Справа № 369/971/14 Головуючий у І
інстанції Волчко А.Я.Провадження №
22-ц/780/3625/14 Доповідач у 2
інстанції Данілов О.М.Категорія 26
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Мережко М.В.,
Суханової Є.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 14 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Радикал Банк», третя особа: Державна
прикордонна служба України про
визнання договорів поруки, овердрафту
та застави припиненим, визнання ухвали
такою, що не підлягає виконанню,
скасування обмежень та арешту,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області із позовом до ПрАТ
«Радикал Банк» про визнання договорів
поруки, овердрафту та застави
припиненим, визнання ухвали такою, що
не підлягає виконанню, скасування
обмежень та арешту, зобов'язання
вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим,
що 31.08.2010 року між ПАТ «Радикал Банк» та
ТОВ «НС-ПАРТНЕР» укладено договір
надання овердрафту № 615-О-3. Строк дії
договору - до 31.08.2011 року.

31 серпня 2010 року між ПАТ «Радикал Банк»,
ТОВ «НС-ПАРТНЕР» та ОСОБА_2 укладено
договір поруки № ДП-615/3. Строк дії
договору - до повного виконання
позичальником або/та поручителем своїх
зобов'язань перед кредитором. За
вказаним договором поручитель
зобов'язався у повному обсязі
солідарно відповідати за виконання
позичальником зобов'язань щодо
повернення суми кредитів, наданих в
межах ліміту овердрафту, сплати
процентів за користування кредитами,
комісій та інших платежів, а також
можливих штрафних санкцій, у розмірі та
у випадках, передбачених договором про
надання овердрафту № 615-О-3 від 31 серпня
2010 року.

У липні 2011 року ПАТ «Радикал Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
третя особа - ТОВ «НС-ПАРТНЕР», про
стягнення заборгованості за договором
овердрафту. У процесі розгляду справи
ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 13 липня 2011 року за заявою
ПАТ «Радикал Банк» було вжито заходи
забезпечення позову у вигляді
тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України. 15 травня 2012 року
рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
вказаний позов було задоволено. Але
зміст названого вище рішення суду не
зачіпає обмежень, встановлених ухвалою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 13 липня 2011 року.

27 грудня 2012 року між ПАТ «Радикал Банк»
та ТОВ «Мобільний термінал» укладено
договір відступлення права вимоги №
56/2011. За вказаним договором від ПАТ
«Радикал Банк» до ТОВ «Мобільний
термінал» перейшли права вимоги за
договорами про надання овердрафту №
615-О-3 від 31 серпня 2010 року, застави
рухомого майна № DZ-615/1-980 від 14 січня 2011
року та поруки № ДП-615/3 від 31 серпня 2010
року.

На думку позивача, про припинення
договорів овердрафту № 615-О-3 від 31
серпня 2010 року, застави рухомого майна
№ DZ-615/1-980 від 14 січня 2011 року та поруки
№ ДП-615/3 від 31 серпня 2010 року свідчить
факт повернення виконавчого документу
до суду.

Так, 30 жовтня 2012 року представником за
довіреністю ПАТ «Радикал Банк»
Кондратенко І.О. у Васильківському
міськрайонному суді Київської області
отримано рішення суду та оригінал
виконавчого листа, строк пред'явлення
якого - до 30 жовтня 2013 року.

В подальшому у зв'язку з фактичним
виконанням рішення суду та виконавчого
документу в повному обсязі відповідно
до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчий
лист, виданий 30 жовтня 2012 року, було
повернуто до суду, який його видав,
тобто до Васильківського
міськрайонного суду Київської області,
та знаходиться в матеріалах справи №
2-923/2012.

Як вважає позивач, у зв'язку з фактичним
виконанням рішення суду та виконавчого
документу в повному обсязі договорів
овердрафту № 615-О-3 від 31 серпня 2010 року,
застави рухомого майна № DZ-615/1-980 від 14
січня 2011 року та поруки № ДП-615/3 від 31
серпня 2010 року припинились.

