Справа № 138/940/14-ц Провадження №
22-ц/772/1892/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Цибульський О. Є.Категорія: 23
Доповідач: Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого:
Пащенко Л.В.

Суддів: Медяного В.М., Ковальчука О.В.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

За участю
прокурора Кислова Ю.А.

розглянувши у відкритому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ТОВ «Дністер-Агро»

на рішення Могилів-Подільського
міськрайонного суду від 13 травня 2014
року

по справі за позовом
Могилів-Подільського міжрайонного
прокурора в інтересах ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дністер-Агро» про
розірвання договору оренди землі від
15.01.2010 року та повернення земельної
ділянки площею 2,45га, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року Могилів-Подільський
міжрайонний прокурор в інтересах
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ТОВ
«Дністер-Агро» про стягнення
заборгованості по орендній платі за
землю (за 2013 рік), розірвання договору
оренди землі від 15.01.2010 року та
повернення земельної ділянки площею 2,45
га..

В заяві зазначав, що 15.01.2010 року між ТОВ
«Дністер-Агро» та ОСОБА_2 було укладено
договір оренди земльної ділянки,
розташованої на території
Хоньківецької сільської ради
Могилів-Подільського району.

В порушення умов договору, відповідач з
моменту його укладення не використовує
вказану земельну ділянку за цільовим
призначенням, а також своєчасно не
сплатив орендну плату за 2013 рік, що є
істотним порушеннм умов договору
оренди землі від 15.01.2010 року, та,
відповідно до положень ЗУ «Про оренду
землі» і ст.651 ЦК України, підставою для
його розірвання.

Ухвалою Могилів-Подільського
міськрайонного суду від 13 травня 2014
року позовну вимогу про стягнення
заборгованості по орендній платі
залишено без розгляду на підставі
відповідної заяви прокурора (а.с.45-46).

В подальшому прокурор в судовому
засіданні змінив підстави позову та
просив розірвати договір оренди землі
від 15.01.2010 року, укладений між ОСОБА_2 та
відповідачем, зареєстрований відділом
Держкомзему у Могилів-Подільському
районі 20.12.2011 року №02072 та
повернути земельну ділянку ОСОБА_2,
оскільки відповідачем ТОВ
«Дністер-Агро» не виконуються вимоги
та обов'язки орендаря, передбачені п.30
договору оренди землі щодо
використання земельної ділянки за
цільовим призначенням та умовами її
надання, а саме: протягом останніх 5
років, зокрема, ця земельна ділянка не
обробляється, вона забур'янена та
заліснена, сільськогосподарська
продукція не вироблялась.

Рішенням Могилів-Подільського
міськрайонного суду від 13 травня 2014
року змінені позовні вимоги
Могилів-Подільського міжрайонного
прокурора в інтересах ОСОБА_2 повністю
задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ
«Дністер-Агро» просить рішення суду, як
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у позові Могилів-Подільського
міжрайонного прокурора в інтересах
ОСОБА_2 відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника ТОВ
«Дністер-Агро» Грабара С.А. та
прокурора Кислова Ю.А., колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить
на праві власності земельна ділянка
сільськогосподарського призначення,
площею 2,45га, яка розташована на
території Хоньківецької сільської
ради Могилів-Подільського району
Вінницької області (державний
акт-а.с.13). Між ОСОБА_2 (орендодавець) і
відповідачем ТОВ «Дністер-Агро»
(орендар) 15.01.2010 року було укладено
договір оренди вказаної земельної
ділянки строком на 5 років (а.с.9), який
зареєстрований відділом Держкомзему у
Могилів-Подільському районі 20.12.2011 року
за №02072.

Задоволюючи позовні вимоги прокурора,
суд виходив із того, що відповідач, в
порушення п.30 договору оренди землі, не
використовував земельну ділянку
позивача за цільовим призначенням, що
підтверджується довідкою
Хоньківецької сільської ради
Могилів-Подільського району від 26.03.2014
року № 63, згідно якої ТОВ
«Дністер-Агро» на території сільської
ради не обробляв за цільовим
призначенням земельні частки (паї)
протягом останніх 5 років (а.с.22), та
листом Інспекції сільського
господарства у Вінницькій області від
04.03.2014 року № 10-02/603/14 за яким, земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення, які орендує ТОВ
«Дністер-Агро» на території
Хоньківецької сільської ради
Могилів-Подільського району, не
використовуються, посів
сільськогосподарських культур не
проводиться, заходи боротьби з
бур'янами не застосовувались, земельні
ділянки знаходяться в занедбаному
стані (забур'янені, заліснені) (а.с.19-20). З
цих обставин суд дійшов висновку про
наявність підстав для розірвання
вказаного договору оренди відповідно
до ч.1 ст.32 ЗУ «Про оренду землі» та для
повернення земельної ділянки власнику
згідно з ч.1 ст.34 цього Закону.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягай згоди з усіх
істотних умов цього договору.

Згідно ст.15 ЗУ «Про оренду землі»
істотними умовами договору оренди
землі визначено, зокрема: об'єкт
оренди (місце розташування та
розмір земельної ділянки); строк дії
договору оренди; орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта
оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови
повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки; визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЗУ «Про оренду
землі» на вимогу однієї із сторін
договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених ст. ст. 24, 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Згідно ст.141 ЗК України підставами
припинення права користування
земельною ділянкою є: а) добровільна
відмова від права користування
земельною ділянкою; б) вилучення
земельної ділянки у випадках,
передбачених цим Кодексом; в)
припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій; г)
використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам; ґ) використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням; д)
систематична несплата земельного
податку або орендної плати; є) набуття
іншою особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці.

Згідно ч.1 ст.19 ЗК України землі України
за основним цільовим призначенням
поділяються на такі категорії: а) землі
сільськогосподарського призначення; б)
землі житлової та громадської
забудови; в) землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; г) землі оздоровчого
призначення; ґ) землі рекреаційного
призначення; д) землі
історико-культурного призначення; е)
землі лісогосподарського
призначення;є) землі водного фонду; ж)
землі промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення.

Отже, використання земельної ділянки
не за цільовим призначенням означає
здійснення на земельній ділянці з
певним цільовим призначенням
діяльності, яка виходить за межі цього
цільового призначення (земельна
ділянка використовується з метою яка
передбачає досягнення результату, який
відповідає іншому, ніж те цільове
призначення, до якого віднесена
земельна ділянка). Тобто, використання
земельної ділянки не за цільовим
призначенням передбачає дію, натомість
зі змісту позовних вимог та поданих
доказів видно, що, як на підставу
розірвання договору, прокурор
посилається на бездіяльність
відповідача, а саме: на не використання
останнім земельної ділянки позивача,
за що закон не передбачає позбавлення
права користування земельною ділянкою.

Задоволюючи вимоги прокурора і
розриваючи договір оренди, суд
вищезазначені вимоги закону не
врахував та помилково ототожнив різні
поняття: «використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням»
та «невикористання земельної ділянки»,
які не охоплюються диспозицією ст. 15 ЗУ
«Про оренду землі» і є
взаємовиключними.

Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про
оренду землі» встановлено обов'язок
орендаря приступити до використання
земельної ділянки в строки,
встановлені договором оренди землі,
зареєстрованим в установленому
законом порядку.

Однак суд не звернув увагу на те, що у
спірному договорі оренди (п.30) не
встановлено строків, у які орендар
зобов'язаний приступити до
використання земельної ділянки, що
свідчить про відсутність порушення з
боку відповідача і цього обов'язку.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК
України обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.п.«а» п.1, п.5 Положення
про Державну інспекцію сільського
господарства України, затвердженого
Указом Президента України №459/2011 від
13.04.2011 року, Держсільгоспінспекція
України організовує та здійснює
державний нагляд (контроль) дотримання
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, юридичними
та фізичними особами вимог земельного
законодавства та встановленого
порядку набуття і реалізації права на
землю, з цією метою її органи та
посадові особи в межах своїх
повноважень мають право складати акти
перевірок, протоколи про
адміністративні правопорушення та
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати у встановленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності.

Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України №503
від 16.07.2013 року затверджено уніфіковану
форму акта перевірки дотримання
суб'єктами господарювання вимог
законодавства (акта перевірки) з питань
здійснення Державною інспекцією
сільського господарства України та її
територіальними органами заходів
державного нагляду (контролю) за
дотриманням суб'єктами господарювання
вимог законодавства.

Отже, єдиним уповноваженим органом на
здійснення державного нагляду
(контролю) дотримання вимог земельного
законодавства є Державна інспекція
сільського господарства України та її
територіальні органи, а формою
фіксації порушень цього законодавства
- акт перевірки, складений за
уніфікованою формою.

З огляду на зазначене, прийняття судом
до уваги довідки Хоньківецької
сільської ради, листа Інспекції
сільського господарства у Вінницькій
області та інформації з Вінницької
філії державної установи «Інститут
охорони ґрунтів України» (а.с.21) як
допустимих доказів невикористання
відповідачем земельної ділянки є
помилковим.

За таких обставин колегія суддів не
вбачає порушення відповідачем
обов'язків орендаря, а посилання суду
першої інстанції на наявність підстав
для розірвання договору оренди землі,
передбачених ст.ст. 24, 25, 32 Закону
України «Про оренду землі», вважає
необґрунтованими. Тому рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «Дністер-Агро»
задоволити.

Рішення Могилів-Подільського
міськрайонного суду від 13 травня 2014
року скасувати.

В позові Могилів-Подільського
міжрайонного прокурора в інтересах
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дністер-Агро» про
розірвання договору оренди землі від
15.01.2010 року та повернення земельної
ділянки площею 2,45га відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
касаційному порядку у Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: /підпис/