Справа № 742/1775/13-ц Провадження №
88-ц/795/9/2014 Головуючий у I інстанції
-Білокур В.І. Доповідач - Горобець
Т. В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого - судді
Горобець Т.В.,

Суддів - Хромець Н.С.,
Онищенко О.І.

При секретарі - Рудик І.І.

З участю представника
позивача Бутенко Н.В., представника
відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_3,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Чернігові справу за
завою Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Чернігівській області про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 01 липня 2013
року у справі за позовом регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Чернігівській області до
Відкритого акціонерного товариства
„Прилуцький ефіроолійний комбінат",
відділу Державної виконавчої служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції, ОСОБА_2, приватного
підприємства „Нива В.Ш." про визнання
частково недійсними прилюдних торгів
та свідоцтва про право власності, про
визнання права власності на нерухоме
майно,

в с т а н о в и в:

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 01 липня 2013
року позов регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Чернігівській області задоволено
частково:

- визнано недійсним договір № 2512174 про
надання послуг по організації та
проведення торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна від 2
липня 2012 року в частині включення до
найменування майна, яке підлягає
реалізації з прилюдних торгів,
кабінету у складському приміщенні
(колишнього приміщення цивільної
оборони) інв. № 21 загальною площею 13,0
кв. м, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1;

-визнано недійсним протокол № 25121741
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна, яке
належало ВАТ „Прилуцький ефіроолійний
комбінат", від 23 липня 2012 року в частині
включення до складу лоту кабінету у
складському приміщенні (колишнього
приміщення цивільної оборони) інв. № 21
загальною площею 13,0 кв. м,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- визнано недійсним акт про проведені
торги з реалізації нерухомого майна,
яке належало ВАТ „Прилуцький
ефіроолійний комбінат" від 1 серпня 2012
року в частині реалізації кабінету у
складському приміщенні (колишнього
приміщення цивільної оборони) інв. № 21
загальною площею 13,0 кв. м,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

-визнано недійсним свідоцтво від 9
серпня 2012 року, видане приватним
нотаріусом Прилуцького міського
нотаріального округу ОСОБА_5
(реєстраційний номер 3063), в частині
визнання за ОСОБА_2 права власності на
кабінет у складському приміщенні
(колишнього приміщення цивільної
оборони) інв. № 21 загальною площею 13,0
кв. м, розташований за адресою :
АДРЕСА_1.

В задоволенні вимог про визнання права
власності на нерухоме майно - кабінету
у складському приміщенні інв. № 21
загальною площею 13,0 м2, розташованого у
АДРЕСА_1 - відмовлено. У мотивувальній
частині щодо відмови у визнанні права
власності на спірне нерухоме майно (
кабінет у складському приміщенні), було
зазначено про те, що позивач наданими
документами підтвердив своє право
власності на це нерухоме майно і після
визнання в частині правочинів не
дійсними, не позбавлений можливості
документально оформити
правовстановлюючі документи на
кабінет у складському приміщенні в
позасудовому порядку.

Позивач з рішенням суду погодився і у
касаційному порядку його не
оскаржував.

20 березня 2014 року регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Чернігівській області
звернулось з заявою про перегляд
рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 01 липня 2013
року за нововиявленими обставинами.

Як на нововиявлені обставини, що не
були і не могли бути відомі позивачу,
заявник вказує на те, що після набрання
чинності рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 01.07.2013 року і
пред"явлення його для реєстрації права
власності до реєстраційної служби,
рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно реєстраційної служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції від 04 листопада 2013 року у
державній реєстрації права власності
на спірне нерухоме майно Фонду
відмовлено.

У судовому засіданні представник
заявника заяву підтримала, пославшись
на обставини, викладені у цій заяві та
пояснила, що ні рішення апеляційного
суду від 01.07.2013 року ні рішення
реєстратора від 04.11.2013 року у
встановленому порядку не
оскаржувались.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, вважає, що вимоги заявника
неправомірні, право на спірне
приміщення має бути зареєстроване за
ОСОБА_2, проте, не виключає вирішення
цього питання шляхом укладення
мирової угоди з заявником.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які приймали участь у розгляді заяви,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи заяви , апеляційний
суд приходить до висновку, що заява про
перегляд рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 01 липня 2013
року у зв"язку з нововиявленими
обставинами задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 361 ЦПК
України, підставами для перегляду
рішення суду у зв'язку з нововиявленими
обставинами є, зокрема:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи .

При вирішенні питання щодо наявності
підстав для перегляду рішення суду за
нововиявленими обставинами, колегія
суддів апеляційного суду виходить з
положень ч.2 ст. 361 ЦПК України та
роз"яснень, даних у п.4 Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року № 4 Про застосування цивільного
процесуального кодексу України при
перегляді судових рішень у зв"язку з
нововиявленими обставинами".

Нововиявленими обставинами є
обставини, що обґрунтовують вимоги
сторін, чи мають інше істотне значення
для правильного вирішення справи,
існували на час ухвалення судового
рішення, але були невідомими заявнику,
та стали йому відомими тільки після
ухвалення рішення. А обставини, які
виникли тільки після ухвалення рішення
і не пов"язані з вимогою у цій справі, а
тому не могли бути враховані судом при
ухваленні рішення, є новими
обставинами.

Як убачається з матеріалів справи,
рішення державного реєстратора про
відмову у реєстрації права власності
ґрунтується на положеннях ст. 24 Закону
України „Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", та пунктах 16 та 23 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 року. Тобто, наведенні
нормативно-правові акти були чинними
на час вирішення спору та ухвалення
рішення суду. Реєстратором, з
посиланням на наведені нормативні акти
у рішенні про відмову реєстрації
зазначено, що підставою для реєстрації
права власності може бути рішення суду
щодо власності, проте, рішенням
апеляційного суду Чернігівської
області від 01.07.2013 року право власності
на спірне нерухоме майно не було
визнане.

Отже, зазначені у рішенні державного
реєстратора про відмову у реєстрації
права власності обставини, які
грунтуються на нормативно-правових
актах, що були чинними в період
ухвалення рішення апеляційного суду,
могли бути відомі позивачу та могли
бути підставою для оскарження
зазначеного судового рішення в частині
відмови у позові про визнання права
власності. Також, заявник не
позбавлений можливості оскарження
рішення державного реєстратора, якщо
вважає рішення апеляційного суду
законним та обґрунтованим.

Виходячи з встановленого, колегія
суддів апеляційного суду приходить до
висновку, що рішення державного
реєстратора Прилуцького
міськрайонного управління юстиції від
04 листопада 2013 року та обставини, на
яких посилається реєстратор,
відмовляючи у державній реєстрації, не
являються нововиявленими обставинами
у розумінні ст. 361 ЦПК України.

Відповідно до роз"яснень пункту 6
постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ" №4 від 30 березня 2012 року, судове
рішення не може переглядатись у зв"язку
з ново виявленими обставинами у разі,
якщо обставини , передбачені частиною
другою ст. 361 ЦПК України відсутні, а є
підстави для перегляду судового
рішення в апеляційному чи касаційному
порядку, або Верховним Судом України,
або, якщо обставини , визначені
частиною другою статті 361 ЦПК, були або
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 361, 362, 363, 365 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Чернігівській області про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 01 липня 2013
року у справі за позовом регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Чернігівській області до
Відкритого акціонерного товариства
„Прилуцький ефіроолійний комбінат",
відділу Державної виконавчої служби
Прилуцького міськрайонного управління
юстиції, ОСОБА_2, приватного
підприємства „Нива В.Ш." про визнання
частково недійсними прилюдних торгів
та свідоцтва про право власності ,про
визнання права власності на нерухоме
майно, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України у касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: