Справа № 2-791/11
Номер провадження 2/489/634/14
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи -
Універсальна товарна біржа
"Миколаївська нерухомість 2000", ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки,

встановив

В листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7 мотивуючи свої
вимоги тим, що 14.11.2001 між ним та ОСОБА_1
було укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1. Зазначений договір
був оформлений на Універсальній
товарній біржі "Миколаївська
нерухомість 2000".

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 06.10.2004 вказаний договір
було визнано дійсним та визнано за ним
право власності на земельну ділянку
площею 489 кв. м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 і його донька
ОСОБА_7 в 2009 році поновила строк на
апеляційне оскарження та оскаржила
зазначене рішення суду. Ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 23.11.2009 зазначене рішення
суду було скасовано, а справу було
направлено на новий розгляд.

22.07.2010 ухвалою Ленінського районного
суду м. Миколаєва його позовну заяву
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки
залишено без розгляду.

Посилаючись на те, що умови, які були
підставою для залишення його позову
без розгляду усунуті, сторонами за
договором було виконано усі суттєві
умови, просив суд визнати договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
14.11.2001 за № 3-171, площею 489 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між ним та ОСОБА_1, оформлений
на Універсальній Товарній біржі
"Миколаївська нерухомість 2000" та
визнати за ним право власності на
зазначену земельну ділянку.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 24.03.2011 провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності на
земельну ділянку було закрито.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 18.11.2013 було
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_7
до Миколаївської міської ради про
визнання права власності на земельну
ділянку, площею 0,0489 га для будівництва
і обслуговування індивідуального
житлового будинку і господарських
споруд, що розташована по пров.
Першотравневому, 86 у м. Миколаєві, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

28.11.2013 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою
про перегляд рішення суду (ухвали про
закриття) за нововиявленими
обставинами.

В грудні 2013 року до суду надійшло
клопотання ОСОБА_7 про залучення до
участі у справі співвідповідачів та
третіх осіб.

Також, в грудні 2013 року до суду надійшла
заява ОСОБА_7 про забезпечення позову.

Крім того, в січні 2014 року до суду
надійшло клопотання представника
позивача за довіреністю ОСОБА_8 про
заміну неналежного відповідача.

Зазначені клопотання судом не
розглядались, оскільки на стадії
перегляду за нововиявленими
обставинами не вирішуються клопотання
про забезпечення позову та зміну кола
учасників.

Ухвалою суду від 14.01.2014 заяву ОСОБА_2 про
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами було
задоволено. Ухвалу Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 24.03.2011
про закриття провадження у цивільній
справі № 2-791/2011 за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_7 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності на земельну ділянку
було скасовано.

Ухвалою суду від 17.01.2014 було замінено
неналежного відповідача ОСОБА_7
належними ОСОБА_3 та ОСОБА_9 Залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
ОСОБА_5

26.02.2014 до суду надійшла заява
представника позивача за довіреністю
ОСОБА_8 про зменшення позовних вимог, в
якій представник позивача просив
визнати дійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
14.11.2001 за № 3-171, площею 489 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між ним та ОСОБА_1, оформлений
на Універсальній Товарній біржі
"Миколаївська нерухомість 2000".

Ухвалою суду в судовому засіданні від
26.02.2014 до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача залучено ОСОБА_6

На момент укладення та підписання
сторонами договору, ними було виконано
всі істотні умови договору, ОСОБА_1
передав йому оригінал
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку, а він розрахувався із
ОСОБА_1 До моменту своєї смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 ніяких претензій до
нього не заявляв, дійсність договору
ним не оспорювалась.

Зазначає, що володів та користувався
земельною ділянкою на свій розсуд,
21.11.2009 продав цю земельну ділянку
ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які в свою чергу
13.06.2012 продали її ОСОБА_5

В судовому засіданні представник
позивача підтримав зменшені позовні
вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з"явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлялася належним чином. В
судовому засіданні 26.02.2014 заявила
клопотанян про ознайомлення з
матеріалами справи та відкладення
судового засідання.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином,
про причини неявки суду невідомо.

Представник третьої особи ОСОБА_5 позов
підтримала, просила його задовольнити.

Представник третьої особи ОСОБА_13
позов не визнала, надала письмові
заперечення проти позову.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

14 листопада 2001 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 був укладений договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
площею 489 кв. м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1. Зазначений договір
був оформлений на Універсальній
товарній біржі "Миколаївська
нерухомість 2000" за № 3-171 на підставі ст.
15 Закону України "Про товарну біржу" (а.
с. 7-8).

Зазначена земельна ділянка належала
ОСОБА_1 на підставі державного акта на
право приватної власності на землю від
23.11.2001, за реєстровим № 3637 серія IV-МК №
006147, виданого Миколаївською міською
радою народних депутатів (а. с. 42).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 будучи сторонами за
вищевказаним договором
купівлі-продажу, у повному обсязі
виконали усі суттєві умови даного
договору. ОСОБА_2 сплатив 1 700,00 грн.
продавцю ОСОБА_1 за земельну ділянку, що
підтверджується п. 2 вищевказаного
договору купівлі-продажу, а ОСОБА_1
передав ОСОБА_2 правовстановлюючий
документ на земельну ділянку.

Позивач зазначає у своєму позові, що
ОСОБА_1 ухилявся від нотаріального
посвідчення угоди, однак, до моменту
своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ніяких
претензій до нього не заявляв,
дійсність договору ним не
оспорювалась.

В судовому засіданні представник
позивача вказав, що ОСОБА_1 ухилявся від
нотаріального посвідчення договору
вважаючи, що таке посвідчення не
потрібно і він свої зобов"язання
виконав.

У зв"язку з ухиленням ОСОБА_1 від
нотаріального посвідчення договору
ОСОБА_2 30.07.2004 він звернувся до суду з
позовом про визнання договору дійсним
та визнання права власності. До
матеріалів справи позивачем додано
оригінали договору та державного акту
на право власності на земельну ділянку.
Відповідачем ОСОБА_1 у тій справі
подано заяву від 23.10.2004 якою він просив
розглянути справу за його відсутності,
позов визнав, зазначив, що претензій не
має.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (1963 року, що
діяв на час укладення договору), за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) зобов'язується передати
майно у власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 18 ЗК УРСР (1990 року, що
діяв на час укладання договору),
придбання земельних ділянок, що
перебувають у колективній або
приватній власності, провадилося за
договором купівлі-продажу, який
підлягав посвідченню у нотаріальному
порядку.

Недотримання даної вимоги тягне за
собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47
ЦК України).

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що
такий договір підлягає реєстрації у
відповідному виконкомі органу
місцевого самоврядування (або ж в МБТІ
відносно міст та селищ міського типу).
Однак сама по собі відсутність такої
технічної реєстрації не впливала на
момент виникнення права власності та
на дійсність договору за вимогами ЦК
УРСР 1963 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963) якщо
одна з сторін повністю або частково
виконала угоду, а друга сторона
ухиляється від нотаріального
посвідчення угоди, суд вправі за
вимогою сторони, яка виконала угоду,
визнати угоду дійсною. При цьому
наступне нотаріальне посвідчення
угоди не потрібно.

Виходячи з аналізу істотних умов
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 14 листопада 2001 року та
сукупності письмових доказів, що
подані позивачем на підтвердження
заявлених позовних вимог, суд
приходить до висновку, що сторони
договору купівлі-продажу домовилися
щодо усіх істотних умов договору.
Зазначена земельна ділянка на момент
укладення договору купівлі-продажу не
була в заставі та під арештом, чи
продана якій-небудь іншій особі,
судових спорів щодо неї не було. ОСОБА_1
продав, а ОСОБА_2 купив земельну
ділянку, площею 489 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 і
відбулося повне виконання умов цього
договору, але нотаріально договор не
був посвідчені.

З матеріалів справи вбачається, що
укладений договір відповідав волі
ОСОБА_1, сторонами виконано
зобов"язання за договором, ОСОБА_1
ухилявся від нотаріального
посвідчення, оскільки вважав його не
потрібним, а достатнім реєстрацію
договору на біржі, суд вважає, що є
підстави для визнання договору
дійсним.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті
особи - Універсальна товарна біржа
"Миколаївська нерухомість 2000", ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки
задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу № 3-171 земельної
ділянки, укладений 14.11.2001 ОСОБА_1, з
одного боку та ОСОБА_2, з іншого боку,
зареєстрований на Універсальній
товарній біржі "Миколаївська
нерухомість 2000" за № 3-171 від 14 листопада
2001 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати в сумі 142,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
судові витрати в сумі 142,85 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв