УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О. суддів:
Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В., Наумчука
М.І.Остапчука Д.О.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
Малоріченської сільської ради
Автономної Республіки Крим про
скасування рішення сільської ради,
визнання недійсним державного акту, за
касаційною скаргою ОСОБА_8, який діє в
інтересах ОСОБА_7, на рішення
Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 20
лютого 2013 року та рішення Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 13
травня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що він згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 06 грудня 2012 року є
спадкоємцем Ѕ частки будинку за
адресою: АДРЕСА_1, після смерті своєї
матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконавчого комітету
Малоріченської сільської ради АР Крим
№ 133 від 26 серпня 1999 року ОСОБА_9
передано у приватну власність земельну
ділянку площею 0,1027 га по АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 є власником 1/2 частки будинку
АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого комітету
Малоріченської сільської ради АР Крим
№ 204 від 30 грудня 1999 року останній
передано у приватну власність земельну
ділянку площею 0,04 га по зазначеній
адресі.

Рішенням 9 сесії 24 скликання
Малоріченської сільської ради АР Крим
№ 9/25 від 19 березня 2003 року земельну
ділянку площею 0,1427 га по АДРЕСА_1
передано у спільну власність ОСОБА_7 та
ОСОБА_9

Рішенням Алуштинського суду АР Крим
від 12 грудня 2008 року, яке набрало
законної сили 10 березня 2009 року,
земельну ділянку площею 0,1427 га за
зазначеною адресою поділено між ОСОБА_7
та ОСОБА_9, кожній виділено по 0,07135 га.

Господарські споруди, зведені на
земельній ділянці до розгляду справ
судами, частково опинилися на
земельній ділянці, що після поділу
належить ОСОБА_7, внаслідок чого виник
спір про межі земельних ділянок.

З огляду на викладене позивач просив
суд скасувати рішення 52 сесії 5
скликання Малоріченської сільської
ради АР Крим від 24 червня 2010 року № 52/75 в
частині передачі ОСОБА_7 земельної
ділянки загальною площею 0,07135 га,
визнати державний акт на землю серії ЯЛ
№ 486305 від 10 вересня 2010 року, виданий
ОСОБА_7, недійсним, відмінити його,
оскільки вона незаконно отримала
земельну ділянку такого розміру.

Рішенням Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 20
лютого 2013 року позов ОСОБА_6 задоволено.
Відмінено рішення 52 сесії 5 скликання
Малоріченської сільської ради АР Крим
від 24 червня 2010 року № 52/75 в частині
передачі ОСОБА_7 земельної ділянки
загальною площею 0,0713 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, розташовану за адресою:
АДРЕСА_2. Визнано недійсним та
відмінено державний акт на землю серії
ЯЛ № 486305 від 10 вересня 2010 року, виданий
ОСОБА_7

Рішенням Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 13 травня 2013 року
рішення суду першої інстанції змінено
в частині підстав задоволення позову. В
решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_8, який діє в
інтересах ОСОБА_7, порушує питання про
скасування судових рішень судів
попередніх інстанцій, із ухваленням
нового рішення, яким відмовити у
задоволенні позову, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з встановлених
обставин рішенням Алуштинського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 01 лютого 2012 року, що в силу
положень ст. 61 ЦПК України мають
преюдиційне значення для даної справи.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
в частині підстав задоволення позову
суд апеляційної інстанції виходив з
неможливості виділу одному із
співвласників частки земельної
ділянки в натурі до вирішення питання
про право власності на житловий
будинок для будівництва і
обслуговування якого було виділено
спірну земельну ділянку.

З такими висновками судів повністю
погодитися не можна, оскільки вони
зроблені судами без належного
з'ясування дійсних обставин справи, з
огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_9 за життя
належала Ѕ частка будинку АДРЕСА_1, яку
вона отримала за договором дарування
від ОСОБА_10

Згідно даними земельно-шнурової книги
від 15 січня 1964 року за ОСОБА_10 була
закріплена земельна ділянка спочатку
площею 0,10 га, а потім і 0,12 га.

Рішенням Малоріченської сільської
ради від 26 серпня 1999 року № 133 ОСОБА_9
передана у приватну власність земельна
ділянка, площею 0,1027 за зазначеною
адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла. Після її
смерті прийняв спадщину ОСОБА_6,
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 06 грудня 2012
року він є власником 12 частки будинку
АДРЕСА_1.

З довідки Сімферопольського МБРІ від 17
квітня 2013 року вбачається, що за ОСОБА_7
зареєстровано право власності на 1/4
частки будинку АДРЕСА_1 згідно зі
свідоцтвом про право на спадщину від 31
травня 1986 року, засвідченого
Малоріченською сільрадою № 1551 та на 1/4
частки зазначеного домоволодіння
згідно до свідоцтва про право
власності подружжя від 31 травня 1986
року.

Згідно з рішенням Малоріченської
сільської ради № 204 від 30 грудня 1999 року
ОСОБА_7 передана у власність земельна
ділянка площею 0,04 га за зазначеною
адресою, для будівництва і
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель.

Рішенням Малоріченської сільської
ради від 19 березня 2003 року № 9/25 у
спільну власність ОСОБА_7 та ОСОБА_9
передана у спільну власність земельна
ділянка площею 0,1427 га за вказаною
адресою.

25 грудня 2003 року ОСОБА_9 видано
державний акт Серії КМ № 114724 на право
власності на земельну ділянку 0,1427 га.
Відповідно до зазначеного державного
акту співвласниками земельної ділянки
є ОСОБА_9 та ОСОБА_7

Рішенням Алуштинського міського суду
АР Крим від 12 грудня 2008 року земельна
ділянка площею 0,1427 га по АДРЕСА_1
поділена між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 по 0,07135
га.

Згідно з рішенням 52 сесії 5 скликання
Малоріченської сільської ради м.
Алушти № 52/75 від 24 червня 2010 року була
затверджена технічна документація та
передана у власність ОСОБА_7 земельна
ділянка площею 0,0713 га, розташована за
адресою АДРЕСА_2 та вирішено видати
останній державний акт на вказану
земельну ділянку.

10 вересня 2010 року, на підставі
вищевказаного рішення Малоріченської
сільської ради м. Алушти, ОСОБА_7 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 486305, яка
розташована за адресою АДРЕСА_2 площею
0,0713 га.

Згідно ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 12
грудня 2008 року, залишеним без змін
ухвалою Автономної Республіки Крим від
10 березня 2009 року, припинено право
сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на
земельну ділянку, площею 0,1427 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано державні акти серії КМ № 114724
від 25 грудня 2003 року та серії КМ № 137496
від 23 березня 2004 року про право
власності на земельну ділянку, площею
0,1427 га, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, видані на ім'я ОСОБА_7 та ОСОБА_9
недійсними.

Проведено поділ вказаної земельної
ділянки, за яким визнано за ОСОБА_7
право власності на земельну ділянку
площею 0,07135 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, відповідно до
схематичного плану земельної ділянки
площею 0,1427 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, який доданий під № 3
до висновку експерта № 218 від 20
листопада 2007 року, що є невід'ємною
частиною даного рішення та визнано за
ОСОБА_9 право власності на земельну
ділянку площею 0,07135 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до
схематичного плану земельної ділянки
площею 0,1427, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, який доданий під № 3 до
висновку експерта № 218 від 20 листопада
2007 року, що є невід'ємною частиною
даного рішення.

Зобов'язано Малоріченську сільську
раду та Алуштинське міське управління
земельних ресурсів видати державний
акт ОСОБА_7 на земельну ділянку, площею
0,07135 га за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано Малоріченську сільську
раду та Алуштинське міське управління
земельних ресурсів видати державний
акт ОСОБА_9 на земельну ділянку, площею
0,07135 га за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі зазначеного рішення 24
червня 2010 року Малоріченською
сільською радою видано рішення № 52/75.

Судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України
(ст. 124 Конституції України).

Згідно ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішення
суду.

Суди попередніх інстанцій на
вищезазначене уваги не звернули та
дійшли передчасного висновку про
задоволення позову ОСОБА_6, оскільки
оспорюване рішення Малоріченської
сільської ради та відповідний
державний акт видано на підставі
рішення суду, що набрало законної сили
та є чинним на даний час, що свідчить
про їх правомірність.

Висновок апеляційного суду про те, що
неможливо виділити одному із
співвласників частку земельної
ділянки до вирішення питання про право
власності на житловий будинок є
необґрунтованим та для вирішення
даного спору правового значення не має.

Враховуючи те, що суди не в повній мірі
з'ясували усі обставини справи,
належним чином не перевірили
обґрунтованість вимог та наявність
доказів на їх підтвердження, у зв'язку з
чим не визначилися з характером
спірних правовідносин та правовою
нормою, яка підлягає застосуванню, що
призвело до неправильного вирішення
справи, рішення судів першої та
апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню із направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції
відповідно до ст. 338 ЦПК України.

При новому розгляді справи судам
необхідно звернути увагу на те, що
ухвалою колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 жовтня 2012 року скасовано
рішення Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 01
лютого 2012 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 11
квітня 2012 року, справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції,
які були підставою позовних вимог
ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України», у зв'язку з неможливістю
здійснювати правосуддя судами
Автономної Республіки Крим та міста
Севастополя на тимчасово окупованих
територіях, змінити територіальну
підсудність судових справ, підсудних
розташованим на території Автономної
Республіки Крим та міста Севастополя
судам, та забезпечити розгляд, зокрема,
цивільних справ, підсудних місцевим
загальним судам, розташованим на
території Автономної Республіки Крим
та міста Севастополя, - місцевими
загальними судами міста Києва, що
визначаються Апеляційним судом міста
Києва.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, ст. 12
Закону України «Про забезпечення прав
і свобод громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України», колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8, який діє в
інтересах ОСОБА_7, задовольнити
частково.

Рішення Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 20
лютого 2013 року та рішення Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 13
травня 2013 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Для визначення підсудності суду першої
інстанції справу направити до
Апеляційного суду міста Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук