Справа № 366/1100/13-ц Головуючий у І
інстанції Гончарук О.П.Провадження №
22-ц/780/3124/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

04 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Касьяненко Л.І.

при секретарі - Власенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Іванківського районного суду
Київської області від 07 березня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про усунення перешкод в користуванні
земельної ділянки та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Іванківської
селищної ради Київської області,
Управління Держземагенства в
Іванківському районі, ОСОБА_2 про
припинення права власності на земельну
ділянку та визнання недійсними
державного акту про право власності на
земельну ділянку,-

в с т а н о в и л а :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з
даним позовом, в якому просила
зобов'язати відповідачку ОСОБА_1 за
власні кошти демонтувати облаштований
нею металевий паркан між їх
домоволодіннями та відновити паркан по
межі їх домоволодінь у відповідності
до меж, визначених державним актом на
право власності на землю, яка їй
належить. Крім того просила стягнути з
відповідачки на її користь 10000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
спричиненої неправомірними діями
відповідачки.

Відповідачка в свою чергу заявила
зустрічний позов про припинення права
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку
та просила припинити право власності
на земельну ділянку позивачки,
призначену для ведення особистого
селянського господарства, визнати
недійсним Державний акт на право
власності на цю земельну ділянку та
внести відповідний запис в книгу
записів реєстрації держаків.

Рішенням Іванківського районного суду
Київської області від 07 березня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Суд зобов'язав ОСОБА_1 усунути
перешкоди в користуванні ОСОБА_2
земельної ділянки, шляхом демонтування
металевого паркану між
домоволодіннями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та
відновлення паркану по межі
домоволодінь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у
відповідності до меж, визначених
Державним актом про право власності на
земельну ділянку серії ЯЙ №884984.

Крім того, суд стягнув з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 1000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 суд відмовив.

Вирішено питання про судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_1 не погоджуючись з
рішенням суду, подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_2, а її позов
задовольнити, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення учасників,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
наступного.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим,
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом,
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що в даному
випадку судом першої інстанції ці
вимоги закону у повному обсязі не
виконано.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2
є власником 33/100 частин житлового
будинку по АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування від 22.07.1998 року
(а.с.4).

Відповідачка ОСОБА_1 є власником
сусіднього з позивачкою будинку по
АДРЕСА_2 на підставі договору дарування
від 26 травня 2009 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи на ім'я ОСОБА_2 видані державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯЙ № 334984, розміром 0,0156 га.
з цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер :01:005:0199, яка
знаходиться в АДРЕСА_1 та державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЙ № 334985, розміром 0,0125 га. з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер :01:005:0200, яка
знаходиться в АДРЕСА_1. (а.с.5-8, 12).

При цьому у державному акті серії ЯЙ №
334984 зазначено, що він виданий на
підставі рішення Іванківської
селищної ради № 2500/41/5 від 25.06.2010 року.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що вищевказаним рішенням селищної ради
№ 2500/41/5 від 25.06.2010 року ОСОБА_2 був
наданий дозвіл на збір матеріалів на
виготовлення техдокументації на
земельну ділянку площею 0,01 га під
будівництво і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1 (а.с.27).

В цей же день рішенням селищної ради №
2685/43/5 від 25.06.2010 року ОСОБА_2 було
затверджено технічну документацію та
передано у власність земельну ділянку
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та ведення
особистого селянського господарства
площею 0,0281 га (а.с.25).

При цьому дозвіл на збір матеріалів на
виготовлення техдокументації для
ведення особистого селянського
господарства, площею 0,01 га ОСОБА_2 був
наданий рішенням селищної ради № 2841/41/5
від 20.09.2010 року (а.с.28), тобто значно
пізніше після затвердження технічної
документації, якої ще не було.

Крім того встановлено, що за розглядом
протесту Іванківської міжрайонної
прокуратури Іванківська селищна рада
своїм рішенням № 2794/45/5 від 20.09.2010 року
скасувала рішення ради № 2500/41/5 від
25.06.2010 року щодо надання дозволу ОСОБА_2
на збір техдокументації та рішення
ради № 2685/43/5 від 25.06.2010 року яким було
затверджено технічну документацію на
передачу земельної ділянки ОСОБА_2, як
такі, що є незаконними (а.с.57).

Відповідно довідки Управління
Держкомзему у Іванківському району від
07.09.2011 року на виконання рішення
селищної ради «Про призупинення
виготовлення державних актів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та скасування
присвоєних кадастрових номерів даним
громадянам, управління видалило
кадастрові номери з бази даних АС ДЗК
(а.с.54).

Третя особа у справі Управління
Держземагенства в Іванківському
районі до суду апеляційної інстанції
повідомила що при перевірці державних
актів, виданих 07.12.2012 року на ім'я
ОСОБА_2 було виявлено, що акти
виготовлені з порушеннями, тому
управління не заперечує щодо
скасування цих державних актів.

Вказані обставини підтверджуються
наявними у справі доказами.

Задовольняючи частково первісний
позов ОСОБА_2 суд першої інстанції
прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушує
права позивачки на користування і
розпорядження належною їй земельною
ділянкою. При цьому суд зазначив, що
посилання позивачки на те, що
відповідачка пошкодила її огорожу не
підтверджено доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивачкою не доведені,
проте позов позивачки безпідставно
задовольнив.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позивачка не надала доказів що між
домоволодіннями ОСОБА_2 та ОСОБА_1
встановлений металевий паркан, який
підлягає демонтуванню, тобто не довела
факт існування порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод та
інтересів, які підлягають захисту, що є
її обов'язком відповідно до засад
змагальності процесу за ст.10 ЦПК
України.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, тому
рішення суду в цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні її позову.

Крім того, підлягає і скасуванню
рішення суду в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1,
з таких підстав.

Так, відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову, суд виходив з того,
що позивачка набула право власності на
земельну ділянку на підставі рішення
Іванківської селищної ради Київської
області № 2500, 41 сесії 5 скликання від
25.06.2010 року, яке не скасоване та є
чинним.

Однак з таким висновком погодитись не
можна, оскільки суд першої інстанції
залишив поза увагою те, що за розглядом
протесту Іванківської міжрайонної
прокуратури Іванківська селищна рада
своїм рішенням № 2794/45/5 від 20.09.2010 року
скасувала рішення ради № 2500/41/5 від
25.06.2010 року щодо надання дозволу ОСОБА_2
на збір техдокументації та рішення
ради № 2685/43/5 від 25.06.2010 року яким було
затверджено технічну документацію на
передачу земельної ділянки ОСОБА_2, як
такі, що є незаконними (а.с.57).

Управління Держкомзему у
Іванківському району у 2011 році
видалило кадастрові номери з бази
даних АС ДЗК (на виконання рішення
селищної ради «Про призупинення
виготовлення державних актів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та скасування
присвоєних кадастрових номерів даним
громадянам (а.с.54).

Згідно із ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття
права на землю громадянами чи
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України
право власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

У ст. 126 ЗК України наведено виключний
перелік документів, які посвідчують
право на земельну ділянку, до них
належать: державний акт на право
власності на земельну ділянку;
цивільно-правова угода про набуття
права власності на земельну ділянку;
свідоцтво про право на спадщину;
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою;
договір оренди земельної ділянки,
зареєстрований відповідно до закону.

Згідно зі ст. 152 ЗК України держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав на
землю. Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом: а) визнання прав; б) відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав; в)
визнання угоди недійсною; г) визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; г) відшкодування
заподіяних збитків; д) застосування
інших, передбачених законом, способів.

Отже, висновок суду першої інстанції не
відповідає вимогам ч. 2 ст. 116 ЗК України
щодо порядку набуття права на землю
громадянами та фактичним обставинам у
даній справі, тому оскільки спірний
державний акт виданий на підставі
скасованого рішення про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації, то були відсутні
підстави для видачі спірного
державного акта про право власності на
землю на ім'я позивачки.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що зустрічні позовні
вимоги підлягають до задоволення в
частині визнання недійсним державного
акту серія ЯЙ № 334984 від 07.12.2012 року на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0156 га, оскільки саме такий
захист прав передбачений законом у
разі його порушення. При цьому колегія
суддів зважує на те, що спірний
державний акт, яким встановлено межі і
конфігурацію земельної ділянки,
порушує право позивачки на
встановлення дійсних обставин щодо
правильного визначення меж суміжних
земельних ділянок сторін, тому вона має
право на подання таких позовних вимог.

Щодо решти позовних вимог ОСОБА_1, то
вони задоволенню не підлягають,
оскільки не відповідають способам
захисту, передбаченим законом для
даних правовідносин.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції не ґрунтується на матеріалах
справи, ухвалене з порушенням норм
матеріального права і підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з
відповідачів за зустрічним позовом на
користь ОСОБА_1 підлягає стягненню
судовий збір сплачений позивачкою.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Іванківського районного суду
Київської області від 07 березня 2014 року
скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
усунення перешкод в користуванні
земельної ділянки залишити без
задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати недійсним Державний акт серія
ЯЙ № 334984 від 07.12.2012 року на право
власності на земельну ділянку площею
0,0156 га, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, цільове призначення земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства, кадастровий
номер :01:005:0199 виданого на ім'я
ОСОБА_2.

В решті позову відмовити.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_2,
Іванківської селищної ради Київської
області, Управління Держземагенства в
Іванківському районі, з кожного на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 78
грн. 90 коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :