печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

30 травня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва

в складі: головуючого судді -
Новака Р.В.,

при секретарі - Топал А. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державної казначейської служби
України про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Державної казначейської
служби України про відшкодування
матеріальної шкоди та моральної шкоди.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що
внаслідок бездіяльності та прийняття
неправосудних судових актів, йому
завдано матеріальну шкоду, у розмірі
2917,31 грн., та моральну шкоду у розмірі
17000,00 грн.

Позивач в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, подано заяву про розгляд справи
у їх відсутність.

Представник відповідача в судове
засідання в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності представника позивача та
відповідача, на підставі наявних
матеріалів про правовідносини сторін
та ухвалити заочне рішення відповідно
до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач
та представник позивача не подав
заперечень проти такого порядку
розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позовних вимог слід відмовити,
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач неодноразово звертався в
судові інстанції різних ланок. В
позовній заяві позивачі посилаються на
те, що судами було прийнято
неправосудні судові акти, що в свою
чергу завдало матеріальної та
моральної шкоди позивачам.

В матеріалах справи відсутні будь-які
фактичні дані, зокрема письмові докази,
на підставі яких суд може встановити
наявність обставин, що обґрунтовують
позовні вимоги про те, що позивачам
було завдано моральну шкоду, та інших
обставин, які містять інформацію щодо
предмета доказування та які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування матеріальної
та моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві матеріальних
втрат, моральних чи фізичних страждань
або втрат немайнового характеру, за
яких обставин чи якими діями
(бездіяльністю) вони заподіяні, в якій
грошовій сумі чи в якій матеріальній
формі позивач оцінює заподіяну йому
шкоду та з чого він при цьому виходить,
а також інші обставини, що мають
значення для вирішення спору (п. 5
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»).

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК
України передбачено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Проаналізувавши зазначені норми
закону та зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд вважає, що оскільки
позивачем та представником позивача не
надано жодного доказу того, що позивачу
ОСОБА_1 завдано матеріальну та моральну
шкоду, в судовому засіданні не знайшов
свого підтвердження факт порушення
прав позивачів, завдання позивачам
матеріальних втрат, моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру діями чи
бездіяльністю відповідача, позивачем
не надано доказів наявності моральної
шкоди, протиправності діяння чи без
діяння відповідача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням відповідача та
вини відповідача в її заподіянні, тому
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Керуючись Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 64, 65, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державної казначейської служби
України про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем через Печерський районний
суд м. Києва до Апеляційного суду м.
Києва шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Р.В. Новак