АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Луцькій Л.С.

за участю: представника
відповідача Білоусова А.Ю.

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 20 грудня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» про
стягнення суми страхового
відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення суми
страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 05 липня 2012 року
приблизно о 14 годині 45 хвилин в м. Києві,
на перехресті вул. Дорогожицької та
вул. Сім'ї Хохлових відбулось ДТП за
участю його автомобіля Peugeot-307, держаний
номер НОМЕР_1 та автомобіля VW-Т5держаний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Винуватець в ДТП - ОСОБА_4 після
вищезазначеної ДТП повідомив, що
власником автомобілю VW-Т5держаний
номер НОМЕР_2 є АТ «УкрСиббанк» та
відповідно до полісу № АВ/0913536 від 06
березня 2012 року, відповідальність АТ
«УкрСиббанк» була застрахована в ПАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування».

Справа №758/10217/2013 № апеляційного
провадження:22-ц-796/2902/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Богінкевич
С.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М.
Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 14.09.2012 року
провадження по справі про притягнення
його до адміністративної
відповідальності було закрито у
зв'язку з відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення в
його діях, а постановою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 травня 2013 року ОСОБА_4
визнано винним у вищезазначеній ДТП.

В травні 2013 року він звернувся до
відповідача з заявою про здійснення
страхового відшкодування по
страховому випадку, внаслідок ДТП, яка
сталась 05 липня 2012 року.

З метою визначення
матеріального збитку, завданого йому,
як власнику автомобіля Peugeot-307, держаний
номер НОМЕР_1, відповідачем було
замовлено проведення
автотоварознавчого дослідження в ТОВ
«Незалежна експертно - асистуюча
компанія», відповідно до звіту № 769 про
визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику
транспортного засобу від 27 вересня 2012
року ринкова вартість вказаного
автомобіля на момент настання ДТП
становить 63 372 гривень 81 копійок, а
вартість відновлювального ремонту - 71
919 гривень 65 копійок.

Відповідачем було частково
відмовлено у виплаті йому страхового
відшкодування так як вартість
відновлення пошкодженого
транспортного засобу перевищує його
ринкову вартість, а тому ремонт
вказаного автомобіля є економічно
необґрунтованим, у зв'язку з чим
останнім було складено розрахунок
розміру страхового відшкодування,
відповідно до якого визначено розмір
страхового відшкодування в розмірі 1 202
гривень 81 копійок.

Не погоджуючись з відповіддю
відповідача, він звернувся 25 липня 2013
року до оцінювача ФОП ОСОБА_6 з метою
встановлення ринкової вартості його
автомобіля Peugeot-307, держаний номер
НОМЕР_1, відповідно до звіту якого від 25
липня 2013 року ринкова вартість
вказаного автомобіля складає 75 838
гривень 57 копійок, що є більшою від
вартості відновлювального ремонту, що
складає 71919 гривень 64 копійок.

Після ДТП, за і свої кошти
здійснив ремонт свого автомобіля та
повністю відновив його.

На підставі вищевикладеного,
оскільки розмір страхового
відшкодування визначено відповідачем
з порушенням вимог чинного
законодавства звернувся до суду з
вказаним позовом та просить стягнути з
відповідача страхову виплату в розмірі
50 000 гривень, оскільки ця сума є лімітом
страхового відшкодування на одного
потерпілого відповідно до з ст.9 ЗУ «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» та
судові витрати.

Рішенням Подільського районного
суду м. Києва від 20 грудня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
про стягнення суми страхового
відшкодування - відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати рішення
суду та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на те, що рішення суду
ухвалено з порушенням норм
матеріального права.

В судове засідання позивач
ОСОБА_3 не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлявся за
останнім відомим місцем проживання,
але поштове повідомлення повернулося
за закінченням строку зберігання
(а.с.164), що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК
України свідчить про належне вручення
повідомлення, а тому колегія суддів
вважає можливим розглянути справу за
його відсутності.

Представник відповідача
Білоусов А.Ю., який діє на підставі
довіреності в інтересах ПрАТ СК «АХА
Страхування», проти доводів
апеляційної скарги заперечував,
посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів
справи та встановлено судом, 05 липня 2012
року о 14 годині 30 хвилин на перехресті
вул. Дорогожицької та вул. Сім'ї
Хохлових в м.Києві, ОСОБА_4, керуючи
автомобілем VW-T5 держаний номер НОМЕР_2
не дотримався безпечної дистанції та
безпечного інтервалу до автомобіля
Peugeot-307, держаний номер НОМЕР_1, під
керуванням позивача, внаслідок чого
сталось зіткнення, внаслідок якого
транспортні засоби зазнали механічних
пошкоджень, чим порушив п.п. 1.5, 13.1 ПДР,
тобто вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст.124
КУпАП.

Постановою Шевченківського
районного суду м. Києва від 13.05.2013 року
ОСОБА_4 Визнано винним у вищезазначеній
ДТП (а.с.8).

Крім того, постановою Шевченківського
районного суду м. Києва від 14.09.2012 року
провадження по справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_3 було закрито у зв'язку з
відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення в
його діях (а.с.6-7).

Власником автомобіля VW-Т5 держаний
номер НОМЕР_2 є АТ «УкрСиббанк» та
відповідно до полісу № АВ/0913536 від 06
березня 2012 року, відповідальність АТ
«УкрСиббанк» була застрахована в ПАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
із строком дії з 06 березня 2012 року,
відповідно до якого вказаний
автомобіль є забезпеченим
транспортним засобом.

Відповідно до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
автомобіль Peugeot-307, держаний номер
НОМЕР_1 належить позивачу на праві
власності (а.с.46).

Позивач 24 вересня 2012 року звернувся до
відповідача з заявою про здійснення
страхового відшкодування по
страховому випадку, внаслідок ДТП, яка
сталась 05 липня 2012 року (а.с.10-13).

З метою визначення матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
Peugeot-307, держаний номер НОМЕР_1,
відповідачем було замовлено
проведення автотоварознавчого
дослідження в ТОВ «Незалежна
експертно-асистуюча компанія»,
відповідно до звіту № 769 про визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу від 27 вересня 2012 року ринкова
вартість . вказаного автомобіля на
момент настання ДТП становить 63 372
гривень »81 копійок, а вартість
відновлювального ремонту - 71 919 гривень
65 копійок (а.с.14-17).

Відповідачем на підставі вказаного
звіту № 769 було складено розрахунок
страхового відшкодування, відповідно
до якого визначено розмір страхового
відшкодування в розмірі 1 202 гривень 81
копійок (а.с.25), у зв'язку з чим листом №
3340/12/цв від 12.06.2013 року (а.с.26)
позивача було проінформовано про
результат зазначеного
автотоварознавчого дослідження та
запропоновано для подальшого розгляду
питання щодо виплати страхового
відшкодування надати відповідачу
наступні документи: запропонований
розрахунок страхового відшкодування;
заяву на виплату страхового
відшкодування; письмове рішення щодо
визнання (невизнання) ) його автомобіля
фізично знищеним, оскільки його ремонт
є економічно необґрунтованим, однак
позивач вказаних документів не надав,
даний факт сторонами в ході судового
розгляду в суді першої інстанції
сторонами не заперечувався.

Також з матеріалів справи вбачається,
що після ДТП, позивач здійснив ремонт
свого автомобіля та повністю відновив
його, що підтверджується актом л огляду
Peugeot-307, держаний номер НОМЕР_1 від 23
липня 2013 року (а.с.40-45).

Однак, позивач не погоджуючись з
результатами звіту № 769 про визначення
вартості матеріального збитку,
завданого його автомобілю від 27.09.2012
року, відповідно до якого ринкова
вартість вказаного автомобіля на
момент настання ДТП становить 63 372
гривні 81 копійка, а вартість
відновлювального ремонту - 71 919 гривень
65 копійок, 25.07.2013 року звернувся до
оцінювача ФОП ОСОБА_6, відповідно до
звіту якого № 03058/ КВ про оцінку
ринкової вартості транспортного
засобу Peugeot-307, державний номер НОМЕР_1
на момент ДТП склала 75 838 гривень 57
копійок (а.с.29-39).

Статтею 979 ЦК України визначено, що за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст. 988 ЦК України,
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором, відшкодувати витрати,
понесені страхувальником у разі
настання страхового випадку з метою
запобігання або зменшення збитків,
якщо це встановлено договором.

Згідно п. З ст. 20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов'язаний,
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ч.2 ст. 9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової», розмір страхової
суми за шкоду, заподіяну майну
потерпілих, поновить 50 тисяч гривень на
одного потерпілого.

Згідно ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо - транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо -
транспортної пригоди, чи до місця
здійснення ремонту на території
України.

Статтею 30 Закону, в редакції, що діяла
на момент настання ДТП передбачено, що
транспортний засіб вважається фізично
знищеним, якщо його ремонт є технічно
можливим чи економічно
необґрунтованим та власник
транспортного засобу згоден з
визнанням його фізично знищеним.
Ремонт вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно експертизою, проведеною
відповідно до законодавства, витрати
на ремонт транспортного засобу
перевищують вартість транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди. Якщо власник транспортного
засобу не згоден з визнанням
транспортного засобу фізично знищеним,
йому відшкодовується різниця між
вартістю транспортного засобу до та
після ДТП, а також витрати по евакуації
транспортного засобу з місця ДТП. Якщо
транспортний засіб визнано фізично
знищеним, відшкодування шкоди
виплачується у розмірі, який
відповідає вартості транспортного
засобу до ДТП та витратам евакуації
транспортного засобу з місця ДТП. Право
на залишки транспортного засобу
отримує страховик чи МТСБУ.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
страхування» страхове відшкодування
не може перевищувати розміру прямого
збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно ст. 26 Закону України «Про
страхування» підставою для відмови
страховика у здійсненні страхових
виплат або страхового відшкодування є
отримання страхувальником повного
відшкодування збитків за майновим
страхуванням від особи, винної у їх
заподіянні.

За встановлених обставин суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про необґрунтованість пред'явленого
позову ОСОБА_3, наддав правильну оцінку
звіту за №03058/КВ про оцінку ринкової
вартості транспортного засобу Peugeot-307,
державний номер НОМЕР_1 на момент ДТП
оцінювача ФОП ОСОБА_6, який складений з
порушенням Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів.

Апеляційним судом м. Києва за
клопотанням позивача ОСОБА_3 було
призначено судову авто товарознавчу
експертизу, витрати по проведенню якої
було покладено на позивач ОСОБА_3 Про
те, авто товарознавча експертиза не
була виконана в зв'язку з неоплатою її
проведення позивачем ОСОБА_3

Виходячи з наявних у матеріалах
справи та досліджених судом першої
інстанції письмових доказів суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими при вирішенні справи,
доведені.

Висновки суду щодо відсутності
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 відповідають обставинам справи
та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин, застосовані
правильно.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 20 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: