Справа № 393/196/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
смт.Новгородка

Новгородківський районний
суд Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

при секретарі Криворучко
В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Новгородка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Новгородківської селищної ради
Кіровоградської області, відділу
Держземагенства у Новгородківському
району, ОСОБА_3, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 про
визнання недійсним рішення та
державного акта про право власності на
земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
21.02.2011 року ОСОБА_3 було видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,12 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1
в смт. Новгородка. Земельна ділянка
була передана у власність на підставі
рішення сесії Новгородківської
селищної ради від 14.10.2009 року. У 2009 році
він звернувся до селищної ради із
заявою про надання у приватну
власність земельної ділянки площею 0,12
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, якою він
користується та на якій знаходиться
його будинок з господарськими
спорудами по АДРЕСА_2 в смт. Новгородка.

Рішенням селищної ради від 10.04.2009 року
було затверджено матеріали вибору
місця розташування земельної ділянки
та надано згоду на виготовлення
технічної документації землеустрою
щодо відведення зазначеної земельної
ділянки у його власність.

На підставі даного рішення та за його
замовленням ПП «Земля
Новгородківщини» було розроблено
зазначену технічну документацію та
подано на погодження до селищної ради.
Однак, у погодженні акта про
встановлення та погодження меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) було відмолено в зв'язку з
тим, що відповідачеві ОСОБА_3 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку.

Як стало відомо, під час виготовлення
технічної документації на спірну
земельну ділянку не було здійснено її
заміри на місцевості, внаслідок чого
розмір земельної ділянки на місцевості
є меншим та не відповідає розмірам,
визначеним у державному акті. Так,
ширина земельної ділянки кожного
довомолодіння по АДРЕСА_1 повинна
становити 21 м., натомість спірна
земельна ділянка становить лише 17,8 м, а
це означає, що згідно державного акту
ОСОБА_3 також було виділену частину
належної йому земельної ділянки,
приблизно шириною в 3 метри. Тобто, на
сьогоднішній день у фактичному
володінні, користуванні та
розпорядженні ОСОБА_3 знаходиться
також частина належної йому земельної
ділянки.

Внаслідок видачі відповідачці
Державного акту на право власності на
землю з більшою площею, що не
відповідає дійсним розмірам на
місцевості, порушуються його законні
права та інтереси, він позбавлений
можливості реалізувати своє право на
приватизацію земельної ділянки, яка є у
його користуванні для обслуговування
будинку, до належить йому на праві
власності.

При передачі у приватну власність
ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,12 га
та виготовлення і видачі державного
акта від 21.02.2011 року не було проведено
зведення меж суміжних земельних
ділянок, внаслідок чого акт ОСОБА_3
покладається на сусідню земельну
ділянку і межа проходить в тому числі
по належній йому земельній ділянці.

Приймаючи рішення від 14.10.2009 року в
частині передачі у приватну власність
ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,12 га
селищна рада порушила вимоги ст. ст. 116,
118 ЗК України, оскільки площа спірної
земельної ділянки документально не
обґрунтована, та ОСОБА_3 передали у
власність також і частину землі, що
перебувала у його користуванні,
внаслідок чого його земельна ділянка
зменшилась. Оскільки державний акт на
право власності на землю видано ОСОБА_3
на підставі незаконного рішення,
вважає, що такий акт підлягає визнанню
недійсним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_5 позов
підтримали та наполягали на його
задоволенні.

