Головуючий у І інстанції Бондаренко
О.В.Провадження № 22-ц/780/2433/14
Доповідач у 2 інстанції Мережко
РІШЕННЯ

Іменем України

29 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Суханової Є.М., Данілова О.М.,

При секретарі: Франюк Т.В.

Розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 10 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про відшкодування витрат на утримання,
догляд, лікування та поховання
спадкодавця.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 22 жовтня 2013 року
звернулася в суд із зазначеним позовом.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її чоловік ОСОБА_4
Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли -
вона, як дружина померлого, та його брат
ОСОБА_2

ОСОБА_2 із 01 травня 2010 року по день
смерті знаходився на лікуванні у
нейрореанімаційному відділенні
лікарні швидкої медичної допомоги,
куди був доставлений ТОВ «Медіком
Плюс». Послуги товариства були
оплачені особисто позивачем в розмірі 1
800 грн.

За період перебування ОСОБА_4 у лікарні
із 01 травня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_4,
позивач купляла за особисті кошти ліки
необхідні для лікування чоловіка,
всього було придбано в ПП «Наша аптека»
ліків на загальну суму - 24
859,53 грн.

В аптеці ЗАТ «Укрмедфарм» для
лікування ОСОБА_2 було придбано ліків
на суму 2 322 грн.

В аптечному кіоску лікарні швидкої
медичної допомоги було придбано ліків
на суму 2 818,13 грн.

Загальна сума, витрачена на
транспортування хворого ОСОБА_2, його
лікування, склала 31 799,66 грн.

Крім того, позивач, за особисті кошти,
здійснила поховання ОСОБА_2 Так нею
оплачено поминальний обід - 2 000,40 грн,
придбання алкогольних напоїв - на суму 2
400 грн, оплата вартості пам'ятника - на
суму 50 000 грн.

Загальна сума витрат на лікування,
поховання, встановлення пам'ятника,
понесених позивачем, становить 86 210,06
грн ( 31 799,66 грн + 54 410,40 грн.).

Спадкоємців, які прийняли спадщину
після померлого ОСОБА_4 є двоє - вона,
дружина померлого, і відповідач по
справі ОСОБА_2, брат померлого.

Відповідно до ст. 1232 ЦК України, позивач
просила стягнути із відповідача
12 частину понесених нею витрат на
лікування, поховання, придбання
пам'ятника в сумі 43 105,03 грн.

В подальшому позивач збільшила позовні
вимоги, зазначала, що крім
вищезазначених витрат, нею понесені ще
витрати на купівлю одягу для поховання
ОСОБА_4, оплачено обрядові послуги,
автобус, автокатафалк, придбані хрест,
труна, вінки,стрічки, табличка,
оплачено поминальні обіди - проведені в
обрядові дев'ять днів, сорок днів,
роковини. Всього було витрачено ще 23 810
грн, з яких позивач просить
відшкодувати їй 12 частину в сумі 11 905
грн, а всього стягнути із відповідача
на її користь 55 010,03 грн ( 43 105,03 грн + 11 905
грн).

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 лютого 2014 р позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
витрати на лікування, поховання
спадкодавця в сумі 55 010,13 грн і судові
витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права
постановити нове рішенням, яким
відмовити в позові. В апеляційній
скарзі зазначав, що суд першої
інстанції не взяв до уваги, що
позивачем пропущений строк позовної
давності, що є безумовною підставою для
відмови у позові, про що є заява
відповідача в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, особи,
які беруть участь у справі зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст.ст.74, 76, 77 ЦПК України
сторони були повідомлені про день та
час розгляду справи за адресами, які
були зазначені в матеріалах справи,
заяв щодо зміни місяця проживання або
місцезнаходження від сторін не
надходило, заяв про причини неявки в
судове засідання від позивача ОСОБА_3
до апеляційного суду не надходило, а
тому підстави, вважати причини неявки
сторін до суду поважними, відсутні.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

На підставі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як підставу
своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що саме у зазначеному розмірі
понесені витрати на лікування,
поховання ОСОБА_4 підлягають стягненню
із відповідача.

Проте колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4
помер чоловік позивача - ОСОБА_4
Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли
позивач та його брат ОСОБА_2

ОСОБА_2 із 01 травня 2010 року по день
смерті знаходився на лікуванні у
нейрореанімаційному відділенні
лікарні швидкої медичної допомоги,
куди був доставлений ТОВ «Медіком
Плюс». Послуги товариства були
оплачені особисто позивачем в розмірі 1
800 грн ( а.с.7).

За період перебування ОСОБА_4 у лікарні
із 01 травня 2010 року по
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3 купляла за
особисті кошти ліки, необхідні для
лікування чоловіка, Всього було
придбано в ПП «Наша аптека» ліків на
загальну суму - 24 859, 53 грн.(а.с. 8-84).

В аптеці ЗАТ «Укрмедфарм» для
лікування ОСОБА_2 було придбано ліків
на суму 2 322 грн. (а.с. 85-86).

В аптечному кіоску лікарні швидкої
медичної допомоги було придбано ліків
на суму 2 818,13 грн. ( а.с.87-88).

Загальна сума, витрачена на
транспортування хворого ОСОБА_2, його
лікування, склала 31 799,66 грн.