З припинення договору овердрафту, на
думку ОСОБА_2, мають припинитись
обмеження, встановлені ухвалою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 13 липня 2011 року, зокрема: у вигляді
тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання
ними своїх зобов'язань за договором
овердрафту; арешту на будинок з
надвірними спорудами, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1, що йому належить.

Просив суд, визнати договір поруки №
ДП-615/3, укладений 31 серпня 2010 року між
ПАТ «Радикал Банк», ТОВ «НС-ПАРТНЕР» та
ОСОБА_2 - припиненим; визнати договір
про надання овердрафту № 615-О-3,
укладений 31 серпня 2010 року між ПАТ
«Радикал Банк» та ТОВ «НС-ПАРТНЕР» -
припиненим; визнати договір застави
рухомого майна № DZ-615/1-980, укладений 14
січня 2011 року між ПАТ «Радикал Банк» та
ТОВ «НС-ПАРТНЕР» - припиненим; визнати
ухвалу Солом'янського районного суду м.
Києва від 13 липня 2011 року такою, що не
підлягає виконанню; скасувати (зняти)
обмеження, встановлені ухвалою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 13 липня 2011 року, у вигляді
тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України; скасувати
(зняти) арешт з будинку з надвірними
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2;
зобов'язати адміністрацію Державної
прикордонної служби України скасувати
(зняти) обмеження, встановлені ухвалою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 13 липня 2011 року, у вигляді
тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 14
квітня 2014 року у задоволенні позову
було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
ухваленого з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 14 квітня 2014 року
та ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які приймали участь у
розгляді справи, перевіривши матеріали
справи, в порядку, передбаченому
статтею 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
31 серпня 2010 року між ПАТ «Радикал Банк»
та ТОВ «НС-ПАРТНЕР» укладено договір
надання овердрафту № 615-О-3. Строк дії
договору - до 31 серпня 2011 року (а.с. 10-15).

31 серпня 2010 року між ПАТ «Радикал Банк»,
ТОВ «НС-ПАРТНЕР» та ОСОБА_2 укладено
договір поруки № ДП-615/3. Строк дії
договору - до повного виконання
позичальником або/та поручителем своїх
зобов'язань перед кредитором. За
вказаним договором поручитель
зобов'язався у повному обсязі
солідарно відповідати за виконання
позичальником зобов'язань щодо
повернення суми кредитів, наданих в
межах ліміту овердрафту, сплати
процентів за користування кредитами,
комісій та інших платежів, а також
можливих штрафних санкцій, у розмірі та
у випадках, передбачених договором про
надання овердрафту № 615-О-3 від 31 серпня
2010 року (а.с. 6-9).

Відповідно до ухвали Солом'янського
районного суду м. Києва від 13 липня 2011
року, ПАТ «Радикал Банк» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа -
ТОВ «НС-ПАРТНЕР», про стягнення
заборгованості за договором
овердрафту, і з метою забезпечення
вказаного позову судом даною ухвалою
було: обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за
межі України до виконання ним своїх
зобов'язань за договором овердрафту №
615-О-3 від 31 серпня 2010 року; накладено
арешт на будинок з надвірними
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 (а.с. 16).

З огляду на зміст копії виконавчого
листа, виданого 30 жовтня 2012 року
Васильківським міськрайонним судом
Київської області, 15 травня 2012 року
рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області,
яке набрало законної сили 14 серпня 2012
року, у цивільній справі № 2-923/2012 за
позовом ПАТ «Радикал Банк» до ОСОБА_2,
третя особа - ТОВ «НС-ПАРТНЕР», про
стягнення заборгованості за договором
овердрафту було стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Радикал Банк»
заборгованість ТОВ «НС-ПАРТНЕР» за
договором овердрафту № 615-О-3 від 31
серпня 2010 року у розмірі 564 809 грн. 45 коп.
(а.с. 17).