Представник відповідача
Новгородківської селищної ради
Попович В.М. позов визнав, не
заперечував щодо його задоволення,
суду пояснив що відповідно до плану
забудови АДРЕСА_1 та відповідно рішень
сесії виконкомів селищної ради
громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на той час
було виділено під забудову житлових
будинків земельні ділянки розміром по
0, 12 га. Так як на даний час в селищній
раді відсутні будь-які акти щодо
розподілу земельних ділянок під
забудову і встановлення межових
знаків, тому не можливо підтвердити чи
вони встановлювалися на місцевості чи
ні. В 2008 році громадянин ОСОБА_1
звернувся до селищної ради з письмовою
заявою в якій просив для того щоб
замовити виготовлення державного акту
скласти комісію і вийти на місцевість
щодо уточнення чи розподілу земельних
ділянок між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Селищною
радою була сформована комісія та
здійсненний виїзд на місце. При обмірі
ОСОБА_1 надав комісії документи, а саме
технічний паспорт, та свідоцтво на
право власності. Комісія побачила що
його ділянка повністю огороджена,
побудовані житловий будинок, сарай,
туалет. На вимогу надати документи щодо
земельної ділянки ОСОБА_3, остання
відмовилася надати технічний паспорт.
Членами комісії був проведений
фактичний обмір земельних ділянок, які
склалися на той час та
використовувалися громадянами, після
чого складений акт. В 2009 році коли
громадянка ОСОБА_3 замовила у
приватного підприємця ОСОБА_4
виготовлення документації, для
отримання державного акту, при обмірі
земельної ділянки представників
селищної ради не було. При цьому ОСОБА_3
не повідомила розробника, що був спір
та комісією селищної ради був
складений акт, де визначалося фактичні
розміри земельних ділянок. Після того
як ОСОБА_3 до селищної ради була
принесена технічна документація, яку
він особисто перевірив та побачив, що
розміри які вказані в документації та
розміри, що є фактично на місцевості не
відповідають дійсності. Після чого він,
долучивши акт комісії селищної ради
про невідповідність замірів, дану
технічну документацію в усній формі
повернув для перероблення ОСОБА_3, а
голові селищні раді він доповів про
даний випадок. Але не взявши це до
уваги 14.10.2009 році документація була
винесена на сесію селищної ради та
прийняте відповідне рішення, на сесії
особисто він присутній не був. На час
виготовлення та затвердження
проектної документації щодо земельної
ділянки ОСОБА_3 діяла постанова КМУ № 844
року від 05.08.2009 р., яка передбачала
безкоштовну приватизацію для громадян
та не передбачала долучення до
документації акту погодження сусідніх
землекористувачів. В 2013 році ОСОБА_1
надав до селищної ради технічну
документацію, після чого селищна рада
дала йому відповідь, що неможливо
погодити дану документацію так як є
державний акт на сусідню земельну
ділянку, та рекомендували звернутися
до суду. На даний час згідно відомостей
Ортофотоплану (фотознімку), на підставі
державного акту виданого ОСОБА_3
вбачається налягання земельної
ділянки ОСОБА_3 на земельну ділянку
ОСОБА_1, тому вважає державний акт
виданий на ім'я ОСОБА_3 необхідно
визнати недійсним.

Представник відповідача відділу
Держземагенства Новгородківського
району Чорний Ю., позов визнав, не
заперечував щодо його задоволення,
суду пояснив, що на той час коли
розроблялася проектна документація
громадянці ОСОБА_3 такої необхідності
як зараз, візуально прослідкувати як
пролягає межа земельної ділянки
відповідно до координат зазначених в
державному акті та проектній
документації, не було. Тобто
документація, яка розроблялася та
затверджувалася в паперовому вигляді.
Документації сусідів по земельних
ділянках, які межували з ОСОБА_3 внесено
в електрону базу не було. Коли ОСОБА_1
замовив технічну документацію, та при
внесенні в електрону базу замірів,
виявилася накладка на суміжні земельні
ділянки, тому вважає, що при розроблені
проектної документації була допущена
помилка, та на підставі цієї
документації виданий державний акт,
який не відповідає реальному стану
речей. Межа відповідно до координат
накладається на капітальні будівлі, і
фактично зайнято земельну ділянку
позивача. Тому вважає позовні вимоги
обґрунтованими, а для того щоб навести
порядок їх треба задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, -
ОСОБА_9 позовні вимоги не визнала,
заперечувала щодо їх задоволенні. Свої
заперечення мотивувала тим, що в 1987
році йшла забудова АДРЕСА_1 в
смт.Новгородка і всім мешканцям
виділялася земельна ділянка по 0, 12 га, а
ширина двору становила 20 м., що
зазначалося в технічному паспорті.
Самому останньому виділялася земельна
ділянка ОСОБА_1, і залишилося 17 м. ширини
двору. Покійний чоловік ОСОБА_3
повідомив ОСОБА_1 про менший розмір
ширини двору, але ОСОБА_1 погодився
зайняти цю територію. В кінці 2008 року
ОСОБА_7 пропонував ОСОБА_1 придбати
фундамент на його земельній ділянці,
але останній відмовився, тому в 2009 році
ОСОБА_3 заплатила кошти ОСОБА_7 за
фундамент, і їй у власність перейшла
дана земельна ділянка. З кінця 2008 року у
ОСОБА_1 з ОСОБА_3 виник спір про межі
земельних ділянок, та селищна рада в
своєму акті пропонувала звернутися до
суду для врегулювання даного питання,
але ОСОБА_1 звернувся до суду лише в 2014
році, тому пропустив строк позовної
давності для звернення до суду. При
здійсненні замірів розробником
проектної документації була присутня
дружина ОСОБА_1 та представник відділу
Держкомзему ОСОБА_12., та було
погодження меж земельних ділянок, а
чому в матеріалах документації воно
відсутнє їй не відомо. В 2011 році ОСОБА_3
виготовила державний акт, про що було
відомо ОСОБА_1 Вважає, що не має жодних
підстав скасовувати рішення селищної
ради, яким виділено ОСОБА_3 0, 12 га для
обслуговування та будівництва жилого
будинку по АДРЕСА_1 та державного акту,
так як при виготовленні та
затвердженні проектної документації
на той час були здійсненні всі
необхідні дії представниками відділу
Держкомзему, Новгородківської
селищної ради та відділу архітектури.

Третя особа, ОСОБА_4 позов не визнав,
суду пояснив, що розробник при
виготовлені проектної документації
керується рішенням селищної ради, за
згодою відповідних служб району,
ОСОБА_3 надала йому будівельний
паспорт. Після чого були зроблені
геодезичні роботи, тобто до того часу
коли почала діяти Постанова КМУ № 844 (де
проводилися спрощені геодезичні
роботи). Сам на місце він не виїздив, це
було зроблено бригадою геодезистів.
Десь в квітні 2008 року, після наданого
дозволу в лютому 2008 року селищної радою
на виготовлення проекту землеустрою
бригада геодезистів робила знімки та
ставила кілочки, якими визначали межі
земельної ділянки ОСОБА_3 Орієнтирами
заміру є вже існуючі межі сусідів,
заміри робили від межі земельної
ділянки ОСОБА_3 в сторону земельної
ділянки ОСОБА_1 Після чого була
розроблена документація в якій був
присутній матеріали виміру земельної
ділянки з погодженням відповідних
п'яти служб, а також підписаний
замовником та селищним головою, про
свідчать підписи та печатки. Потім
йому замовник передав ці матеріали для
подальшої роботи. Він розробив сам
проект та всі документи були
узгодженні на сесії селищної ради, яка
04 жовтня 2009 року прийняла рішення про
затвердження проекту землеустрою.
Вважає, що документація була
розроблена згідно чинного
законодавства, який діяв на той період,
та державний акт виданий на законних
підставах.

Свідок ОСОБА_7 суду дав покази, що
виділення земельних ділянок по АДРЕСА_1
відбувалося десь в 1986-1987 роках. Для
забудови був оформлений будівельний
паспорт де була зазначена ширина двору
20 м. У 1987 році від межі з ОСОБА_1 його
батько відміряв два кроки та почали
копати місце під фундамент, після чого
його залили. Зправа була земельна
ділянка ОСОБА_3 зліва виділено ОСОБА_1.
Зі слів його батька та ОСОБА_3
(покійного чоловіка відповідача
ОСОБА_3.) йому було відомо, що фасадна
сторона кожного двору на АДРЕСА_1
становила 20 метрів, так як забудова
вулиці здійснювалася зліва і зправа,
тому останньому залишилася земельна
ділянка шириною чи 17 чи 18 метрів, а
ОСОБА_1 погодився на меншу територію.
Коли ОСОБА_1 будував сарай то задня
стіна вже проходила по їхній межі.
Забору між їхніми дворами не було,
ОСОБА_1 натягнули сітку, і це була
умовна межа між дворами, яка на той час
його влаштовувала. Так як в подальших
планах добудовувати будинок не було,
тому він продав цей фундамент ОСОБА_3,
так як вони запропонували більшу суму
коштів, а сам відмовився від виділеної
земельної ділянки на користь ОСОБА_3 На
даний час паркан побудований ОСОБА_1,
перенесений в сторону ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_12 суду дала покази, що вона
працює начальником відділу
Держземагенства в Новгородківському
районі, в 2008 році коли проводилися
геодезичні роботи на земельній ділянці
ОСОБА_3 вона була особисто присутня,
представників Новгородківської
селищної ради не було. Заміри
проводилися геодезичним приладом,
рулеткою у її присутності заміри не
робилися. Геодезичний прилад не може
відміряти ділянку, якщо на його шляху
стоять перепони. На земельну ділянку
ОСОБА_3 де знаходиться її житловий
будинок по АДРЕСА_2 смт. Новгородка був
вже виготовлений державний акт. Тому
роблячи заміри на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 в смт.Новгородка, йшла
прив'язка до розмірів зазначених у вже
існуючому державному акті. Межовий
паркан між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та час її
виїзду при здійсненні геодезичних
робіт був виготовлений чи з сітки чи з
дерева, на даний час він змінений та
виконаний з металу, чи змінив він своє
місце розташування вона не пам'ятає. На
той час у відділі Держкомзему не було
відомостей з Ортофотоплану, і не можна
було прослідкувати чи налягають
розміри суміжних земельних ділянок
один на одного. Замір здійснювався лише
однієї земельної ділянки, земельну
ділянку ОСОБА_1 не чіпали. В 2009 році
діяла постанова КМУ 844, яка передбачала
безоплатну приватизацію за спрощеною
системою, де згода сусідів в
документації не повинна була бути. Якби
у їхньому відділі була заява про спір
між сусідами земельних ділянок, чи
хоча б було відомо про акт складений
представниками Новгородківської
селищної ради у 2008 році, акт погодження
вона б не підписала.

Заслухавши пояснення сторін, третьої
сторони, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_12
вивчивши матеріали справи суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Новгородківської селищної
ради Кіровоградської області від 20
лютого 2008 року за № 491 ОСОБА_3 було
надано згоду на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0, 12 га по АДРЕСА_1
смт.Новгородка Кіровоградської
області у власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за рахунок земель
житлової та громадської забудови, що
перебувають у запасі та ведення
особистого селянського господарства
(а.с.146). Приватним підприємцем ОСОБА_4
було розроблено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність ОСОБА_3 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за адресою
Кіровоградська область смт.Новгородка
АДРЕСА_1 (а.с.121-145). Рішенням двадцять
п'ятої сесії п'ятого скликання
Новгородківської селищної ради
Кіровоградської області від 14 жовтня
2009 року за № - 827 було затверджено
проект землеустрою щодо складання
Державного акту на право власності на
земельну ділянку загальною площею 1200,0
кв.м з них по угіддях: 1200,0 кв.м. -
забудовані землі, з них: 1200,0 кв.м. для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна земельна ділянка) в
тому числі 1200,00 кв. м. за рахунок земель
житлової та громадської забудови що
перебувають у запасі за адресою
смт.Новгородка АДРЕСА_1., передано у
власність гр.. ОСОБА_3 земельну ділянку
загальною площею 1200, 0 кв. м. з них по
угіддях: 1200, кв.м. - забудовані землі з
них: для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна земельна ділянка) -
1200,0 кв.м. в тому числі: 1200,0 кв.м. -
забудовані землі за рахунок земель
житлової та громадської забудови, що
перебувають у запасі за адресою
смт.Новгородка АДРЕСА_1 (а.с.58). 21.02.2011
року ОСОБА_3 було видано Державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 в смт.
Новгородка серії ЯК № 975976 (а.с.44).