Крім того, позивач, за особисті кошти,
здійснила поховання ОСОБА_2 Так нею
оплачено придбання алкогольних напоїв
- на суму 2 000,40 грн ( а.с. 89-90), оплачено
вартість і встановлення пам'ятника
суму 50 000 грн ( а.с. 91-92).

Сума витрат на лікування, поховання,
встановлення пам'ятника, понесених
позивачем, становить 83 800 грн (31 799,66 грн +
50 000 грн + 2 000,40 грн). Разом з тим, позивач
не надала доказів, що пам'ятник
встановлений лише померлому ОСОБА_4,
тоді як відповідач стверджує, що даний
пам'ятник виготовлений на дві особи, а
тому вартість пам'ятника є сумнівною, і
висновок суду про стягнення половини
вартості пам'ятика є помилковим.

Крім вищезазначених витрат, понесені
витрати на купівлю одягу для поховання
ОСОБА_4, оплачено обрядові послуги,
автобус, автокатафалк, придбані хрест,
труна, вінки, стрічки, табличка ( 8 300
грн), оплачено поминальні обіди -
проведені в обрядові дев'ять днів,
сорок днів, роковини ( 15 510 грн). Всього
було витрачено ще 23 810 грн (а.с. 107-110).

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України, мати
ОСОБА_4 відмовилася від спадщини на
користь ОСОБА_2

Відповідно до п.17 ч.1 ст.2 Закону України
"Про поховання та похоронну справу"
поховання померлого - комплекс заходів
та обрядових дій, які здійснюються з
моменту смерті людини до поміщення
труни з тілом або урни з прахом у могилу
або колумбарну нішу, облаштування та
утримання місця поховання відповідно
до звичаїв та традицій, що не
суперечать законодавству.

Таким чином, врахування сум, витрачених
на проведення поминальних обідів - в
обрядові дев'ять днів, сорок днів,
роковини - 15 500 грн, придбання
алкогольних напоїв - 2 000.40 грн,
суперечить вимогам п.17 ч.1 ст. 2 Закону
України «Про поховання та похоронну
справу», є помилковим, і в цій частині
рішення підлягає скасуванню, з
виключенням цих сум, як витрат
понесених на поховання.

Згідно із ч.1 ст.1232 ЦК України
спадкоємці зобов'язані відшкодувати
розумні витрати, які були зроблені
одним із них або іншою особою на
утримання, догляд, лікування та
поховання спадкодавця.

Відповідно до вимог законодавства,
відшкодуванню підлягають суми
витрачені на придбання ліків,
транспортування хворого, поховання,
придбання і встановлення пам'ятника, і
таке відшкодування має бути розумним.

Враховуючи, що відповідач не
заперечував того, що саме позивач поніс
усі витрати на лікування, поховання
свого чоловіка, будь-яких доказів про
інший розмір вказаних витрат не надав,
зазначав лише, що позивач пропустила
строк позовної давності, однак доводи
щодо застосування строку позовної
давності є безпідставними, тому
колегія суддів вважає, що надані
позивачем докази підтверджують факт
понесення саме позивачем витрат на
лікування, поховання та їх розмір.

Відповідно до положень ст. 309 ЦК
України, підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
або процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги відповідно
до наданих пояснень сторін та
письмових доказів, що містяться в
матеріалах справи, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду слід
скасувати та ухвалити нове рішення про
часткове задоволення позову, з огляду
на таке.

Згідно із вимогами ст.ст. 3, 10, 11, 60, 33, 119,
212-213 ЦПК України позивач сам визначає
зміст позовних вимог, коло
відповідачів, викладає обставини,
якими обгрунтовуються вимоги, а суд,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість створює необхідні
умови для всебічного і повного
дослідження обставин справи. Право
визначення підстав для предмету позову
належить виключно позивачу.

Беручи до уваги, що за змістом ч.1 ст.1232
ЦК України усі спадкоємці зобов'язані
відшкодувати розумні витрати, які були
зроблені одним із них на лікування,
поховання спадкодавця, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, зокрема, з
відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути
частину понесених позивачем розумних
витрат на лікування в сумі 5 000 грн,
поховання - 3 000 грн, та частину коштів за
придбання і установку пам'ятника в сумі
- 5 000 у розмірі 13 000 грн, з урахуванням
того, що сума вартості пам'ятника
позивачем не обґрунтована, а сума
витрачена на проведення поминальних
обідів, придбання алкогольних напоїв
не підлягає відшкодуванню.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
слід стягнути судові витрати по оплаті
судового збору за подачу позовної
заяви та апеляційної скарги
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог у розмірі 130 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 -315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 лютого 2014 року - скасувати.
Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування витрат на утримання,
догляд, лікування та поховання
спадкодавця - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2), проживає, АДРЕСА_1 - 5 000
грн, частину коштів, витрачених на
придбання ліків в період із 01 травня 2010
року по ІНФОРМАЦІЯ_4, 3 000 грн - частину
коштів, витрачених на купівлю одягу для
поховання ОСОБА_4, обрядові послуги,
автобус, автокатафалк, придбання
хреста, труни, вінків, стрічок,
таблички, 5 000 грн - частину коштів на
придбання та установку пам'ятника, а
всього 13 000 грн (вісімнадцять тисяч
грн.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2), проживає, АДРЕСА_1 -
судові витрати в сумі 130 грн ( сто
вісімдесят грн.).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: