Справа № 368/275/14
Головуючий у І інстанції Закаблук
О.В.Провадження № 22-ц/780/2930/14
інстанції Мережко М.В.Категорія 1
УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Суханової Є.М., Данілова О.М.,

При секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Кагарлицького районного суду
Київської області від 20 березня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Расавської сільської ради
Кагарлицького району Київської
області, треті особи: Управління
Держземагенства у Кагарлицькому
районі Київської області, Державна
реєстраційна служба Кагарлицького
районного управління юстиції
Київської області про скасування
рішення та визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
із зазначеним позовом.

Позивач просить суд винести рішення,
яким:

- визнати незаконним та скасувати
рішення ХХХ сесії Расавської сільської
ради №4/71 від 26 вересня 2013 року «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_3 та
передачу у власність земельної ділянки
площею 0,1274 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1»;

- визнати недійсним свідоцтво на право
власності на нерухоме майно від 05
жовтня 2013р., видане на імя ОСОБА_3 на
земельну ділянку площею 0,1274 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:01:341:0021;

- скасувати державну реєстрацію
речового права на земельну ділянку
ОСОБА_3 площею 0,1274 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:01:341:0021;

- скасувати запис в Поземельній книзі
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку ОСОБА_3 площею 0,1274 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:01:341:0021;

- судові витрати стягнути з ОСОБА_3

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим,
що він звернувся до Расавської
сільської ради із заявою про надання
дозволу на замовлення проекту
відведення земельної ділянки площею 0,12
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та ведення
особистого селянського господарства
на території Расавської сільської ради
в межах населеного пункту.

Рішенням ХVIII сесії Расавської
сільської ради №5/7 від 03.10.2012 р.
позивачу було надано дозвіл на
замовлення проекту відведення
земельної ділянки площею 0,12 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на території
Расавської сільської ради в межах
населеного пункту.

На підставі вищевказаного рішення
позивач звернувся до землевпорядної
організації ТОВ «Лідер Плюс» і уклав
договір №292 від 10.09.2013р. на створення
(передачу) документації із землеустрою
та договір №293 від 10.09.2013р. на супровід
документації із землеустрою.

ТОВ «Лідер Плюс» було розроблено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність ОСОБА_2
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на території АДРЕСА_1.

В подальшому розроблений проект
землеустрою, ТОВ «Лідер Плюс» подало до
Управління Держземагентства у
Кагарлицькому районі для внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру.

Після розгляду Управлінням
Держземагентства у Кагарлицькому
районі проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
державним кадастровим реєстратором
Управління було прийнято рішення
№РВ-013 від 18 листопада 2013 р. про
відмову у внесенні відомостей до
Державного земельного кадастру з
підстав знаходження в межах земельної
ділянки, яку передбачається
зареєструвати, іншої земельної
ділянки.

У листі Управління Держземагентства у
Кагарлицькому районі №01-17-884 від
10 грудня 2013 р., зазначено, що земельна
ділянка, яка передбачається для
передачі у власність ОСОБА_2,
накладається на земельну ділянку
ОСОБА_3 (далі-відповідач) площею 0,1274 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1. Дата реєстрації
речового права на нерухоме майно 05
жовтня 2013 року і надано копію проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки відповідача.

У зв'язку з тим, що земельна ділянка
ОСОБА_3 частково накладається на
земельну ділянку, яка передбачається
для відведення у власність позивача,
позивач вважає, що тим самим
порушуються його права на отримання
земельної ділянки шляхом безоплатної
приватизації.

ОСОБА_3 звернулась до Расавської
сільської ради із заявою про надання
дозволу на замовлення проекту
відведення земельної ділянки 10 червня
2013р.

Рішенням ХХVIII сесії Расавської
сільської ради №4/59 від 21.06.2013р.
ОСОБА_3 надано дозвіл на замовлення
проекту відведення земельної ділянки
площею 0,12 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням ХХХ сесії Расавської
сільської ради №4/71 від 26 вересня 2013р.
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_3 та
передано у власність земельну ділянку
площею 0,1274 га (замість 0,12 га) для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Свідоцтво на право власності на
нерухоме майно на вищезазначену
земельну ділянку ОСОБА_3 видано 05
жовтня 2013 року..

Отже, як зазначає позивач, він раніше
звернувся до Расавської сільської ради
із заявою про надання земельної
ділянки у власність, ніж відповідач із
заявою про передачу їй у власність
земельної ділянки, тому він має
першочергове право на виділення
земельної ділянки, а відтак прийняте
ХХХ сесією Расавської сільської ради
рішення №4/71 від 26.09.2013р. «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_3»
та видачу їй свідоцтва на право
власності на нерухоме майно» є
незаконним та порушує права позивача,
оскільки частина земельної ділянка
відповідача накладається на земельну
ділянку позивача, яка передбачається
йому для відведення у власність, ця
обставина унеможливлює закінчення
виготовлення проекту землеустрою та
передачу земельної ділянки у власність
ОСОБА_2

Враховуючи, що рішення ХХХ сесії
Расавської сільської ради №4/71 від
26.09.2013р. порушує права позивача,
відповідно до норм ст. 152 Земельного
кодексу України, ст. 21 Цивільного
кодексу України, роз'яснень Верховного
суду України викладених в Постанові
Пленуму Верховного суду України №7 від
16 квітня 2004 р., з метою захисту
порушених прав, позивач просив визнати
незаконним та скасувати рішення ХХХ
сесії Расавської сільської ради №4/71
від 26 вересня 2013 р.

Для відновлення порушених прав,
позивач просив визнати недійсним
свідоцтво на право власності на
нерухоме майно від 05.10.2013р. видане
ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1274
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, скасувати державну
реєстрацію речового права ОСОБА_3 на
земельну ділянку відповідно до ч. 2 ст. 26
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», скасувати
відомості про земельну ділянку
відповідача які були внесені до
Поземельної книги.

Рішенням Кагарлицького районного суду
Київської області від 20 березня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду, та ухвалити нове, яким
задовольнити його вимоги, посилаючись
на те, що висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи, судом неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
вирішення справи, порушено норми
процесуального та матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 26 вересня 2012 року звернувся до
Расавської сільської ради із заявою
про надання дозволу на замовлення
проекту відведення земельної ділянки
площею 0,12га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
ведення особистого селянського
господарства на території Расавської
сільської ради в межах населеного
пункту( а.с. 10).

Рішенням ХVIII сесії Расавської
сільської ради №5/7 від 03.10.2012р. позивачу
було надано дозвіл на замовлення
проекту відведення земельної ділянки
площею 0,12 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд на
території Расавської сільської ради в
межах населеного пункту (а.с.11).

На підставі вищевказаного рішення
позивач звернувся до землевпорядної
організації ТОВ «Лідер Плюс» і уклав
договір №292 від 10.09.2013р. на створення
(передачу) документації із землеустрою
та договір №293 від 10.09.2013р. на супровід
документації із землеустрою.( а.с. 9, 12).

ТОВ «Лідер Плюс» було розроблено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність ОСОБА_2
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на території АДРЕСА_1.

В подальшому розроблений проект
землеустрою, ТОВ «Лідер Плюс» подало до
Управління Держземагентства у
Кагарлицькому районі для внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру.

Після розгляду Управлінням
Держземагентства у Кагарлицькому
районі проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
державним кадастровим реєстратором
Управління було прийнято рішення
№РВ-013 від 18.11.2013р. про відмову у
внесенні відомостей до Державного
земельного кадастру з підстав
знаходження в межах земельної ділянки,
яку передбачається зареєструвати,
іншої земельної ділянки (а.с. 28).

У листі Управління Держземагентства у
Кагарлицькому районі №01-17-884 від
10 грудня 2013 р., зазначено, що земельна
ділянка, яка передбачається для
передачі у власність ОСОБА_2,
накладається на земельну ділянку
ОСОБА_3 площею 0,1274га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
реєстрація речового права на нерухоме
майно відбулася 05 жовтня 2013 року і
надано копію проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
відповідача. ( а.с. 31).

ОСОБА_3 звернулась до Расавської
сільської ради з заявою про надання
дозволу на замовлення проекту
відведення земельної ділянки 10 червня
2013 р.

Рішенням ХХVIII сесії Расавської
сільської ради №4/59 від 21.06.2013р.
ОСОБА_3 надано дозвіл на замовлення
проекту відведення земельної ділянки
площею 0,12га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням від 26 вересня 2013 року ХХХ
сесії V скликання № 4/71 Расавської
сільської ради Кагарлицького району
Київської області, було розглянуто
клопотання землевпорядної організації
про затвердження проекту із
землеустрою, щодо відведення земельної
ділянки в селі Расавка по вулиці Тараса
Шевченка, та вирішено^

1. затвердити проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність відповідача для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер 1:01:341:0021 на
території Расавської сільської ради
АДРЕСА_1 загальною площею 0.1274 га.

2. Передати у власність земельну
ділянку для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер 1:01:341:0021
відповідачу загальною площею 0,1274 га в
АДРЕСА_1.

3. проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність
відповідача для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
площею 0,1274 га в АДРЕСА_1 передати для
зберігання та використання в роботі до
Управління Держкомзему в
Кагарлицькому районі Київської
області ( а.с. 37).

Свідоцтво на право власності на
нерухоме майно на вищезазначену
земельну ділянку ОСОБА_3 видано 05
жовтня 2013 року.( а.с. 32-48).

