ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2192/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва у складі:

головуючого - судді Трусової Т.О.,

при секретарі Мінасян С.Г., з участю
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
органу опіки та піклування Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до органу опіки та піклування
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації про визнання
незаконним рішення щодо відмови у
наданні звернення до нотаріуса з метою
накладення заборони на відчуження
квартири та зобов'язання усунути
допущені порушення шляхом звернення до
нотаріуса з метою накладення заборони
на відчуження квартири АДРЕСА_1.

Позов обґрунтований наступним. 13
грудня 2013 р. позивач звернулася до
органу опіки та піклування Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації з письмовою заявою про
накладення заборони на відчуження
квартири АДРЕСА_1, у якій зареєстрована
та проживає її малолітня дитина.
Підставою зазначеного звернення стало
відкриття виконавчого провадження за
рішенням суду про стягнення з позивача
на користь ПАТ «Родовід банк» боргу в
сумі 885416,71 грн. Проте відповідач своїм
рішенням, викладеним у протоколі
засідання комісії від 25 грудня 2013 р.,
відмовив у накладенні заборони на
відчуження квартири.

Вказане рішення позивач вважає
незаконним посилаючись на те, що
відповідач порушив вимоги
законодавства щодо захисту прав дітей,
а саме: ст. 16 Конвенції про права дитини,
принцип 4 Декларації прав дитини, ч. 2 ст.
22, ч. 1 ст. 30, ч. 1 ст. 47 Конституції
України, ч. 4 ст. 177 Сімейного Кодексу
України, ст. 18 Закону України «Про
охорону дитинства», ч. 4 ст. 12 Закону
України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей» та положення
Постанови КМУ «Про затвердження
типових положень про службу у справах
дітей».

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримав пославшись на викладені у
позовній заяві обставини.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надавши
клопотання про розгляд справи за його
відсутності згідно норм діючого
законодавства.

Заслухавши пояснення
представника позивача та дослідивши
письмові докази, суд вважає
встановленими наступні обставини та
визначені відповідно до них
правовідносини.

13 грудня 2013 р. ОСОБА_3 звернулася до
органу опіки та піклування Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації із заявою про накладення
заборони на відчуження квартири
АДРЕСА_1, у якій зареєстрований та
проживає її малолітній син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7). Підставою
зазначеного звернення позивач
зазначила те, що за рішенням
Дарницького районного суду м. Києва з
неї на користь ПАТ «Родовід банк»
стягнуто борг, у зв'язку з чим державним
виконавцем можливо буде накладено
арешт на належну їй квартиру і
здійснено її відчуження.

Рішенням комісії з питань захисту прав
дитини Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації від 25 грудня
2013 р. у накладенні заборони на
відчуження квартири позивача було
відмовлено (а.с. 6).

Даючи оцінку правомірності
зазначеного рішення відповідача, суд
виходить з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України
проголошує принцип, згідно з яким
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Відповідно до Положення про комісію з
питань захисту прав дитини,
затвердженого розпорядженням
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації від 26.05.2009 р. №
364 (надалі - Положення), комісія з питань
захисту прав дитини Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації є
консультативно-дорадчим органом, що
утворюється головою Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації при органі опіки та
піклування Дарницького району м. Києва.
У своїй діяльності комісія керується
Конституцією України, законами
України, Указами та розпорядженнями
Президента України, Постановами
Верховної Ради України, прийнятими
відповідно до Конституції і законів
України, наказами Міністерства
соціальної політики, розпорядженнями
голови Київської міської державної
адміністрації, розпорядженнями та
дорученнями голови Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації, наказами Служби у
справах дітей виконавчого органу
Київської міської ради, регламентом
роботи Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації, цим
положенням та іншими нормативними
актами.

Пунктом 5.1. вищевказаного Положення на
комісію з питань захисту прав дитини
зокрема покладено завдання
забезпечувати у межах своїх
повноважень захист прав і законних
інтересів дітей.

Умови, при яких орган опіки та
піклування може звернутися до
нотаріуса з приводу накладення
заборони відчуження нерухомого майна
дитини визначені ч. 5 ст. 177 Сімейного
кодексу України, відповідно до
положень якої органи опіки та
піклування можуть відмовити у наданні
дозволу на вчинення правочинів щодо
нерухомого майна дитини з одночасним
зверненням до нотаріуса щодо
накладення заборони відчуження такого
майна лише у випадках, якщо ними
встановлено, що: 1) мати та/або батько
дитини, які (яка, який) звернулися за
дозволом, позбавлені судом
батьківських прав відповідно до статті
164 цього Кодексу; 2) судом, органом опіки
та піклування або прокурором
постановлено (прийнято) рішення про
відібрання дитини від батьків (або того
з них, який звернувся за дозволом) без
позбавлення їх батьківських прав
відповідно до статті 170 цього Кодексу; 3)
до суду подано позов про позбавлення
батьків дитини (або того з них, який
звернувся за дозволом) батьківських
прав особами, зазначеними у статті 165
цього Кодексу; 4) особа, яка звернулася
за дозволом, повідомила про себе
неправдиві відомості, що мають суттєве
значення для вирішення питання про
надання дозволу чи відмову в його
наданні; 5) між батьками дитини немає
згоди стосовно вчинення правочину щодо
нерухомого майна дитини; 6) між батьками
дитини або між одним з них та третіми
особами існує судовий спір стосовно
нерухомого майна, за дозволом на
вчинення правочину щодо якого
звернулися батьки дитини (або один з
них); 7) вчинення правочину призведе до
звуження обсягу існуючих майнових прав
дитини та/або порушення охоронюваних
законом інтересів дитини.

Вказані норми закону знайшли своє
відображення і в підзаконному акті -
Порядку провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 вересня 2008 р. № 866 (надалі -
Порядок).

Так відповідно до п. 67 Порядку районна,
районна у мм. Києві та Севастополі
держадміністрація, виконавчий орган
міської, районної в місті ради може
відмовити у наданні дозволу на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна дитини з одночасним зверненням
до нотаріуса для накладення заборони
відчуження такого майна лише у
випадках, передбачених частиною п'ятою
статті 177 Сімейного кодексу України.

Отже зі змісту вказаних норм закону та
підзаконного акту вбачається, що орган
опіки та піклування має повноваження
звернутися до нотаріуса для накладення
заборони відчуження нерухомого майна
лише при розгляді звернення щодо
надання дозволу на вчинення правочину
щодо нерухомого майна, майнові права на
яке належать неповнолітній дитині, і
лише при наявності умов, визначених у ч.
5 ст. 177 Сімейного кодексу України.

Враховуючи, що по перше, малолітній
ОСОБА_4 не є власником квартири АДРЕСА_1,
по друге, ніхто не звертався із заявою
щодо надання дозволу на вчинення
правочину щодо вказаної квартири і по
третє, відсутні умови, визначені у ч. 5
ст. 177 Сімейного кодексу України, орган
опіки та піклування Дарницької
районної в м. Києві Державної
адміністрації не мав жодних законних
підстав для звернення до нотаріуса для
накладення заборони відчуження
нерухомого майна.

З огляду на вказане суд приходить до
висновку, що відмовляючи ОСОБА_3 у
зверненні до нотаріуса для накладення
заборони відчуження нерухомого майна,
орган опіки та піклування Дарницької
районної в м. Києві Державної
адміністрації діяв на підставі та в
межах своїх повноважень та у спосіб,
передбачений законодавством України.

За таких обставин суд вважає позов
ОСОБА_3 необґрунтованим і відмовляє у
ньому за безпідставністю вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_3 до органу опіки та
піклування Дарницької районної в м.
Києві державної адміністрації про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: