Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2014 року Лисичанський міський суд
Луганської області в складі:

головуючої судді
Чернобривко Л.Б.,

при секретарі
Дьоміновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лисичанську цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення кредитної заборгованості
зазначивши, що на підставі укладеного
договору № Ск-1407-022868/8-2008 від 15.08.2008 року
відповідач отримала кредит у розмірі 21
818 грн. Відповідач прийняті на себе
зобов'язання за кредитним договором не
виконала, в зазначені кредитним
договором строки кредитну
заборгованість не погасила.
Заборгованість станом на 08.08.2013 року
складає 119 152,01 грн. Тому позивач просить
суд стягнути вищезазначену
заборгованість та стягнути з
відповідача судовий збір.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій просив справу розглянути
без його участі, позов підтримав і
наполягав на його задоволенні.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась про день, час та місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, про причини неявки суд
не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судове засідання не з'явився, просив
справу розглянути в його відсутність,
заперечував проти задоволення
позовних вимог, просив застосувати
строки позовної давності, про що надав
до суду письмову заяву.

У судовому засіданні були досліджені
наступні докази: розрахунок суми
заборгованості; виписка з особового
рахунку; копія договору № Ск-1407-022868/8-2008
від 15.08.2008 року; копія заяви на
відкриття карткового рахунку, емісію
платіжної картки, надання споживчого
кредиту та підключення до послуг банку;
копія статуту; копія свідоцтва про
реєстрацію; копія ліцензії Санаційного
банку..

Суд, дослідивши письмові докази, вважає
позов таким, що підлягає задоволенню
частково.

Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору, а
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що
15.08.2008 року між сторонами було укладено
договір № Ск-1407-022868/8-2008 відповідно до
умов якого позивач відкрив відповідачу
за її заявою картковий рахунок НОМЕР_2,
оформив платіжну картку Visa Elektron-Int
НОМЕР_3 та надав кредитні кошти у
розмірі 21 818, 00 грн. шляхом
перерахування їх на картковий рахунок.

Відповідно до п.п. 1.1.5, 2.5., 2.14, 4.1.9, 4.1.23 -
4.1.25, 5.2.16 договору відповідач отримала
кредитні кошти та зобов'язалась
повністю повернути отриманий
споживчий кредит до 15.08.2010 року включно,
щомісячно, не пізніше останнього дня
місяця, наступного за звітним, частково
погашати суму заборгованості за
споживчим кредитом, сплачувати
нараховані проценти за користування
кредитом у розмірі 0,1 процентів річних
та плату за обслуговування споживчого
кредиту в розмірі 2,7 процента від суми
наданого споживчого кредиту згідно з
встановленим графіком (додаток № 1 до
Договору); у разі порушення строків
(термінів) погашення споживчого
кредиту та/або сплати процентів за
користування кредитом та/або плати за
обслуговування споживчого кредиту -
сплачувати банку пеню за кожний день
прострочки в розмірі 1,00% від суми
простроченого платежу.

Однак, в порушення умов Договору
відповідач в строк до 15.08.2010 року
включно не виконала своїх зобов'язань
за договором, кредитну заборгованість
в повному обсязі не погасила, що
вбачається з розрахунку
заборгованості за договором та з
виписки з відповідного рахунку.

У зв'язку з чим, позивач просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
за договором, яка станом на 08.08.2013 року
становить 119 152,01 грн., у складі якої: 14
547,93 грн. - прострочений кредит; 20,13 грн. -
прострочені проценти; 9 828,37 грн. -
прострочена плата за обслуговування
кредиту; 53 099,95 грн. - пеня за
прострочення кредиту; 73,47 грн. - пеня за
прострочення процентів; 35 873,55 грн. -
пеня за прострочення плати за
обслуговування кредиту; 1558,20 грн. - 3%
річних за прострочення кредиту; 2.14 грн.
- 3% річних за прострочення процентів;
1038,81 - 3% річних за прострочення плати за
обслуговування кредиту; 1871,31 грн. -
інфляційні втрати за прострочення
кредиту; 2,57 грн. - інфляційні втрати за
прострочення процентів; 1235,58 грн. -
інфляційні втрати за прострочення
плати за обслуговування кредиту.

Суд не може прийняти до уваги
твердження представника відповідача з
приводу спливу терміну позовної
давності позивачем при подачі позову
до суду.

Оскільки. відповідно до ст. 257 ЦК
України, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 260 ЦК України, позовна
давність обчислюється за загальними
правилами визначення строків,
встановленими статтями 253-255 цього
Кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Перебіг позовної давності за вимогами
позивача почався з дня спливу строку
виконання відповідачем зобов'язань за
кредитним договором, тобто з 15.08.2010
року, і загальна тривалість позовної
давності становить три роки. Тобто
позивач звернувся до суду з позовом у
межах трирічного терміну позовної
давності, що підтверджується датою на
конвертом, яким направлявс позов до
суду ( а.с.35)

Що стосується пені, то суд зазначає
наступне. Відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. Згідно до ст. 509 ЦК
України зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Розглядаючи позовні вимоги стосовно
стягнення з відповідача пені за
прострочення кредиту у сумі 53 099,95 грн.
та пені за прострочення плати за
обслуговування кредиту у сумі 35 873,55
грн. суд вважає, що розмір пені набагато
вище розміру самої заборгованості за
кредитним договором, тому вважає, що
розмір пені за прострочення кредиту
може бути знижений судом до розміру у
5000 грн. та розмір пені за прострочення
плати за обслуговування кредиту може
бути знижений судом до розміру 2000 грн.

Що ж стосується вимог позивача про
стягнення з відповідача трьох
відсотків річних від простроченої суми
та інфляційних втрат за весь час
прострочення, суд вважає, що вони не
підлягають задоволенню. Оскільки за
положеннями ст. 61 Конституції України
ніхто не може бути двічі притягнутий до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.

На підставі вищезазначеного, всього на
користь позивача з відповідача
підлягає стягненню заборгованість в
розмірі 31 469,90 грн.

На підставі викладеного, відповідно до
ст. 257, 261, 509, 526, 530, 551, 611, 625, 1054 ЦК України,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60,212-215 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1
про стягнення кредитної
заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Лисичанська Луганської
області, ід.н. НОМЕР_1, на користь
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» заборгованість по
договору № Ск-1407-022868/8-2008 від 15.08.2008 року
в сумі 31 469 (тридцять одна тисяча
чотириста шістдесят дев'ять) грн. 90 коп.
та судовий збір в сумі 1725 (одна тисяча
сімсот двадцять п'ять) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Лисичанський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а для осіб, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано, або у
разі подання апеляційної скарги - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо рішення не скасоване.

Суддя
Л.Б. Чернобривко