справа № 712/2391/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого
судді - Кузьменка В.А.

при секретарі -
Коваль М.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Черкаської міської ради про визначення
частки у праві спільної сумісної
власності .

В С Т А Н О В И
В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його сестра
ОСОБА_2. На день смерті ОСОБА_2 проживала
та була зареєстрована за адресою
АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2
відкрилась спадщина у вигляді 2/5 частин
домоволодіння по АДРЕСА_1 та 2/5 частин
земельної ділянки площею 0,1000 га.

Померла ОСОБА_2 склала заповіт
посвідчений нотаріусом ОСОБА_3 на його
ім'я, який зберігається в матеріалах
спадкової справи в Першій Черкаській
ДНК. Інших осіб, в тому числі
обов'язкової частки немає.

В установлений законом термін він
подав заяву про прийняття спадщини до
Першої Черкаської державної
нотаріальної контори, але отримав
відмову вчинити далі нотаріальні дії
та видати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на земельну
ділянку, оскільки в державному акті про
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ №318777 вказано, що земельна
ділянка площею 0,1000 га, цільове
призначення - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, яка
розташована по АДРЕСА_1 передана у
спільну сумісну власність його сестрі
ОСОБА_2 та йому ОСОБА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримала, просила позов задовольнити

Відповідач представник Черкаської
міської ради ОСОБА_5 покладався на
думку суду з даного питання.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши позивача, представника
відповідача, на підставі повного
всебічного з'ясування обставин справи
суд приходить до висновку, що вимоги
позивача підлягають до задоволення з
наступних підстав:

- позивач є власником 3/5 частини
домоволодіння по АДРЕСА_1. відповідно
до свідоцтва про право власності на
будинок

- ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 21.05.2013 року.

- померла ОСОБА_2 являється рідною
сестрою позивача ОСОБА_1.

- ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2
відкрилась спадщина у вигляді 2/5 частин
домоволодіння по АДРЕСА_1 та 2/5 частин
земельної ділянки площею 0,1000 га.

- померла ОСОБА_2 склала заповіт
посвідчений нотаріусом ОСОБА_3 на моє
ім'я, який зберігається в матеріалах
спадкової справи в Першій Черкаській
ДНК.

- в установлений законом термін позивач
ОСОБА_1 подав заяву про прийняття
спадщини до Першої Черкаської
державної нотаріальної контори, дана
обставина підтверджується витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі

- позивач отримав відмову у
здійсненні нотаріальнихі дій та
видачі свідоцтво про право на спадщину
за заповітом на земельну ділянку,
оскільки в державному акті про право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№318777 вказано, що земельна ділянка
площею 0,1000 га, цільове призначення - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд, яка розташована по АДРЕСА_1
передана у спільну сумісну власність
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується
копією державного акту про право
власності на земельну ділянку та
списку співвласників земельної
ділянки. При цьому частки
співвласників не визначені.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно,
що є у спільній сумісній власності,
може бути поділене між співвласниками
за домовленістю між ними. У разі поділу
такого майна, вважається, що частки
співвласників у праві спільній
сумісній власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

В судовому засіданні
встановлено, що в установлений законом
термін позивач звернувся до нотаріуса
аби розпочати процедуру оформлення
спадщини ОСОБА_2. Після смерті сестри
ІНФОРМАЦІЯ_2 віня в нотаріальному
поряду оформив 2/5 частин домоволодіння
по АДРЕСА_1, та отримав свідоцтво про
право на спадщину за заповітом за
р.№1-2662. Разом з тим на день смерті
сестра ОСОБА_2 мала у власності окрім
частини будинку, ще і 2/5 частин
земельної ділянки площею 0,1000 га по
АДРЕСА_1. Правовстановлюючі документи
на спадкове майно були надані
нотаріусу , але переглянувши їх
нотаріус вказала, що неможливо вчинити
далі нотаріальні дії та видати
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку,
оскільки в державному акті про право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№318777 вказано, що земельна ділянка
площею 0,1000 га, цільове призначення - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд, яка розташована по АДРЕСА_1
передана у спільну сумісну власність
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з свідоцтва на право
особистої власності на жилий будинок
від 05.05.1988 року за р.№103 позивач ОСОБА_1 є
власником 3/5 частини домоволодіння по
АДРЕСА_1. Як вбачається з свідоцтва про
право на спадщину за заповітом позивач
успадкував 2/5 часток житлового будинку
з відповідною частиною надвірних
споруд по АДРЕСА_1, який належав
померлій ОСОБА_6 на підставі свідоцтва
про право власності від 05.05.1988 р за
р.№104. Тобто, позивач та його сестра
ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння
відповідної до вказаних часток. Але у
2011 році позивачем була приватизована
земельна ділянка та виданий єдиний
правовстановлюючий документ на ім'я
позивача ОСОБА_1, а належність ОСОБА_2
частини земельної ділянки
підтверджується списком співвласників
земельної ділянки.

Нотаріусом Першої Черкаської ДНК мені
було відмовлено видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом. Як
вбачається з роз'яснення №70/02- 14 від
17.01.2014 року нотаріус встановив
належність померлій майна, а саме як
вбачається з копії державного акту
земельна ділянка площею 0,1000 га, що
розташована по АДРЕСА_1. перебуває у
спільній сумісній власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. При цьому частки співвласників
не визначені. У зв'язку з цим, нотаріус
позбавлений можливості встановити, яка
ж саме частка належить померлій та
підлягає спадкуванню. На підставі
викладеного, у нотаріуса немає
правових підстав для видачі свідоцтва
про право на спадщину, а тому роз'яснено
право на звернення до суду з
визначенням частки померлої у праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у
праві спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Суд, вважає, що враховуючи
правовстановлюючі документи на
домоволодіння позивачу ОСОБА_1
належить 3/5 його частин, а його сестрі
померлій ОСОБА_2 2/5 частин, тому
земельна ділянка являється
невіддільною від житлового будинку з
надвірними спорудами і тому вона також
належить сторонам у відповідних
частках 3/5 до 2/5.

Враховуючи вищевикладене суд
вважає позовні вимоги доведеними та
такими, що підлягають до задоволення .

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215 ЦПК
України, ст. ст.372, 1218, 1226, 1267 ЦК України,
суд,

В И Р І Ш И В:

Позов - задоволити.

Визначити, що ОСОБА_1 на момент
смерті ОСОБА_2 належало 3/5 частин у
праві спільної сумісної власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га, яка
розташована по АДРЕСА_1, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№318777 від ЗОЛ 1.2011 року.

Визначити, що ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 належить 2/5 частин у праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га, яка
розташована по АДРЕСА_1, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№318777 від 30.11.2011 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку на протязі 10 днів
з дня його проголошення.

Головуючий:
В.А.Кузьменко