ОСОБА_3 09 жовтня 2013 року було отримано
Витяг з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності, індексний номер 10585519,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна: 22, видане Реєстраційною
службою Кагарлицького РУЮ Київської
області.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Так, рішенням ХVIII сесії V скликання
Расавської сільської ради №5/7 від
03 жовтня 2012р. ОСОБА_2 було надано
дозвіл на замовлення проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для будівництва
житлового будинку площею 0,12 га та для
ведення особистого селянського
господарства ( а.с.11). У відповідності до
його тексту, ОСОБА_2 надано дозвіл на
замовлення проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у його
власність для будівництва житлового
будинку площею 0,12 га та для ведення
особистого селянського господарства
на території Расавської сільської
ради в межах населеного пункту.

Роботи з розроблення проекту
землеустрою розпочаті після укладення
зацікавленою стороною договору з
землевпорядною організацією, яка має
відповідну ліцензію на їх виконання.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність
розробляється відповідно до вимог
постанови Кабінету Міністрів України
від 26.05.2004 року №677 «Про затвердження
Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок».

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність повинен
погоджуватися з органом земельних
ресурсів, органом містобудування і
архітектури, природоохоронним органом,
санітарно-епідеміологічним органом,
органом охорони культурної спадщини.

Розроблений проект землеустрою
необхідно подати комісії з розгляду
питань, пов'язаних з погодженням
документації із землеустрою.

Виходячи із тексту прийнятого рішення,
ОСОБА_2 земельна ділянка не
передавалася ані у власність, ані у
користування.

Зазначені права не виникли у ОСОБА_2, і
при проведенні робіт з розробки
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у його власність.

Статтею 14 Конституції України
передбачено, що земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави. Право
власності на землю гарантується. Це
право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону. Аналогічне положення
закріплено у ст.373 ЦК України.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу
України право власності на землю - це
право володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками.
Право власності на землю набувається
та реалізується на підставі
Конституції України цього Кодексу, а
також інших законів, що видаються
відповідно до них.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтею 81 ч.1 п. «б» Земельного кодексу
України визначено, що громадяни
України набувають права власності на
земельні ділянки на підставі
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності.

Згідно із ст.116 Земельного Кодексу
України громадяни набувають права
власності на земельні ділянки за
рішеннями органів виконавчої влади в
межах їх повноважень визначених
Кодексом.

Набуття права на землю громадянами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі одержання земельних ділянок із
земель державної власності в межах
норм безоплатної приватизації,
визначених Кодексом.

Статтею 118 Земельного Кодексу України
визначено порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної власності
для ведення особистого селянського
господарства у межах норм безоплатної
приватизації, подають клопотання до
відповідної районної державної
адміністрації за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначають бажані розміри та мета її
використання. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розтушування земельної
ділянки.

Відповідна адміністрація розглядає
заяву, в разі згоди на передачу
земельної ділянки у власність надає
дозвіл на розробку проекту її
відведення.

Проект відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін. Проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
подається на розгляд Комісії з
розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації її
землеустрою (далі Комісія).

Комісія, з дня одержання проекту, надає
відповідному органу виконавчої влади
свій висновок щодо погодження проекту
або відмови у його погоджені. У разі
відмови у погоджені проект
повертається заявнику.

Як видно із матеріалів вказаної справи,
висновок про погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,12 га у власність
ОСОБА_2 для будівництва та
обслуговування жилого будинку
господарських будівель і споруд,
Комісією з розгляду питань, повёязаних
з погодженням документації її
землеустрою не розглядався та не
затверджувався.( а.с. 14-15)

Статтею 393 ЦК України передбачено, що
правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.

Власник майна, права якого порушені
внаслідок видання правового акта
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, має право
вимагати відновлення того становища,
яке існувало до видання цього акта. У
разі неможливості відновлення
попереднього становища власник має
право на відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Статтею 152 ч.2 ЗК України передбачає, що
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Частина 3 п. «г» вказаної статті
передбачає, що захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Таким чином, вищевказаними нормами
діючого законодавства визначено
порядок та процедуру набуття права
власності на земельну ділянку та
порядок захисту права власності та
права користування громадян на
земельну ділянку. Позивач ОСОБА_2
належних та допустимих доказів на
підтвердження правомірності набуття
права користування чи права власності
на земельну ділянку площею 0,12 га., на
території Расавської сільської ради
не надав, а тому і законних підстав для
звернення до суду для захисту
порушеного права у нього не виникло.

Разом з тим, із матеріалів справи
вбачається, що відповідач у справі
ОСОБА_3 у встановленому чинним
законодавством порядку набула право
власності на земельну ділянку і
правових підстав для припинення її
права власності на земельну ділянку
при розгляді справи не встановлено.

Постановляючи рішення, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дав належну оцінку
зібраним доказам, дійшов вірного
висновку про відмову у задоволенні
позову, тому колегія суддів, відповідно
до ст. 303 ЦПК України, перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів:

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 20 березня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: