21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Євтушенко О.І., Горелкіної Н.А.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за договорами позики,
за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою
представником ОСОБА_6, на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 23 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 25 лютого 2014 року,
в с т а н о в и л а:
У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
суми позики та процентів річних від
Посилався на те, що ОСОБА_4 неодноразово
ОСОБА_5 у борг кошти, а саме: 18 квітня 2011
року були передані кошти в розмірі 45 000
дол. США, 5 липня 2011 року - 30 000 дол. США, 20
2011 року - у розмірі 94 700 дол. США, 9
вересня 2011 року - у розмірі
103 000 дол. США. Договір позики був
оформлений розписками відповідача.
Кінцевий строк повернення боргу 13
вересня 2009 року. Однак відповідачем
кошти не повернуті. У звʼ?язку з чим у
творилась заборгованість, яку позивач
просив стягнути з відповідача та 3 %
річних від простроченої суми
Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від

23 грудня 2013 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за договорами позики
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 25 лютого 2014 року рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 23 грудня

2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані
судові рішення та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що
Договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Судами встановлено, що відповідачем
надано розписки позивачу на протязі 2011
року, а саме: 18 квітня 2011 року, зі змісту
якої вбачається, що відповідач взяв у
борг у позивача кошти в розмірі 45 000 дол.
США та зобов'язався повернути борг до 1
травня 2011 року; 5 липня 2011 року, зі
змісту якої вбачається, що відповідач
взяв у позивача у борг кошти в розмір

30 000 дол. США та зобов'язався повернути
борг на протязі тижня і виплатити

7 % від суми боргу за кожний
прострочений тиждень; 20 серпня 2011 року,
зі змісту якої вбачається, що
відповідач взяв у позивача у борг кошти
для купівлі автомобіля в розмірі 94 700
дол. США та зобов'язався 23 серпня 2011
року представити автомобіль або
повернути борг; 9 вересня 2011 року зі
змісту якої вбачається, що відповідач
зобов'язався повернути позивачу борг в
розмірі 103 000 дол. США до 13 вересня 2011
року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
дійшов вірного висновку, про те, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
заявлених ним вимог. Ксерокопії
розписок, які надані суду, в силу ст. ст.
58,

59 ЦПК України не є належними та
допустимими доказами по даній справі,
враховуючи розмір коштів та короткий
термін, протягом якого вони надавались.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 23 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 25 лютого 2014 року, тому що
судові рішення законні та
обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, поданою
представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 23 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 25 лютого

2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
договорами позики, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Н.А. Горелкіна
В.І. Журавель