АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №2034/2847/2012
Провадження №22-ц/790/3071/2014
1-ї інстанції: Назаренко
Категорія: стягнення суми
Доповідач: Трішкова І.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого
- Трішкової І.Ю.,

суддів:
Крилової Т.Г., Малінської С.М.,

при секретарі
- Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 18 липня 2012 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИЛА:

06.03.2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду із
позовом, в якому просив стягнути з
відповідача стягнути з відповідача на
свою користь 30000 гривень суми основного
боргу, 6900 гривень з урахування індексу
інфляції та 2 174 гривні 45 коп. відсотків
річних.

Відповідач в судове засідання не
з'явився.

Рішенням Харківського районного
суду Харківської області від 18 липня 2012
року позов задоволений. З ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 стягнута сума боргу у
сумі 30000 грн., три відсотки річних у
розмірі 2174,45 грн., 6900 грн. інфляційне
збільшення боргу та витрати на сплату
судового збору в розмірі 391 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду і
відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
що призвело до неправильного вирішення
спору.

Судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом повно та всебічно
досліджені надані докази, дана їм
належна оцінка та згідно встановлено
ухвалене рішення, яке відповідає
вимогам ст..ст. 11, 60, 212-215 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що
між сторонами був укладений договір
позики від 27.05.2009 року, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
відповідно до якого позивач передав
відповідачу 30000 гривень, які відповідач
зобов'язався повернути 27 серпня 2009
року, але до цього часу борг не
повернув.

Суд першої інстанції визначив, що
згідно вимог ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, а
також положення ст. 625 ЦК України
відповідач зобов'язаний повернути
позивачу 30000 гривень суми основаного
боргу з урахуванням індексу інфляції
та 3% річних..

Таким чином, суд правильно ухвалив
рішення про стягнення боргу за
розпискою.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доводи відповідача про повернення
боргу не можуть бути прийняти до уваги,
оскільки ОСОБА_2 не надав ні суду першої
інстанції, ні апеляційній інстанції
доказів повернення боргу.

Доводи апеляційної скарги про те, що
сума, яка надавалась у борг є
розрахунком за придбання автомобілю у
ОСОБА_3, нічим не підтверджена.

Договір позики недійсним не визнаний.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду. Підстав
для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст.ст.303,307,308,312.314 ЦПК
України, судова колегія судової палати
з цивільних справ ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Харківського районного
суду Харківської області від 18 липня 2012
року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції
набирає чинності негайно, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення рішення.

Головуючий:

Судді: