Справа № 127/7079/14-ц
Провадження № 2/127/3138/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької
у складі головуючого - судді Романчук
при секретарі Мартинюк Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної шкоди,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної шкоди, мотивуючи позов
тим, що 23.07.2012 року ОСОБА_2, керуючи
автомобілем марки "Пежо Боксер" д.н.з.
НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4,
рухаючись по вул. Островського в м.
Вінниці в порушення вимог п. 10.1 Правил
дорожнього руху України, під час зміни
напрямку руху не переконався, що це
буде безпечним та не створить перешкод
чи небезпеки іншим учасникам
дорожнього руху, внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем марки
"Вольво" модель "460" д.н.з. НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_1, який належить
ОСОБА_3, що призвело до пошкодження
транспортних засобів. Згідно довідки
про дорожньо-транспортну пригоду
№9042366 та постанови Замостянського
районного суду м. Вінниці у справі
№206/4978/2012 від 07.08.2012 року ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП. Згідно висновку експертного
дослідження №152П-07 від 26.07.2012 року
виготовленого ФОП ОСОБА_5, складеного
01.11.2012 року вартість відновлювального
ремонту автомобіля "Вольво" марки "460"
д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок його
пошкодження під час ДТП складає 6 307
грн. 67 коп. Враховуючи те, що відповідач
під час вчинення ДТП мав посвідчення
водія НОМЕР_6 та свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу,
оскільки його відсутність
працівниками ДАІ встановлено не було,
то і відповідач безпосередньо повинен
відшкодовувати майнову шкоду завдану
позивачу під час ДТП. Позивач керував
транспортним засобом без доручення,
але на підставі документів, визначених
п. 2.1 Правил дорожнього руху, тому має
право на відшкодування йому майнової
шкоди завданої відповідачем, тобто
особою, якою ця шкода була завдана
безпосередньо внаслідок ДТП. Просить
стягнути з відповідача на його користь
6 307 грн. 67 коп. матеріальної шкоди
завданої внаслідок ДТП.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримав з наведених у ньому
підстав та просить позов задовольнити?
не заперечує проти винесення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, заяви про розгляд справи у
його відсутності не надав.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явилися, про причини неявки суд не
повідомили, заяв про розгляд справи у
їх відсутності не надали.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Враховуючи викладене, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності відповідача в порядку ч. 4
ст. 169 ЦПК України та ухвалити заочне
рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
оцінивши докази в їх сукупності,
прийшов до висновку, що позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.07.2012 року ОСОБА_2
керуючи автомобілем марки "Пежо Боксер"
д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4,
рухаючись по вул. Островського в м.
Вінниці в порушення вимог п. 10.1 правил
дорожнього руху України, під час зміни
напрямку руху не переконався, що це
буде безпечним та не створить перешкод
чи небезпеки іншим учасникам
дорожнього руху, внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем
"Вольво" марки "460" д.н.з. НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_1, який належить
ОСОБА_3, що призвело до пошкодження
транспортних засобів.

Відповідно до постанови
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 07.08.2012 року, ОСОБА_2 визвано
винним у вчиненні правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП та
призначено йому адміністративне
стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. на
користь держави.

Згідно висновку експертного
дослідження №152П-07 виготовленого ФОП
ОСОБА_5 від 26.07.2012 року, вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу КТЗ складає 6 307 грн. 67 коп. (в тому
числі ПДВ).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, виданого ВРЕР-8
УДАІ в м. Києві серії НОМЕР_7, ОСОБА_3 є
власником автомобіля марки "Вольво"
модель "460" д.н.з. НОМЕР_2.

Як вбачається з тимчасового
реєстраційного талону виданого
Вінницьким МРЕВ 31.10.2008 року, ОСОБА_1 є
власником автомобіля марки "Вольво"
модель "460" д.н.з. НОМЕР_2.

Як вбачається з водійського
посвідчення серії НОМЕР_8 дане
посвідчення видане 28.10.1978 року на ім'я
ОСОБА_1

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.п. 4,
6, 13 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» розглядаючи
позови про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини. Відповідно до частини четвертої
статті 61 ЦПК вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою. Особою, яка зобов'язана
відшкодувати шкоду, завдану джерелом
підвищеної небезпеки, є фізична або
юридична особа, що на відповідній
правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду,
оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Якщо особа під час
керування транспортним засобом має
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії і реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2 Правил
дорожнього руху України). Враховуючи,
що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК
положення щодо захисту права власності
поширюються також на осіб, які хоч і не
є власниками, але володіють майном на
праві господарського відання,
оперативного управління або на іншій
підставі, передбаченій законом чи
договором (речове право), такі особи
також мають право вимагати
відшкодування шкоди, завданої цьому
майну. До таких осіб належить і особа,
яка керувала транспортним засобом без
доручення, але на підставі документів,
визначених пунктом 2.1 Правил
дорожнього руху України (посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії та
реєстраційного документа на
транспортний засіб).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позивачем доведено ті
обставини, на які він посилається як на
підставу своїх вимог, позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Оскільки позивачем було сплачено
судовий збір при подачі позовної заяви
до суду, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача слід стягнути понесені і
документально підтвердженні судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 224- 226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної шкоди -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
проживаючого АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_5)
матеріальну шкоду в розмірі 6 307 грн.
(шість тисяч триста сім) грн. 67 коп. та 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. в рахунок
відшкодування понесених та
документально підтверджених судових
витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з
дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області. Позивач має право
оскаржити заочне рішення в загальному
порядку. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