№ 556/498/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2014 року Володимирецький районний
суд Рівненської області в складі:

головуючої судді- Котик Л.О.

при секретарі -Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Володимирець справу за
позовом ОСОБА_1 та в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
Більськовільської сільської ради про
визнання права власності на квартиру
за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом у
своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх дітей, про визнання
права власності на житловий будинок
в АДРЕСА_1

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 1998
року проживає, а з 2001 року і
зареєстрована у вказаному будинку з
дітьми, і з того часу, на протязі 16
років, користується житлом без
будь-чиїх заперечень, сплачує
комунальні послуги. 09.10.2013 року їй
видано свідоцтво про право влсності на
нерухоме майно - земельну ділянку в
АДРЕСА_1. Оскільки у приватизації житла
сільською радою їй відмовлено, в даний
час підтвердити право власності
інакше, ніж в судовому порядку, позивач
не може.

Розгляд справи здійснюється за
відсутності сторін, без фіксування
судового засідання технічними
засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК.

Позивачка надіслала суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
заявлені вимоги підтримує.

Представник відповідача заявлені
вимоги визнав, направив заяву про
розгляд справи у його відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши інші докази
в їх сукупності приходить до висновку,
що позов підлягає до задоволення.

Так, у відповідності до ст. 344
Цивільного Кодексу України, особа, яка
відкрито і безперешкодно володіє
нерухомим майном протягом десяти років
набуває право власності на це майно за
рішенням суду.

В судовому засіданні письмовими
доказами достовірно доведено, що
позивач та члени її сім»ї з квітня 2001
року безперешкодно, відкрито та
добросовісно користувались житловим
будинком в АДРЕСА_1. Так, ОСОБА_1 і її
неповнолітні діти зареєстровані у
вкзаному будинку, сплачує комунальні
послуги, що підтверджується довідками
Більськовільської сільської ради від
26.02.2014 року №951, від 03.03.201 4року №970.

Згідно погосподарської книги №4,
будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_1
(довідка сільської ради від 26.02.2014 року
№950)

Крім того, земельна ділянка в АДРЕСА_1
належить позивачці на праві приватної
власності, що стверджується свідоцтвом
про право власності від 09.10.2013 року.

Документація на даний житловий будинок
ні в сільській раді, ні в архівних
документах СВК «Прогрес» не
збереглася, що стверджується
відповідними довідками
Більськовільської сільської ради від
03.03.2014 р. №970 та архівного відділу
Володимирецької РДА від 08.04.2014 р. №127/05-01

Враховуючи сукупність встановлених
судом обставин, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 та члени її сім'ї
належним чином, відкрито та
безперешкодно користувались вище
вказаним житловим будинком.

У відповідності до ст.1 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» №2482-ХП від 19.06.1992 року,
приватизація державного житлового
фонду - це відчуження квартир
(будинків), квартир у гуртожитках,
призначених для проживання сімей
та одиноких осіб, кімнат у
квартирах та одноквартирних будинках,
де мешкають два і більше наймачів,
та належних до них господарських
споруд і приміщень (підвалів,
сараїв і т. ін.) державного житлового
фонду на користь громадян України.
Державний житловий фонд - це житловий
фонд місцевих Рад народних депутатів
та житловий фонд, який знаходиться у
повному господарському віданні чи
оперативному управлінні державних
підприємств, організацій, установ. Як
вбачається зі ст..ст.5,8 цього ж Закону,
право на приватизацію квартир
(будинків) державного житлового фонду
одержують громадяни України, які
постійно проживають в цих квартирах
(будинках), при цьому квартира (будинок)
передається у спільну часткову чи в
спільну сумісну власність.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 та її
неповнолітні діти ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 , як члени сім'ї,
набули права на приватизацію будинку, в
рівних частках.

Як вбачається зі ст. 16 ЦК України одним
із способів захисту права є його
визнання.

У відповідності до ст.391 ЦК України
власник вправі вимагати усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном, хоча б ці перешкоди і не були
пов'язані з позбавленням володіння.
Власник також вправі пред'явити позов
про визнання права власності, якщо це
право не визнається іншими особами, як
це передбачено ст.392 ЦК України.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.15, 208, 209 ЦПК України, ст. ст. 16, 344 ЦК
України. Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», суд, -

в и р і
ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1
право власності на 1/6 частину будинку в
АДРЕСА_1 Володимирецького району
Рівненської області.

Визнати за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/6
частину будинку в АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/6
частину будинку в АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/6
частину будинку в АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/6
частину будинку в АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 1/6
частину будинку в АДРЕСА_1

Стягнути із Більськовільської
сільської ради на користь ОСОБА_1 - 421,87
грн. судових витрат.

Рішення суду
може бути оскаржене до Апеляційного
суду Рівненської області через
Володимирецький районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

С У Д Д Я :

Котик Л.О.