Відповідно до заяви від 10 жовтня 2012
року, представник ПАТ «Радикал Банк» 30
жовтня 2012 року отримала зазначений
вище виконавчий лист (а.с. 17).

У період з 04 січня 2012 року по 28 травня 2012
року ТОВ «Мобільний термінал»
перерахувало ПАТ «Радикал Банк» згідно
з договором відступлення права вимоги
№ 56/2011 від 27 грудня 2012 року 159 000 грн. (а.с.
18-48).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не було надано ряду доказів, необхідних
для вирішення спору, а саме спірного
договору застави рухомого майна;
належним чином засвідченої копії
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 15 травня 2012 року з відміткою про
набрання законної сили; копій
постанови про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-293/2012, виданого 30
жовтня 2012 року Васильківського
міськрайонного суду Київської області
та постанови про закінчення цього
провадження з підстав п. 8 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження»; доказів виконання
спірної ухвали Солом'янського
районного суду м. Києва; доказів
погашення заборгованості за спірним
договором про надання овердрафту та
стягнень за рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 15 травня 2012 року або інших доказів,
які б вказували на припинення
зобов'язань за спірними договорами, а
деякі вимоги, які ОСОБА_2 ставить перед
судом (визнання ухвали такою, що не
підлягає виконанню, скасування заходів
забезпечення позову), взагалі не
підлягають задоволенню, оскільки такий
спосіб захисту не передбачений ч. 1 ст. 16
ЦК України, а також іншими нормами
закону.

З такими висновками колегія суддів
погоджується, оскільки вони
ґрунтуються на матеріалах справи та
узгоджуються з нормами чинного
законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

У відповідності до ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Порука припиняється,
якщо після настання строку виконання
зобов'язання кредитор відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником або
поручителем. Порука припиняється у
разі переведення боргу на іншу особу,
якщо поручитель не поручився за нового
боржника. Порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Зважаючи на ч. 1 ст. 593 ЦК України, право
застави припиняється у разі: 1)
припинення зобов'язання, забезпеченого
заставою; 2) втрати предмета застави,
якщо заставодавець не замінив предмет
застави; 3) реалізації предмета застави;
4) набуття заставодержателем права
власності на предмет застави. Право
застави припиняється також в інших
випадках, встановлених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Як вбачається зі ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК
України, зобов'язання припиняється:
виконанням, проведеним належним чином,
за згодою сторін внаслідок передання
боржником кредиторові відступного
(грошей, іншого майна тощо);
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги; за домовленістю
сторін; за домовленістю сторін про
заміну первісного зобов'язання новим
зобов'язанням між тими ж сторонами
(новація); внаслідок звільнення
(прощення боргу) кредитором боржника
від його обов'язків, якщо це не порушує
прав третіх осіб щодо майна кредитора;
поєднанням боржника і кредитора в
одній особі; неможливістю його
виконання у зв'язку з обставиною, за яку
жодна із сторін не відповідає; смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою;
смертю кредитора, якщо воно є
нерозривно пов'язаним з особою
кредитора; ліквідацією юридичної особи
(боржника або кредитора), крім випадків,
коли законом або іншими
нормативно-правовими актами виконання
зобов'язання ліквідованої юридичної
особи покладається на іншу юридичну
особу, зокрема за зобов'язаннями про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

З огляду на п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом.

У ч. 2 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у випадках, передбачених пунктами 1-6, 8,
9, 11-13 частини першої цієї статті,
виконавчий документ надсилається до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав.

З урахуванням наведеного суд зробив
правильний висновок про відмову у
задоволенні позову.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам
справи, які судом установлені
відповідно до вимог процесуального
закону, а також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно застосовані.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає обставинам справи,
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права і
не може бути скасовано з підстав,
викладеній в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 14
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: