ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2859/13
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Колесника О.М.

при секретарі
Заболотній
Л.Г.

розглянувши відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої залиттям квартири,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідачів про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої залиттям квартири.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5 позовні вимоги
уточнив, уточнені підтримав, просив їх
задовольнити, пояснивши, що позивач є
співвласником квартири АДРЕСА_1. 22.10.2012
року в квартирі АДРЕСА_2, яка
знаходиться над його квартирою, стався
порив труб системи центрального
опалення, в наслідок чого була залита
квартира НОМЕР_1, де проживає позивач.
Ставшимся залиттям квартири ОСОБА_2,
було пошкоджено її оздоблення: житлову
кімнату, кухню, коридор, вбиральню та
ванну кімнату, де залиті стіни, стеля,
підлога, загальну суму 40 748 грн., що
складає вартість відновлювального
ремонту квартири. Відповідачі
заперечували вказаній сумі, вважаючи
її завищеною, а в подальшому
відмовляються вести будь-які
перемовини щодо відшкодування шкоди.
Тому просить стягнути вказану суму з
відповідачів на користь позивача разом
з 1200 грн. витрат за проведення
експертизи позивачем, моральною шкодою
в сумі 10 000 грн., яка полягає у
погіршенні стану здоров'я позивача,
підвищенні у нього тиску, нервових
переживаннях, а також просить стягнути
судові витрати.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
представник відповідача ОСОБА_6 в
судовому засіданні позов визнали
частково, пояснивши, що дійсно квартира
відповідачів розташована над
квартирою позивача і 22.10.2012 року з їх
вини було залито квартиру ОСОБА_2 Однак
висунута вартість матеріальної шкоди є
занадто завищеною, тому вони
погоджуються відшкодувати суму 18757
грн., яка була визначена судовою
будівельно-технічною експертизою
КНДІСЕ. В задоволенні решти суми
просять відмовити, так як проведена на
замовлення позивача експертиза не
вірно визначила розмір матеріальної
шкоди, а доказів нанесення моральної
шкоди ні позивач, ні його представник
суду не надав. При цьому відповідач не
переховувався, а навпаки пропонував
відшкодувати шкоду позивачу, але в
меншій сумі, на що останній не
погоджувався. Іншим власникам квартир,
які розташовані нижче по стояку він
повністю відшкодував завдані збитки.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Суд в межах заявлених позовних вимог
та наданих доказів сторонами встановив
наступні факти та правовідносини.

Як наголошує ч.1-2, ст.22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки);

Як встановлено у судовому засіданні,
позивач ОСОБА_2 та члени його сім'ї
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_8 є
співвласниками в рівних долях квартири
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого
12.01.2009 року відділом приватизації житла
Дарницької районної у м. Києві
державної адміністрації (а.с.4).
Зазначене свідоцтво було
зареєстроване в КП „Київське міське
бюро технічної інвентаризації права
власності на об'єкти нерухомого майна"
за №44685 від 20.03.2009 року (а.с.4, зворот.
бік), про що вказано у тексті свідоцтва.
Вказана квартира є трьохкімнатної,
ізольованою квартирою, жилою площею 49,3
м2, загальною площею 94,7 м2, яка
розташована на 7 поверсі 18-ти
поверхового будинку, має три окремі
кімнати жилою площею 19,2 м2, 15,5 м2 та 14,6 м2,
кухню площею 14,5 м2, про що свідчить
технічний паспорт та технічна
характеристика квартири позивача
(а.с.5-7). В даній квартирі
зареєстрованими є її співвласники, що
підтверджується довідкою Ф-3 від 20.03.2013
року №225 (а.с.65).

Як вбачається зі змісту свідоцтва про
право власності на житло, виданого
29.10.2007 року відділом приватизації житла
Дарницької районної у м. Києві
державної адміністрації,
співвласниками квартири АДРЕСА_2 є
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх діти
ОСОБА_9 і ОСОБА_10 в рівних долях (а.с.71).
Дана квартира є аналогічною за своїми
параметрами тільки розташована на 8
поверсі 18-ти поверхового будинку
згідно технічного паспорту та
технічної характеристики жилих та
підсобних приміщень квартири, тобто
розташована над квартирою позивача
(а.с.81), в якій є зареєстрованими також
названі співвласники, про що свідчить
довідка Ф-3 від 20.03.2013 року №229 (а.с.64).

23.10.2012 року комісією ЖЕД-202 був
складений акт про те, що 22.10.2012 року в
результаті самовільного перенесення і
заміни приладів опалення мешканцями
квартири №29 стався порив труб системи
центрального опалення, в наслідок чого
була залита квартира АДРЕСА_1 (а.с.8).
Також акт містить перелік приміщень в
квартирі НОМЕР_1 пошкоджених водою, та
їх розмір. Вказані обставини не
заперечували в судовому засіданні і
сторони по справи, при цьому
відповідачі визнали свою вину у даному
залитті.

Згідно п.1, ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п.2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" зі змінами та
доповненнями шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Як вбачається з висновку експерта
КНДІСЕ судової будівельно-технічної
експертизи №3849/13-43 від 28.03.2014 року
розмір матеріальної шкоди, завданої
власнику квартири АДРЕСА_1 складає 18 757
грн. з врахуванням величини фізичного
зносу опоряджувальних покриттів від
життєдіяльності мешканців квартири
НОМЕР_1 до залиття (а.с.113-118).

Аналізуючи докази, зібрані у
судовому засіданні, суд приходить до
висновку, що поскільки винність саме
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
нанесені матеріальної шкоди позивачу
ОСОБА_2 знайшла своє повне
підтвердження у судовому засіданні і
не викликає сумніву, що і не
заперечували вони та їх представник у
судовому засіданні, а саме самовільне
перенесення і заміна ними приладів
опалення призвели до пориву труб
системи центрального опалення в їх
квартирі, у зв'язку з чим сталось
залиття та пошкодження приміщень
квартири позивача, і між
неправомірними діями відповідачів і
нанесеною матеріальною шкодою
позивачу є безпосередній причинний
зв'язок, тому позовні вимоги в частині
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 18 757 грн., встановленому
висновком судової
будівельно-технічної експертизи
КНДІСЕ, необхідно задовольнити,
стягнувши з відповідачів солідарно на
користь позивача вказану вартість
матеріальної шкоди, завданої залиттям
квартири. В решті суми матеріальної
шкоди необхідно відмовити.

Суд не може покласти в основу рішення
зміст висновку агентства експертної
оцінки щодо вартості відновлювального
ремонту квартири позивача в розмірі 40
748 грн., поскільки оцінювачем не
враховано величину фізичного зносу
опоряджувальних покриттів від
життєдіяльності мешканців квартири
НОМЕР_1 до залиття (а.с.10-24), крім того сам
позивач у своєму позові просить
стягнути з відповідачів розмір
матеріальної шкоди, а не вартість
відновлювального ремонту квартири
(а.с.3, зворот. бік; 137).

Не підлягає стягненню і сума 1200 грн.
як вартість витрат за проведення
експертизи позивачем перед зверненням
до суду (а.с.9), поскільки вона не визнана
судом як належний доказ позовних вимог.

У відповідності до п.1, ст.1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною 2
цієї статті.

Як зазначає п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№4 „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданим
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Поскільки позивач ОСОБА_2 внаслідок
залиття його квартири отримав
психологічні страждання та моральні
переживання, що є природно зрозумілим у
даному випадку, тому суд вважає
необхідним стягнути з відповідачів на
користь позивача 1000 грн. моральної
шкоди, що відповідає вимогам
розумності і справедливості в порядку
ч.3, ст.23 ЦК України, в решті суми слід
відмовити, як такої, що не знайшла свого
підтвердження у судовому засіданні.

Згідно ст.88 ЦПК України суд, частково
задовольняючи позовні вимоги, повинен
стягнути з відповідачів солідарно на
користь позивача розмір судового збору
243 грн. 60 коп., що відповідає пропорційно
задоволеним позовним вимогам
майнового характеру та 243 грн. 60 коп.
судового збору в частині задоволення
вимог позову немайнового характеру, а
всього 458 грн. 80 коп. судового збору. В
решті суми судового збору необхідно
відмовити.

Керуючись ст.10; 11; 60; 79; 88; 209; 213-215 ЦПК
України, на підставі ст.22; 23; 1166; 1167 ЦК
України, п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
№6 „Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" зі змінами та
доповненнями, п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№4 „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на
користь ОСОБА_2 18 757 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої залиттям квартири, 1000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
завданої залиттям квартири, 458 грн. 80
коп. судового збору, а всього 20 215 грн. 80
коп.

В задоволенні частини позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування 21 991
грн. матеріальної шкоди, завданої
залиттям квартири, 9000 грн. моральної
шкоди, завданої залиттям квартири, 1200
грн. вартості проведення оцінювання
матеріальної шкоди, 190 грн. 09 коп.
судового збору відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
м. Києва протягом 10 днів з дня
проголошення вступної та резолютивної
частини рішення через Дарницький
районний суд м. Києва.

Суддя
: