провадження: 22-ц/796/5183/2014Головуючий у
суді першої інстанції:Сіромашенко
Н.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко
Н.О., Стрижеуса А.М.

при секретарі:
Слащуку А.С.

за участю: представника позивача -
Пипко Р.П.

представника відповідача -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який
діє на підставі довіреності в
інтересах ОСОБА_6 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 3 лютого 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «БТА Банк» до ОСОБА_6 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року позивач
Публічне акціонерне товариство «БТА
Банк» звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_6 про звернення стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1
шляхом набуття права власності в
рахунок часткового погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 053/04 від 13 березня 2007 року, додатковою
угодою № 1 від 18 червня 2008 року,
припинення права власності ОСОБА_6 на
цю квартиру та визнання за ПАТ «БТА
Банк» права власності на спірну
квартиру.

Свої вимоги мотивував тим, що
відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором № 053/04 належним
чином не виконує, кредит не повертає,
проценти за користування кредитними
коштами не сплачує, у зв'язку з чим має
заборгованість в сумі 53202933 грн.64 коп.
Вимогу банку про усунення порушення та
повернення коштів боржник не виконує.
За таких обставин, та з огляду на умови
іпотечного договору та положень Закону
України «Про іпотеку» позивач просив
звернути стягнення на іпотечне майно
шляхом визнання за ним права власності
на нього.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 3 лютого 2014 року
позовні вимоги ПАТ «БТА Банк»
задоволені. Звернуто стягнення на
предмет іпотеки за договором іпотеки,
посвідченим 13 березня 2007 року ОСОБА_8,
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу за
реєстровим № 1011з, а саме на квартиру
під номером АДРЕСА_1, загальною площею
203,00 кв.м., яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 - за ціною 3 709377, 85 грн без ПДВ,
яка належить ОСОБА_6, шляхом набуття
права власності Публічним акціонерним
товариством «БТА Банк» в рахунок
часткового погашення заборгованості
за кредитним договором № 053/04 від 13
березня 2007 року із додатковою угодою №
1 від 18 червня 2008 року.

Припинено право власності ОСОБА_6 на
квартиру під номером АДРЕСА_1 загальною
площею 203,00 кв.м., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за Публічним акціонерним
товариством «БТА Банк» право власності
на АДРЕСА_1 загальною площею 203,00 кв.м.,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_5, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_6 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовував
тим, що рішення ухвалене з порушенням
норм процесуального та матеріального
права, висновки суду не відповідають
обставинам справи через неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для її вирішення.

Зокрема, зазначає, що суд першої
інстанції безпідставно відмовив
представнику відповідача у
призначенні експертизи для визначення
вартості іпотечного майна. Крім того,
вважає, що підстави для звернення
стягнення на предмет іпотеки відсутні,
оскільки позивач не дотримався
встановленого законом та договором
умов по виконанню зобов'язань, не
направив відповідачу вимоги та не
пересвідчився в її отриманні останнім.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав і
просив рішення скасувати, у
задоволенні позову банку відмовити.

Представник ПАТ «БТА Банк» проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував і просив рішення як
законне і обґрунтоване залишити без
змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «БТА
Банк», суд першої інстанції виходив з
того, що право кредитора задовольнити
свої вимоги про стягнення
заборгованості з позичальника, який
допустив порушення своїх зобов'язань
за кредитним договором, шляхом
звернення на предмет іпотеки у спосіб
визнання за кредитором права власності
на цей предмет передбачено Законом
України «Про іпотеку» та умовами
іпотечного договору. Позивач
дотримався порядку звернення
стягнення на предмет іпотеки, направив
боржнику вимогу, яку останній не
виконав,після чого провівши оцінку
реальної вартості предмета іпотеки,
звернувся до суду з позовом.

Такий висновок суду є
правильним, ґрунтується на обставинах
справи та нормах матеріального закону.

Судом установлено, що 13 березня 2007 року
між ВАТ «БТА Банк», правонаступником
якого є ПАТ «БТА Банк» та ОСОБА_6 було
укладено кредитний договір № 053/04, за
умовами якого банк надав позичальнику
кредитні кошти в сумі 850000 доларів США,
на придбання нерухомості, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на
строк з 13 березня 2007 року по 13 березня
2027 року, із сплатою процентів в розмірі
14,5 % відсотків річних.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, 13
березня 2007 року між ВАТ «БТА банк»,
правонаступником якого є ПАТ «БТА
Банк», та ОСОБА_6 укладено договір
іпотеки, за умовами якого останній
передав банку в іпотеку нерухоме майно
- квартиру під номером АДРЕСА_1.

На виконання умов кредитного договору
банк надав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі
850000 доларів США, що підтверджується
заявою на видачу готівки № 320 (а.с.27).

Відповідно до ст.ст.1049,1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Внаслідок порушення ОСОБА_6 договірних
зобов'язань станом на 30 вересня 2013 року
утворилась заборгованість у розмірі
53202933 грн. 64 коп., яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 839318,53
доларів США, що еквівалентно 6708673 грн.01
коп., за сплатою процентів в сумі 606211,13
доларів США, що еквівалентно сумі 4845445
грн.56 коп. пені, нарахованої за
несвоєчасне погашення кредиту та
процентів 40402526 грн.78 коп., трьох
процентів річних за несвоєчасне
погашення кредиту та сплату процентів
в сумі 1246288 грн.29 коп. Загальний розмір
заборгованості представником
відповідача не оспорюється.

За умовами договору іпотеки
іпотекодержатель набуває право
звернути стягнення на предмет іпотеки
в разі, якщо на день, визначений
Основним зобов'язанням, іпотекодавець
не поверне іпотекодержателю суму
кредиту, проценти за користування
кредитом, пеню, іншу заборгованість,
платежі та санкції, що передбачені
та/або випливають з Основного
зобов'язання, а також в інших випадках,
передбачених Основним зобов'язанням та
цим договором, в тому числі у випадку
одноразового прострочення Основного
зобов'язання ( як основного боргу, так і
процентів за ним) (п.6.1 договору).

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Частиною 1 ст.35 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцяти денний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога іпотеко
держателя залишається без задоволення,
іпотеко держатель вправі прийняти
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.

За змістом частин 2.3 ст.35 Закону України
«Про іпотеку», положення частини
першої цієї статті не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду у
встановленому законом порядку. Вимога,
встановлена частиною першою цієї
статті, не перешкоджає
іпотекодержателю здійснити свої права,
визначені статтею 12 цього Закону, без
попереднього повідомлення
іпотекодавця, якщо викликана таким
повідомленням затримка може спричини
знищення, пошкодження чи втрату
предмета іпотеки.

У п.37 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» № 5 від 30 березня 2012
року роз'яснено, що невиконання вимог
ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку»
про надіслання іпотекодавцю та
боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушення зобов'язання не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду (на відміну від
інших способів звернення стягнення (ч.3
ст.33 цього Закону), оскільки
іпотекодавець у судовому засіданні має
можливість заперечувати проти вимог
іпотекодержателя, що відповідає
положенням ст.124 Конституції України.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 30 вересня 2013 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ПАТ «БТА Банк» до ОСОБА_6 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у зв'язку з тим, що банк попередньо, до
моменту звернення до суду з таким
позовом, не виконав положень статті 35
Закону України «Про іпотеку» та
положень п.6.1 Договору іпотеки. Вимогу
про усунення порушень зобов'язань за
кредитним договором та попередження
про задоволення вимог по сплаті
заборгованості за рахунок предмету
іпотеки позивач направив відповідачу
лише під час розгляду справи по суті, а
саме 21 серпня 2013 року (а.с.51-53).

Зі змісту вимоги від 21 серпня 2013 року
банк вимагав від ОСОБА_6 у 30 денний
строк з дня отримання листа усунути
порушення по виконанню зобов'язань за
Кредитним договором та сплатити
заборгованість за кредитним договором
достроково у повному обсязі. Одночасно
банк попередив ОСОБА_6 про можливе
звернення стягнення на предмет
забезпечення за договором іпотеки у
встановленому законом порядку у разі
залишення без задоволення вимоги банку
протягом тридцяти денного строку
(а.с.42).

За встановлених обставин, та
враховуючи наведені положення Закону
України «Про іпотеку», відсутні
підстави вважати, що позивачем не
дотриманий порядок звернення
стягнення на предмет іпотеки, а тому
колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги в тій частині, що
позивач передчасно звернувся до суду з
цим позовом.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Умовами іпотечного договору,
укладеного між банком та ОСОБА_6
передбачено право іпотекодержателя за
своїм вибором застосувати один із
способів звернення стягнення на
предмет іпотеки та задоволення вимог
іпотекодержателя, до яких договором
віднесено і задоволення вимог шляхом
передачі іпотекодержателю права
власності на предмет іпотеки в рахунок
виконання Основного зобов'язання у
порядку встановленому статтею 37 Закону
України «Про іпотеку»(п.6.2, 6.2.3.1).
Відповідно до ст.37 Закону України «Про
іпотеку» у випадку задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом використання
процедури, передбаченому в цьому
підпункті п.6.2 Договору, договір про
задоволення вимог іпотекодержателя,
укладений шляхом здійснення цього
застереження, є підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на предмет іпотеки.
При цьому, вважається, що предмет
іпотеки набувається у власність
іпотекодержателя за ціною, що буде
визначена на підставі висновку
незалежного експерта - суб'єкта
оціночної діяльності, правоздатність
якого підтверджена сертифікатом
суб'єкта оціночної діяльності. При
цьому, сторони домовляються, що
кандидатура незалежного експерта -
суб'єкта оціночної діяльності
визначається іпотекодержателем.

Згідно із звітом про оцінку майна,
складеним оцінювачем ОСОБА_9 ТОВ «АКО
Експерт», що має сертифікат оціночної
діяльності НОМЕР_1, виданий 5 липня 2011
року Фондом державного майна України,
предмет іпотеки - квартира АДРЕСА_1
оцінена станом на 1 жовтня 2013 року,
після проведеного у вересні 2013 року
огляду (а.с.113-169). Ринкова вартість
об'єкта на дату оцінки становить 3709377
грн.85 коп.

Враховуючи, що предмет іпотеки
оцінений на час реалізації банком
свого права на звернення стягнення на
предмет іпотеки, що відповідає
положенням ст.37 Закону України «Про
іпотеку», така оцінки проведена
оцінювачем - суб'єктом оціночної
діяльності, який визначений банком, що
передбачено умовами іпотечного
договору, суд першої інстанції цілком
обґрунтовано взяв до уваги визначену
звітом реальну вартість предмета
іпотеки в сумі 3709377 грн.85 коп.

Колегією суддів встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи скарги про неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
безпідставні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 3 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: