АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7432/2013
Головуючий у 1 - й інстанції: Бартащук
Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду місті Києва
в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Пилипчук В.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 на заочне
рішення Дніпровського районного суду
міста Києва від 22 січня 2014 року в
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду міста Києва від 22 січня
2014 року позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 28 453,36 грн. та витрати по сплаті
судового збору в сумі 284,53 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду
міста Києва від 17 квітня 2014 року заяву
ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення
Дніпровського районного суду міста
Києва від 22 січня 2014 року залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить заочне рішення
Дніпровського районного суду міста
Києва від 22 січня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що суд 1-ї інстанції,
всупереч вимог процесуального
законодавства, жодного разу належним
чином не повідомив відповідача про
дату та час розгляду даної справи, у
зв'язку з чим ОСОБА_3 був позбавлений
можливості належним чином захистити
свої права та охоронювані законом
інтереси. Вказує на те, що позивачем
була видана відповідачу кредитна
картка строком дії до 31 травня 2007 року.
Таким чином, з 01 червня 2007 року позивачу
було відомо про невиконання
відповідачем своїх обов'язків за
кредитним договором. У зв'язку з чим
вважає, що строк позовної давності для
звернення позивача до суду закінчився
31 травня 2010 року. Однак, позивач
звернувся до суду з даним позовом лише
15 листопада 2013 року, тобто з пропуском
строку позовної давності. Розглядаючи
заяву відповідача про перегляд
заочного рішення суд 1-ї інстанції
даним обставинам взагалі не надав
жодної правової оцінки та
безпідставно відмовив в її
задоволенні, порушивши право
відповідача на судовий захист свого
права.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 повністю
підтримала доводи апеляційної скарги
та просила її задовольнити.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Приватбанк» в судове
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи судом повідомлений у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомив, а тому,
колегія судів вважає можливим слухати
справу в його відсутності..

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення представника
відповідача,перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з слідуючих
підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова, установа зобов'язується
надати грошові кошти /кредит/
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що 18 червня 2006 року
ОСОБА_3 звернувся до Закритого
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» з заявою на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування кредитної картки
Універсальна з сумою ліміту
кредитування 5000 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 3% на місяць. Термін дії
кредитного ліміту збігається з
терміном дії кредитної картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір,
згода підтверджується підписом у
заяві.

Правонаступником Закритого
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» є Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «Приватбанк», що стверджується
статутом товариства.

Оскільки ОСОБА_3 свої обов'язки за
кредитним договором належним чином не
виконує, що призвело до виникнення
заборгованості, то Публічне акціонерне
товариство «Приватбанк» звернулось до
суду з позовом про стягнення
заборгованості по договору в судовому
порядку.

Задовольняючи позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк» та
стягуючи з ОСОБА_3 на його користь
заборгованість за кредитним договором
в сумі 28 453,36 грн., суд 1-ї інстанції
виходив з того, що позовні вимоги є
обґрунтованими, підтвердженими
належними та допустимими доказами, а
томує правові підстави для задоволення
позову в повному обсязі.

Проте, з таким висновком суду 1-ї
інстанції колегія суддів погодитись не
може з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У відповідності до п.6.5 умов надання
банківських послуг, позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором.

Згідно з п.6.6 умов надання банківських
послуг, у разі невиконання зобов'язань
за договором, на вимогу банку виконати
зобов'язання з повернення кредиту (у
тому числі простроченого кредиту та
овердрафту), оплати винагороди банку.

Пунктом 8.6 умов надання банківських
послуг встановлено, що при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +
5% від суми позову.

ОСОБА_3 свої обов'язки за договором на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування кредитної картки
Універсальна належним чином не
виконував, що призвело до виникнення
заборгованості в розмірі 28 453,36 грн., в
тому числі, 4851 грн. - заборгованість за
кредитом, 21 771,25 грн. - заборгованість по
процентах за користування кредитом,
1331,11 грн. - штраф (відсоткова ставка).

Поряд з цим, відповідно до ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство встановлює два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність. Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК
України встановлює, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил
користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Таким чином, з викладеного вище
вбачається, що відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.
Аналогічна позиція, викладена
Верховним судом України в постанові в
постанові №6-14 цс 14 від 19 березня 2014
року.

З наявних в матеріалах справи доказів
вбачається, що відповідачем кошти з
кредитної карточки в сумі 4851 грн. було
знято 11 листопада 2006 року, будь-яких
платежів щодо погашення даної
заборгованості відповідач з листопада
2006 року не здійснював, а дія кредитної
картки, виданої позивачем ОСОБА_3
закінчилась 31 травня 2007 року.

За наведених обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачу про
порушення відповідачем його права
стало відомо з 01 червня 2007 року (з
наступного дня після закінчення строку
дії кредитної карточки), а тому
трирічний строк для звернення позивача
до суду з даним позовом закінчився 31
травня 2010 року. Проте, Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Приватбанк» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості лише 15 листопада 2013
року.

Згідно вимог ч.3 та ч.4 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у порі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що 22
січня 2014 року Дніпровським районним
судом міста Києва було ухвалено заочне
рішення про задоволення позовних вимог
та стягнення з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк»
заборгованості за кредитним договором
в сумі 28 453,36 грн.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що про
судові засідання призначені на 20.12.2013
року та 22.01.2014 року ОСОБА_3 належним
чином не був повідомлений, оскільки на
адресу Дніпровського районного суду
міста Києва повернулися поштові
відправлення з судовими повістками за
закінченням встановленого строку
зберігання.

Звертаючись до суду з заявою про
перегляд заочного рішення
Дніпровського районного суду міста
Києва від 22 січня 2014 року ОСОБА_3
зазначав, що будь-яких повідомлень про
дату та час розгляду судом 1-ї інстанції
даної справи не отримував, як наслідок,
не був присутній в жодному судовому
засіданні, а тому з поважних причин був
позбавлений можливості звернутися до
суду з заявою про застосування строків
позовної давності до ухвалення судом
рішення по суті позовних вимог. У
зв'язку з чим, просив скасувати заочне
рішення від 22.01.2014 року та призначити
справу до судового розгляду для
з'ясування зазначених ним у заяві
обставин.

Постановляючи ухвалу від 17 квітня 2014
року про залишення заяви ОСОБА_3 про
перегляд заочного рішення
Дніпровського районного суду міста
Києва від 22 січня 2014 року без
задоволення, суд 1-ї інстанції на
вказані обставини справи не звернув
уваги та залишив заяву без
задоволення.

Враховуючи вказані обставини справи,
колегія суддів вважає, що заява
представника відповідача про
застосування строків позовної
давності до позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по
кредитному договору є обґрунтованою.

Оцінивши в сукупності докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
колегія суддів прийшла до висновку, що
заочне рішення Дніпровського
районного суду міста Києва від 22 січня
2014 року про задоволення позовних вимог
та стягнення з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк»
заборгованості за кредитним договором
в сумі 28 453,36 грн. ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з
підстав пропуску строку позовної
давності.

Керуючись ст.ст.253, 258, 261, 267 ЦК України,
ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5
задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду міста Києва від 22 січня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення наступного змісту

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Судді: