17 жовтня 2012
року, складеним КЖРЕП-11, з яким без
застережень згодився і ОСОБА_4.(а.с.25).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода завдана майну
фізичної особи, відшкодовується у
повному обсязі особою, яка її завдала.
Для відповідальності необхідний склад
делікту: протиправності дій
заподіювача шкоди, вини, наявність
шкоди та причинного зв'язку між
спричиненою шкодою та протиправними
діями заподіювача. Зазначеною нормою
презюмується вина заподіювача шкоди.

Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
терміни, які використовуються у ньому,
а саме, визначено, що власник
приміщення, будинку, споруди, житлового
комплексу або комплексу будинків і
споруд (далі - власник) - фізична або
юридична особа, якій належить право
володіння, користування та
розпоряджання приміщенням, будинком,
спорудою, житловим комплексом або
комплексом будинків і споруд,
зареєстроване у встановленому законом
порядку;

внутрішньобудинкові системи - мережі,
арматура на них, прилади та обладнання,
засоби обліку та регулювання
споживання житлово-комунальних послуг,
які знаходяться в межах будинку,
споруди;

споживач - фізична чи юридична особа,
яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу;

точка розподілу - місце передачі
послуги від однієї особи до іншої,
облаштоване засобами обліку та
регулювання.

Статтями 20, 21 названого закону
передбачено права та обов'язки
виконавця та споживача
житлово-комунальних послуг. При цьому і
виконавець, і споживач зобов'язані
укласти договір на надання послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання його умов, своєчасно
проводити підготовку житлового
будинку, помешкання (в якому він
проживає або яке належить йому на праві
власності) та його технічного
обладнання до експлуатації в
осінньо-зимовий період. Аналогічні
обов'язки передбачені і для виконавця,
який, окрім іншого, зобов'язаний
здійснювати контроль за технічним
станом інженерного обладнання
будинків, квартир, приміщень. Цим
законом, у ст.26, передбачено також
істотні умови договору між виконавцем
та споживачем, якими є, окрім іншого,
вичерпний перелік житлово-комунальних
послуг, тарифи та їх складові на кожну з
цих послуг, загальна вартість послуг;
визначення точок розподілу, в яких
відбувається передача послуг від
виконавця/виробника споживачу; права
та обов'язки сторін; порядок
обслуговування мереж та розподіл
повноважень щодо їх експлуатації та
відновлення (ремонту); порядок
здійснення ремонту.

Такі вимоги передбачені і Правилами
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630, які діяли на час виникнення
правовідносин, за якими виконавець
послуг зобов'язаний проводити два рази
на рік перевірку стану
внутрішньобудинкових систем
багатоквартирного будинку із
складенням відповідного акта;
утримувати внутрішньобудинкові мережі
в належному технічному стані,
здійснювати їх технічне
обслуговування та ремонт; усувати
аварії ситуацій, також виконувати
заявки споживачів у строк,
установлений законодавством та
договором.

Разом з тим, чинним законодавством
проведено розподіл між поняттями
«внутрішньобудинкові» та
«внутрішньоквартирні» комунальні
мережі. Відповідно до п.13 Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій і Типового
договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 травня 2009 року № 529 витрати з
технічного обслуговування
внутрішньобудинкових систем гарячого
і холодного водопостачання,
водовідведення, теплопостачання і
зливової каналізації та з ліквідації
аварій у внутрішньоквартирних мережах
визначаються окремо за кожною
інженерною системою згідно з
договорами, укладеними між виконавцем
та субпідрядниками, які здійснюють
утримання внутрішньобудинкових
систем. Внутрішньобудинковою системою
теплопостачання - система від першої
запірної гідравлічної арматури по ходу
теплоносія на підвідному трубопроводі
(якщо будинок не обладнаний
елеваторним вузлом) або останньої
розташованої в елеваторному вузлі
запірної гідравлічної арматури по ходу
теплоносія на підвідному трубопроводі
до останньої запірної гідравлічної
арматури по ходу теплоносія на
зворотному трубопроводі в будинку
(якщо будинок не обладнано елеваторним
вузлом) або першої розташованої в
елеваторному вузлі запірної
гідравлічної арматури по ходу
теплоносія на зворотному трубопроводі
в будинку, за винятком
внутрішньоквартирних мереж, які
починаються з трійника (врізки), що не
належить до внутрішньоквартирної
мережі, у стояк такої системи.

Тому обов'язок виконавців з надання
житлово-комунальних послуг щодо
відшкодування шкоди може виникнути
лише за наявності відповідних
договорів, у яких було би передбачено
їх обов'язок по утриманню
внутрішньоквартирних систем
теплопостачання.

За загальним правилом, відповідно до
ст. 151 ЖК України та ст. 322 ЦК України
тягар утримання майна, тобто обов'язок
здійснювати за свій рахунок поточний
та капітальний ремонти квартири,
лежить на власнику квартири.

Висновок суду першої інстанції щодо
розміру майнової шкоди жодними
доказами не спростовано.

Всупереч вимогам ст.ст.60,131 ЦПК України,
відповідач не надав суду доказів на
підтвердження своїх доводів про
відсутність його вини у залитті
квартири позивачки

Безпідставними є і доводи апеляційної
скарги про те, що судом першої
інстанції в порушення норм
процесуального права повернуто
зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до МКП
«Чернівцітеплокомуненерго», третя
особа на стороні відповідача КЖРЕП-11
про відшкодування шкоди, оскільки в
силу ст.123 ЦПК України зустрічний
позов приймається до спільного
розгляду з первісним позовом, якщо
обидва позови взаємоповязані і
спільний їх розгляд є доцільним,
зокрема, коли вони виникають з одних
правовідносин або коли вимоги за
позовами можуть зараховуватися, або
коли задоволення зустрічного позову
може вплинути повністю або частково на
задоволення первісного позову.

Виходячи з того, що були відсутні
підстави до прийняття зустрічного
позову в межах даної справи, суд
підставно відмовив у задоволенні
клопотання.

Проте зазначена обставина, не
перешкоджає ОСОБА_4 самостійно
звернутися до суду з цими вимогами.

Враховуючи наведене, колегія приходить
до висновку, що рішення та ухвала суду
відповідають нормам матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційних скарг не дають підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, ЦПК України,
колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 03 березня 2014 року
та ухвалу Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 03 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте вона
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий :

Судді: