У Х В А ЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської
М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за скаргою публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
на неправомірні дії посадових осіб
відділу державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку,
заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
на ухвалу Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 09
січня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 12 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» (далі -ПАТ
«Укрсоцбанк») звернулося до суду з
вказаною скаргою, посилаючись на те, що
ПАТ «Укрсоцбанк» 01 листопада 2011 року
пред'явило до відділу ДВС
Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку для
примусового виконання за місцем
мешкання боржника виконавчий лист за №
2-2552/2011, виданий 26 жовтня 2011
року Ворошиловським районним судом м.
Донецька щодо стягнення з ОСОБА_3 сум
боргу для задоволення вимог ПАТ
«Укрсоцбанк» у розмірі 163 613 грн. 12 коп.

Постановою від 09 листопада 2011 року
державним виконавцем ВДВС Кулімановим
В.В. було відкрито виконавче
провадження, та надано боржнику строк
на добровільне виконання виконавчого
документа. Виконавчий лист у наданий на
добровільне виконання строк боржником
не виконано. 14 листопада 2011 року була
винесена постанова про арешт майна
боржника та заборону його відчуження.

На адресу ВДВС Ворошиловського РУЮ у м.
Донецьку 29 лютого 2012 року було
направлено запит про рух виконавчого
провадження, 09 липня 2012 року запит про
надання відомостей щодо стану
виконавчого провадження та про
активізацію подальших виконавчих дій
жодної відповіді від ДВС отримано не
було.

За допомогою Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень банк
ознайомився з матеріалами виконавчого
провадження. Крім постанови про
відкриття виконавчого провадження та
постанов про арешт майна боржника, ВДВС
було винесено 31 січня 2013 року постанову
про зупинення виконавчого провадження;
24 травня 2013 року - постанову про
закінчення виконавчого провадження. У
період з 14 листопада 2011 року по 31 січня
2013 року ВДВС не було винесено жодної
постанови, не були складені будь-які
документи виконавчого провадження, не
було здійснено жодної іншої виконавчої
дії.

З моменту відкриття вищезазначеного
виконавчого провадження до його
зупинення минуло понад 14 місяців, що є
грубим порушенням норм діючого
законодавства з боку працівників ВДВС.

Тому позивач просив суд задовольнити
скаргу та визнати бездіяльність
працівників ВДВС Ворошиловського РУЮ
Донецьку щодо примусового стягнення з
ОСОБА_3 сум боргу для задоволення вимог
ПАТ «Укрсоцбанк» у період з 14 листопада
2011 року по 31 січня 2013 року незаконною та
безпідставною; визнати дії заступника
начальника відділу ДВС
Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку
Нещадима І.С. щодо винесення 31 січня 2013
року постанови про зупинення
виконавчого провадження в рамках
виконавчого провадження № 29822403 по
примусовому стягненню заборгованості
з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк»
неправомірними; визнати дії заступника
начальника ВДВС Ворошиловського РУЮ у
м. Донецьку Нещадима І.С. щодо винесення
24 травня 2013 року постанови про
закінчення виконавчого провадження
№ 29822403
неправомірними; визнати дії відділу
ДВС Ворошиловського РУЮ у м.
Донецьку щодо передачі виконавчого
документа до ліквідаційної комісії
неправомірними та зобов'язати
витребувати виконавчий документ в
ліквідатора ОСОБА_4; скасувати
постанову про зупинення виконавчого
провадження, яка була винесена 31 січня
2013 року заступником начальника відділу
ДВС Нещадимом І.С. та яка була
затверджена начальником ВДВС Асадовим
В.Т.; скасувати постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка була винесена 24 травня 2013 року
заступником начальника Відділу ДВС
Нещадимом І.С. та яка була затверджена
начальником ВДВС Асадовим В.Т.;
зобов'язати ВДВС Ворошиловського РУЮ у
м. Донецьку провести виконавчі дії в
порядку, встановленому Закону України
«Про виконавче провадження» та
Інструкцією «З організації
примусового виконання рішень» у
повному обсязі.

Ухвалою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 09 січня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 12 лютого 2014 року, у задоволені
скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк»,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та постановити нову ухвалу про
задоволення скарги.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що державний
виконавець діяв відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження», тому підстав для
визнання дій державного виконавця
незаконними немає.

З такими висновками судів погодитись
не можна, оскільки ці висновки
суперечать вимогам закону та не
ґрунтуються на матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 09 листопада 2011
року державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження та надано боржнику строк
для добровільного виконання рішення
суду (а. с. 8).

У строк, наданий державним виконавцем,
ОСОБА_3 не вчинено дій, спрямованих на
добровільне виконання рішення суду.

Після спливу цього строку, державним
виконавцем здійснювались заходи щодо
примусового виконання рішення.

14 листопада 2011 року державним
виконавцем Нещадимом І.С. винесено
постанову ВП № 29822403 про арешт майна
боржника та заборону на його
відчуження, яким накладено арешт на все
майно, яке належить боржнику ОСОБА_3 та
заборонено здійснювати відчуження
будь-якого нежилого їй майна (а. с. 60-61).

18 листопада 2011 року у зв'язку із тим, що
на виконанні у відділі перебуває
декілька виконавчих проваджень,
відкритих у відношенні одного й того ж
боржника - ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_3,
державним виконавцем було винесено
постанову про їх об'єднання у зведене
виконавче провадження (а. с. 62).

Як роз'яснено у п. 9 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» від 07
лютого 2014 року № 6, скарги стосовно
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, прийнятих (вчинених, допущених)
із метою виконання зведеного
виконавчого провадження, у якому
об'єднано виконавчі провадження щодо
виконання судових рішень судів різних
юрисдикцій та чи рішень інших органів
(посадових осіб), належать до
юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ст. 340 ЦПК України судове
рішення підлягає скасуванню в
касаційному порядку із закриттям
провадження у справі з підстав,
визначених ст. 205 цього
Кодексу.

Як передбачено у п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду у порядку цивільного
судочинства.

За таких обставин, встановивши, що
оскаржуються дії державного виконавця,
вчинені у зведеному виконавчому
провадженні, суди не мали підстав для
розгляду даної скарги, провадження по
якій підлягало закриттю.

Оскільки суди на вищевикладені
обставини уваги не звернули, у
порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України
не врахували норми матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини, не встановили
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи, та
дійшли передчасного висновку про
відмову у задоволенні скарги,
відповідно до ст. 338 ЦПК України
ухвалені у справі судові рішення
підлягають скасуванню із закриттям
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 333, 340, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
задовольнити частково.

Ухвалу Ворошиловського районного суду
м. Донецька від 09 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 12 лютого
2014 року скасувати, провадження у
справі закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

М.Є. Червинська

В.А. Черненко