АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/9510/13-ц
Провадження № 22-ц/792/1275/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів:
Власенка О.В., Ярмолюка О.І.,

при
секретарі : Гриньовій А.М.

з участю : позивача ОСОБА_1 та
представника відповідача Воєвідка М.Я.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 676/9510/13-ц за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 24 квітня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до
комунально-колективного підприємства
"Господар", треті особи, які не
заявляють самостійні вимоги щодо
предмета спору, - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
про відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з апеляційною скаргою,
колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись до суду з
позовом, вказував, що він та
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1.
Будинок знаходиться на обслуговуванні
ККП "Господар". 18 жовтня 2012 року об 11 год.
00 хв. внаслідок поганого технічного
стану покрівлі будинку, а також
засмічення водостоку на якому була
відсутня огороджувальна решітка,
квартира АДРЕСА_1 була залита дощовою
водою, яка потрапила з даху житлового
будинку. Внаслідок залиття в коридорі
квартири повністю замокли стіни,
шпалери відклеїлись, з'явилась
пліснява. Кухонна та коридорна меблі
(які виготовлені з ДВП) повністю
пошкоджені. Підлога на кухні (лінолеум)
підлягає зміні. Стеля кухні, коридору,
залу та частково стіни підлягають
капітальному ремонту. Крім того, в
результаті короткого замикання
розетки, вимикачі, електропроводка
підлягають заміні. 18 жовтня 2012 року ККП
"Господар" склало акт технічного стану
покрівлі, водостічної труби та
квартири. Також ККП "Господар"
ліквідувало наслідки забиття
водостічної труби та встановило
захисну металеву решітку. За
наслідками залиття квартири 9 грудня 2013
року було складено висновок оцінки
вартості прямих збитків, згідно
висновку вартість збитків склала 9690
грн. Крім того, позивач зазначав, що
внаслідок пошкодження квартири, були
порушені нормальні умови життя, також
необхідно було витрачати додатковий
час на звернення за захистом своїх
прав, у зв'язку з цим, вказував на
заподіяння моральної шкоди. В
добровільному порядку відповідач не
відшкодував заподіяну шкоду. Тому
позивач просив суд стягнути з ККП
"Господар" на його користь
________________________________________________________________________
_________

Головуючий у першій інстанції - Лисюк
А.І. провадження №
22-ц/792/1275/14

Доповідач - Костенко А.М.

Категорія № 30, 34 завдану матеріальну
шкоду в сумі 9690 грн. та 5000 грн. моральної
шкоди, 800 грн. за проведення експертної
оцінки та судові витрати.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 24 квітня 2014
року в задоволенні вказаного позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати вказане рішення
суду, ухвалити нове, яким задоволити
позовні вимоги, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права. Вказує, що при
вирішенні спору суд не застосував ст.
1166 ЦК України, оскільки вина
відповідача доведена. Сам відповідач
не заперечував свою вину і під час
розгляду справи не було спростовано
заподіяння ним вини. Крім того, при
вирішенні спору суд не визнав належним
і допустимим доказом акт, складений ККП
"Господар" щодо технічного стану
покрівлі, водостічної труби та
квартири. Апелянт вважає невірним
посилання суду в рішенні на проведення
ним ремонту у квартирі, оскільки ним
були проведенні відновлювальні роботи,
так як при заподіяних збитках
проживати у квартирі було неможливим.
Також апелянт вважає належним і
допустимим доказом при вирішенні
вказаного спору висновок спеціаліста
ОСОБА_7, оскільки є сертифікованим
експертом оцінювачем, оцінку збитків
здійснював згідно вимог постанови КМУ
від 10 грудня 2013 року "Про затвердження
Методики оцінки майна". Крім того,
вирішуючи спір суд не застосував 1167 ЦК
України та положення п. 9 постанови
Пленуму Верховного суду України "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди".

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення по слідуючим
мотивам.

Відповідно до ч. 1 ст. 309
Цивільного процесуального кодексу
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Балансоутримувачем вказаного
будинку є Комунально-колективне
підприємство «Господар», яке є
виконавцем послуг з утримання будинку,
спрямованих на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи щодо
забезпечення експлуатації та/або
ремонту будинку відповідно до вимог
законодавства, та на підставі
відповідних договорів з жильцями
будинку, в тому числі й ОСОБА_1, надає
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території.

Відповідно до акту, складеного
комісією працівників ККП «Господар» та
затвердженого головним інженером
даного підприємства, 18 жовтня 2012 року
внаслідок засмічення водостічної
труби на покрівлі будинку під тиском
на з'єднанні коліна і прямої частини
водостічної труби вода просочилась і
потрапила в квартиру АДРЕСА_1,
внаслідок чого замокли в коридорі
стіни (шпалери), меблі (стінка),
лінолеум, на кухні стеля, кухонна
стінка.

У відповідності до ст. ст. 1, 13, 20, 24
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» житлово-комунальні послуги -
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.
Балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд (далі -
балансоутримувач) - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом. Утримання будинків й
прибудинкових територій - господарська
діяльність, спрямована на задоволення
потреби фізичної чи юридичної особи
щодо забезпечення експлуатації та/або
ремонту жилих та нежилих приміщень,
будинків і споруд, комплексів будинків
і споруд, а також утримання прилеглої
до них (прибудинкової) території
відповідно до вимог нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил згідно із
законодавством. Виконавець за даним
законом - суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору.

Залежно від функціонального
призначення житлово-комунальні
послуги поділяються на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо).

Споживач має право на відшкодування
збитків, завданих його майну та/або
приміщенню, шкоди, заподіяної його
життю чи здоров'ю внаслідок
неналежного надання або ненадання
житлово-комунальних послуг.

Згідно п.п. 1.1, 1.3, 1.4 Порядку визначення
виконавця житлово-комунальних послуг
у житловому фонді, затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства № 60 від 25 квітня 2005 року
відповідно до Порядку органами
місцевого самоврядування, власниками
житлових будинків визначаються
виконавці житлово-комунальних послуг.
Виконавцем житлово-комунальних послуг,
визначених у пункті 1.1 Порядку, може
бути суб'єкт господарювання, предметом
діяльності якого є надання відповідних
житлово-комунальних послуг та який
може забезпечити виконання обов'язків,
визначених у частині другій статті 21
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги". Виконавець
житлово-комунальних послуг
визначається органами місцевого
самоврядування, крім випадків, коли
власник (власники) житлових будинків
бажає (бажають) визначити виконавця
житлово-комунальних послуг самостійно.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 529 від 20 травня 2009 року «Про
затвердження Типового договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій»
визначено, що предметом цього договору
є забезпечення виконавцем надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій (далі -
послуги) у житловому будинку, а
споживачем - забезпечення своєчасної
оплати таких послуг за встановленим
тарифом у строк та на умовах, що
передбачені цим договором. Виконавець
зобов'язаний забезпечувати своєчасне
надання послуг належної якості згідно
із законодавством; відшкодовувати
споживачеві збитки, завдані його майну
та (або) приміщенню, шкоду, заподіяну
життю чи здоров'ю споживача внаслідок
ненадання послуг або надання послуг
неналежної якості. Виконавець несе
відповідальність згідно із законом за
неналежне надання або ненадання
послуги, що призвело до заподіяння
збитків майну та (або) приміщенню
споживача, шкоди його життю чи здоров'ю,
шляхом відшкодування збитків.

З огляду на викладені норми
законодавчих та підзаконних
нормативних актів слід прийти
висновку, що на підставі договору між
позивачем та відповідачем виконавцем
житлово-комунальних послуг з утримання
будинку АДРЕСА_2 є
колективно-комунальне підприємство
«Господар» та саме на нього в силу
чинного законодавства покладено
обов'язок утримання водостічної
системи будинку в належному стані.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, водостічна труба на покрівлі
будинку була без захисної решітки,
засмічена, що призвело до затоплення
квартири позивача дощовою водою та
заподіяння йому матеріальних збитків.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Заперечуючи проти задоволення
позову відповідач, не спростовуючи
факту затоплення квартири внаслідок
засмічення водостічної труби, вказав
на те, що позивачем не надано до суду
переконливих доказів заподіяння шкоди
саме на суму 9960 грн., а висновок ТзОВ
«Реноме» не є належним та допустимим
доказом по даній цивільній справі.