У 2009 році позивач, ОСОБА_1 звернувся до
Новгородківської селищної ради із
заявою про надання йому у приватну
власність земельної ділянки площею 0,12
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, якою він
користувався та на якій знаходиться
його житловий будинок з господарськими
спорудами по АДРЕСА_2 в смт. Новгородка
Кіровоградська область. Рішенням
двадцятої сесії п'ятого скликання
Новгородківської селищної ради
Кіровоградської області від 10 квітня
2009 року за № 699 було затверджено
матеріали вибору місця розташування
земельної ділянки та надано згоду на
виготовлення технічної документації
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) та ведення
особистого селянського господарства
за рахунок земель житлової та
громадської забудови та земель
сільськогосподарського призначення,
що перебувають в запасі, ОСОБА_1 площею
0,12 га по АДРЕСА_2 смт.Новгородка в тому
числі 0, 12 - забудовані землі (а.с.21).
Після чого приватним підприємством «
Земля Новгородківщини» на замовлення
№ 54/1-вм від 24.07.2013 р., замовник - ОСОБА_1
було розроблено технічну документацію
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) в приватну власність
громадянину ОСОБА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку
господарських будівель і споруд в
межах смт.Новгородка по АДРЕСА_2 на
території Новгородківської селищної
ради Новгородківського району
Кіровоградської області (а.с.95-119).
Листом від 27.11.2013 року за № 01-16/597
селищний голова Новгородківської
селищної ради О.Сириця повідомив
ОСОБА_1, що Новгородківська селищна
рада відмовила йому у погоджені акта
про встановлення та погодження меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) в зв'язку з наявністю у гр.
ОСОБА_3 державного акта на право
власності на земельну ділянку (а.с.25).

Відповідно до частини першої статті 256
Цивільного Кодексу України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до частини першої статті 257
Цивільного Кодексу України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої статті 261
Цивільного Кодексу України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності в даному
випадку починається 27.11.2013 року, тобто з
того часу коли Новгородківська селищна
рада відмовила ОСОБА_1 у погодженні
акта про встановлення та погодження
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

В судовому засіданні представники
Новгородківської селищної ради та
відділу Держземагенства в
Новгородківському районі підтвердили
той факт, що внаслідок видачі
відповідачеві ОСОБА_3 державного акту
на право власності на землю що не
відповідає фактичним розмірам на
місцевості, порушуються законні права
та інтереси позивача ОСОБА_1, та він
позбавлений можливості реалізувати
своє право на приватизацію земельної
ділянки, яка є у його користуванні для
обслуговування будинку, що належить
йому на праві власності. А свідок
ОСОБА_12. підтвердила, що якби ОСОБА_3
повідомила її що існує спір між
суміжними землекористувачами, вона б
як начальник на той час відділу
Держкомзему у Новгородківському
районі не погодила б акт погодження
місця розташування земельних ділянок в
натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_3 яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1
смт.Новгородка Кіровоградської
області до вирішення земельного спору.

Як встановлено в судовому
засіданні на час затвердження проекту
землеустрою щодо складання Державного
акту на право власності ОСОБА_3, а саме
14.10.2009 року діяв Порядок безоплатних
оформлення та видачі

громадянам України державних актів на
право власності на земельні ділянки
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України № 844 від 05.08.2009 року,
який визначив спрощену процедуру
безоплатних оформлення та видачі
громадянам України у 2009 та наступних
роках державних актів на право
власності на земельні ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель,
ведення особистого селянського
господарства в межах населених
пунктів та ведення садівництва у
розмірах, після прийняття рішення про
передачу громадянам безоплатно у
приватну власність земельних ділянок,
та не передбачав необхідність
складання акту про встановлення та
погодження меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) в присутності
представників землевласників та
землекористувачів (сусідів).

Відповідно до ст.14 Конституції України,
земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави. Право власності на
землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України.

Частина перша статті 15 Цивільного
кодексу України передбачає право
кожної особи на захист свого права у
разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16
ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Частиною другою цієї
статті визначає способи захисту
цивільних прав і інтересів, серед яких
припинення правовідношення та
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади, Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Стаття 152 Земельного Кодексу
України, визначає способи захисту прав
на земельні ділянки:

1. Держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю.

2. Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

3. Захист прав громадян та юридичних
осіб на земельні ділянки здійснюється
шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених
законом, способів.

Згідно положень ст. 155 Земельного
Кодексу України у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Частинами першою, другою статті 116 ЗК
України (у редакції, яка була чинною на
час виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом (частина
перша статті 126 ЗК України в редакції,
яка була чинною на час виникнення
спірних правовідносин).

Статтею 118 Земельного Кодексу України
визначено порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами. Так, відповідно до частин
першої, другої, шостої - дев'ятої цієї
статті у редакції, яка була чинною на
момент виникнення спірних
правовідносин) громадянин,
зацікавлений-у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
індивідуального дачного будівництва у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб).

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Розроблений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
подається Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою. Комісія протягом трьох
тижнів з дня одержання проекту надає
відповідному органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування
свій висновок щодо погодження проекту
або відмови у його погодженні. У разі
якщо проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки підлягає
обов'язковій державній експертизі
землевпорядної документації,
погоджений проект подається Комісією
до відповідного органу земельних
ресурсів для здійснення такої
експертизи.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
двотижневий строк з дня отримання
погодженого проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Відповідно до Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
приватної власності на землю, право
колективної власності на землю, право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) та
договорів оренди землі (яка була чинна
на час видачі державного акту ОСОБА_3.) -
Державний акт на право власності на
землю виготовляється на підставі -
виписки з рішення відповідної ради або
державної адміністрації про передачу у
власність земельної ділянки, договір
відчуження земельної ділянки (договір
купівлі-продажу, дарування, міни, інші
цивільно-правові угоди), рішення суду.

Згідно вказаної Інструкції, роботи зі
складання державного акта на право
власності на земельну ділянку
складаються із підготовчих робіт;
встановлення (відновлення) в натурі (на
місцевості) меж земельної ділянки та
меж обмежень на використання земельної
ділянки; складання кадастрового плану
земельної ділянки; заповнення бланка
державного акта.

Згідно Протоколу № 1 до Конвенції
про захист прав людини та
основоположних свобод. Стаття 1 Захист
права власності.

Кожна фізична або юридична особа
має право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений свого
майна інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом або загальними принципами
міжнародного права.

Тобто, приймаючи рішення від 14.10.2009 року
Новгородківська селищна рада
Кіровоградської області в частині
передачі у приватну власність ОСОБА_3
земельної ділянки площею 0,12 га
порушила вимоги ст. ст. 116, 118 ЗК України,
оскільки площа спірної земельної
ділянки не відповідає фактичним
розмірам на місцевості. Так як,
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯК № 975976 від
21.02.2011 року виданий відповідачу ОСОБА_3,
на підставі рішення, яке порушує
конституційне право позивача ОСОБА_1,
позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, ч.1-
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Ч.2 - докази надаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

У суду не має підстав ставити під
сумнів покази свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_12
та таких доказів суду не надано.

Відповідно до ст..88 ЦПК України
необхідно стягнути з Новгородківської
селищної ради Кіровоградської області,
відділу Держземагенства у
Новгородківському району, ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 81
грн. 20 коп. з кожного.

Керуючись ст. 14, ст. 19 Конституції
України, ст. ст.15-16, ст. ст. 256-257, ст. 261 ЦК
України, ст. 152, ст. 155 Земельного Кодексу
України, ст. 116, ст. 118, ст. 126 Земельного
Кодексу України (в редакції, яка була
чинною на час виникнення спірних
правовідносин), ст.1 Протоколу № 1 до
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ст.ст. 10, 11, 60, 88,
209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_1 до
Новгородківської селищної ради
Кіровоградської області, відділу
Держземагенства у Новгородківському
району, ОСОБА_3, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 про
визнання недійсним рішення та
державного акта про право власності на
земельну ділянку - задовольнити.

Визнати недійсним рішення
Новгородківської селищної ради
Новгородківського району
Кіровоградської області № 827 від 14.10.2009
року, в частині передачі у приватну
власність ОСОБА_3 земельної ділянки
площею 0, 12 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), яка розташована
за адресою АДРЕСА_1 в смт. Новгородка
Новгородківського району
Кіровоградської області.

Визнати недійсним Державний акт про
право власності на земельну ділянку
серії ЯК № 975976 від 21.02.2011 року, виданий
на ім'я ОСОБА_3 на земельну ділянку
площею 0, 12 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), яка розташована
за адресою АДРЕСА_1 в смт. Новгородка
Новгородківського району
Кіровоградської області.

Стягнути з Новгородківської селищної
ради Кіровоградської області, відділу
Держземагенства у Новгородківському
району, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 81 грн. 20 коп. з
кожного.

Копію рішення направити третій особі.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення,
апеляційної скарги.

Головуючий суддя
Ю. РАЧКЕЛЮК