Справа № 344/4210/14-ц
Провадження № 2/344/2528/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бойчука О.В.

секретар
Кондратів Х.І.,

за участю: позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Пестова М.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» про зняття заборони з
нерухомого майна та вилучення
відомостей про іпотеку з Державного
реєстру іпотек,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
«Банк «Київська Русь» про зняття
заборони відчуження з належного їй
нежитлового приміщення, площею 70,50
кв.м., яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1
та вилучення відомостей про іпотеку
цього майна з Державного реєстру
іпотек.

У судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримала з підстав, викладених у
позовній заяві. Суду пояснила, що
придбала зазначене майно на прилюдних
торгах, а тому є власником. У зв'язку з
наявністю заборон через
правовідносини попереднього власника
майна з відповідачем не може
реалізувати своє право власності на це
майно.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив та суду пояснив, що заборони
з майна знімаються за заявою
державного виконавця, а тому позов до
задоволення не підлягає, оскільки між
сторонами відсутній спір. Просив у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, які надані
суду сторонами на обґрунтування їхніх
вимог та заперечень, з'ясувавши таким
чином фактичні обставини справи, суд
дійшов висновку про те, що відповідно
до встановлених обставин слід
визначити цивільні правовідносини, а
також про належну обґрунтованість
позовних вимог у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень, крім випадків наявності
підстав для звільнення від
доказування, передбачених статтею 61
ЦПК України.

Обставини наявності заборони
відчуження на зазначене в позові
нерухоме майно та наянвість відомостей
про це майно в Державному реєстрі
іпотек визнаються сторонами, а тому
доказуванню не підлягають.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником нежитлового приміщення,
площею 70,50 кв.м., яке знаходиться в
будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва,
виданого державним нотаріусом Першої
Івано-Франківської нотаріальної
контори Андрусяк К.Ф. 03 травня 2012 року
та зареєстрованого в реєстрі за № 1-498,
відповідно до витягу №34029699 від 04.05.2012
року (а.с. 4-6).

Згідно рішення Івано-Франківського
міського суду від 30 січня 2013 року та
ухвали Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 21
березня 2013 року відповідач оспорював
право власності позивача на вказане
майно, однак у позові відмовлено (а.с.
11-16).

З огляду на зазначені рішення, суд
вважає, що твердження представника
відповідача про відсутність спору з
приводу здійснення цивільного права
особи на майно, відповідно до закону за
своєю волею, незалежно від волі інших
осіб, є необґрунтованими, оскільки
право позивача на розпорядження цим
майном не визнається відповідачем.

Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного
кодексу України, власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

За таких обставин, керуючись
конституційним принципом верховенства
права, оцінивши всебічно, повно та
об'єктивно всі наявні у справі докази
окремо та у сукупності, застосовуючи
відповідні норми матеріального права,
утверджуючи та забезпечуючи права
людини і основоположні свободи сторін,
враховуючи принципи справедливості та
неупередженості, суд вважає
встановленим не визнання відповідачем
права позивача на розпорядження
власним майном, а отже таке право
підлягає захисту, у зв'язку з чим позов
слід задовольнити.

Згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судові витрати у виді
сплаченого позивачем судового збору
розміром 243,60 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 8, 41, 55, 124
Конституції України, ст.ст. 15, 16, 319
Цивільного кодексу України, керуючись
нормами цивільного процесуального
законодавства, зокрема, ст.ст. 10, 11, 60, 61,
179, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» про зняття заборони з
нерухомого майна та вилучення
відомостей про іпотеку з Державного
реєстру іпотек - задовольнити.

Зняти заборону № 3624396 відчуження
нежитлового приміщення, площею 70,50
кв.м., яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1
реєстраційний № 11440971, належить ОСОБА_1
згідно свідоцтва про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів 1-498
від 03.05.2012 року, та вилучити відомості
про іпотеку № 8376823 нежитлового
приміщення, площею 70,50 кв.м., яке
знаходиться в будинку АДРЕСА_1 з
Державного реєстру іпотек.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Банк «Київська Русь», , місцезнаходження: вул.
Хорива, 11 «а», м. Київ, на користь ОСОБА_1,
ідентифікаційний № НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_1, 243,60 грн. судового
збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Бойчук О.В.