З такою позицією відповідача
погодився і суд першої інстанції,
однак, на думку колегії суддів такий
висновок суду є необґрунтованим.

Ст. 22 Цивільного кодексу України
передбачено, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України
передбачено, що майнова шкода завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода задана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

В суді першої інстанції позивачем
на підтвердження своїх позовних вимог
було надано висновок
експерта-оцінювача ТзОВ «Реноме», який
має сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності, виданого Фондом державного
майна України, та спеціалізується на
оцінці нерухомого майна. За цим
висновком розмір прямих матеріальних
збитків, завданих позивачу затопленням
квартири, складає 9690 грн.

При цьому, до висновку було
надано кошторисну документацію з
надання послуг по поточному ремонту
внаслідок аварійної ситуації
(затоплення) квартири АДРЕСА_1, яка
складена приватним підприємством
«Проект-Менас» на підставі договору №
195-2013 з ОСОБА_1 З цих документів, а саме
пояснювальної записки, зведеного
кошторисного розрахунку вартості
будівництва, локального кошторису
вартість відновлювального ремонту
квартири після затоплення складає 10280
грн.

У відповідності до ст.ст. 57, 58, 60, 64
ЦПК України доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів, зокрема,
звуко- і відеозаписів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Таким чином, як вбачається з
матеріалів справи, позивач надав до
суду письмові докази у вигляді
висновку спеціаліста та кошторисної
документації щодо розміру збитків,
яких він зазнав у зв'язку зі
пошкодженням квартири, а також витрат,
які він зробив або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права.

Ці докази відповідають вимогам
ст. ст. 58, 59 ЦПК України, є належними і
допустимими, оскільки містять
інформацію щодо предмету доказування
та одержані в порядку, встановленому
законом.

Відповідач, визначаючи факт
пошкодження квартири, а в той же час
заперечуючи проти вказаних доказів в
розумінні ст. 60 ЦПК України, інших
доказів щодо розміру заподіяння шкоди
позивачу до суду не надав, клопотань
про призначення відповідної судової
експертизи в суді не заявляв, хоча
судом першої інстанції та судом
апеляційної інстанції йому було
роз'яснено вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України
щодо можливості заявлення такого
клопотання.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позивачем
доведено свої вимоги щодо заподіяння
йому матеріальної шкоди затопленням
квартири з вини відповідача та розмір
цієї шкоди в межах позовних вимог
складає 9690 грн., які підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Крім того, відповідно до вимог ст.
23 ЦК України, моральна шкода полягає,
зокрема, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно до ст. 1167 ч. 1 Цивільного
кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів вважає, що позивачу
також завдана моральна шкода. З
врахуванням характеру і тривалості
страждань, істотності вимушених змін у
життєвих стосунках позивача внаслідок
затоплення квартири, перенесення ним
нервового стресу та моральних
страждань, що призвело до втрати
нормальних життєвих зв'язків і
вимагало від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, умов
проживання, ремонту квартири, виходячи
із засад розумності та справедливості,
у відшкодування моральної шкоди на
користь позивача слід стягнути з
відповідача 500 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції не з'ясував всіх обставин,
якими обґрунтовувались позовні вимоги,
і не дав належної оцінки поданим
доказам, неправильно оцінив надані
позивачем докази щодо підтвердження
розміру матеріального збитку, а тому
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

Однак при цьому колегія суддів
вважає, що вимоги позивача про
стягнення на його користь витрат на
проведення експертної оцінки в сумі 800
грн. слід відмовити, оскільки наданий
позивачем до суду доказ у вигляді
висновку ТзОВ «Реноме» є письмовим
доказом, а не висновком експерта і не
відноситься до судових витрат в
розмінні ст. 79 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319
колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 24 квітня 2014
року скасувати та постановити нове
рішення:

Позов ОСОБА_1 до
Комунально-колективного підприємства
«Господар» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з
Комунально-колективного підприємства
«Господар» на користь ОСОБА_1 у
відшкодування матеріальної шкоди 9690
грн. та у відшкодування моральної шкоди
500 грн.

Стягнути з
Комунально-колективного підприємства
«Господар» на користь ОСОБА_1 судові
витрати у вигляді судового збору в сумі
229 грн. 40 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : (підпис)
Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя
А.М. Костенко