інстанції Дубановська І.Д.Провадження
№ 22-ц/780/3091/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 19
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого судді - Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Журби О.С.,
Коцюрби О.П., з участю секретаря
Микитенко Д.А., розглянувши матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 28 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про стягнення
відшкодування у зв'язку з набуттям
майна без відповідної правової
підстави,

В С Т А Н О В И Л А :

12 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із позовом, де, із проведеними
змінами та уточненнями, просила
стягнути з ОСОБА_2 на її користь 215 547
грн. та судові витрати по справі.

Обґрунтовувала свої вимоги тим, що
згідно договору купівлі-продажу від 06
червня 2008 року придбала у відповідача
незакінчений будівництвом житловий
будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 за 130
597 грн.

Після придбання будинку, вона
користувалася ним з червня 2008 року до
осені 2010 року. За цей час добудувала
його і, таким чином, вартість даного
будинку зросла та становила 346 054 грн.

Згідно рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 31 серпня 2009 року вищезазначений
правочин розірвано та, як наслідок,
будинок був повернений попередньому
власникові.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 лютого 2014 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3 про стягнення відшкодування у
зв'язку з набуттям майна без
відповідної правової підстави
відмовлено.

Ухвалене рішення суд першої інстанції
обґрунтував відсутністністю правових
підстав та доказів на підтвердження
заявлених позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
посилаючись на його незаконність та
необгрунтованість, неповне з'ясування
обставин справи, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
при його ухваленні.

В апеляційній скарзі просить скасувати
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 лютого 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким повністю задовольнити
заявлені позовні вимоги.

Суд, закінчивши з'ясування обставин і
перевірку їх доказами у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне відхилити
апеляцію, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
06 червня 2008 року між сторонами укладено
договір купівлі-продажу, згідно якого
ОСОБА_1 придбала за 130 597 грн.
незакінчений будівництвом житловий
будинок, готовністю 65%, який
знаходиться по АДРЕСА_1 ( а.с. 6, 8, 27, 29 ).

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 31 серпня 2009 року, залишеного без
змін ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 24 грудня 2009 року,
серед іншого, зазначений правочин
розірвано через невиконання його умов
ОСОБА_1 ( а.с. 10-11, 55-57 ).

Відповідно до звіту, вартість
житлового будинку, який знаходиться по
АДРЕСА_1, на 30 червня 2009 року складає 346
054 грн. ( а.с. 12-25 ).

Таким чином, як правильно
встановив місцевий суд, між сторонами
існували договірні зобов'язання,
передбачені названим правочином, які
регламентовані Главою 54 ЦК України.

Однак, норми цієї глави не
регламентують спірні правовідносини
між стронами, які виникли після
розірвання договору купівлі-продажу
будинку.

Тим паче, положення ст.ст. 1212, 1213 ЦК
України, на переконання апеляційного
суду, не містять обов'язку ОСОБА_2
сплатити позивачу заявлену суму
грошових коштів.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
необхідність відмови у задоволенні
заявлених позивачем вимог.

При цьому, ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, зокрема, ст.ст. 390,
653, 1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213
ЦПК України.

А тому, доводи ОСОБА_1 про незаконність,
необгрунтованість рішення, неповне
з'ясування обставин справи, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення матеріального та
процесуального права при його
ухваленні, зокрема, ст. 213 ЦПК України,
на переконання апеляційного суду, не
знайшли свого підтвердження при
розгляді справи і повністю
спростовуються дослідженими по справі
доказами.

Інші обставини, зазначені в
апеляції, зокрема, про правомірність
визначення вартості будинку та
неможливість проведення експертизи з
цього приводу через відчуження майна
третій особі, безпідставне посилання
суду на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 31 серпня 2009 року та ухвалу
Апеляційного суду Київської області
від 24 грудня 2009 року, проведення
повного розрахунку за правочином,
визнання ОСОБА_2 факту збільшення
вартості будинку за період часу з
червня 2008 року по червень 2009 року, на
переконання апеляційного суду, не
спростовують висновок суду першої
інстанції про необґрунтованість
заявлених позовних вимог та не є
підставою, у силу викладеного, для
задоволення апеляційних вимог.

Таким чином, викладені у апеляції
доводи суд другої інстанції відносить
до числа формальних, а тому оскаржуване
рішення, ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасоване у відповідності
до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, згідно вимог ч. 3 ст. 309
ЦПК України, порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо порушення призвело до
неправильного вирішення справи, чого
судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3 про стягнення відшкодування у
зв'язку з набуттям майна без
відповідної правової підстави
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді: С.О.
Журба

О.П. Коцюрба