Провадження № 2-в/522/22/14
Справа № 2а/1522/6063/11
Суддя Приморського районного суду
м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши заяву
ОСОБА_1 про зміну способу і порядку
виконання рішення суду, по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання провести перерахунок
Заявник 15.01.2014р. звернувся до суду
з заявою згідно якої просить змінити
спосіб і порядок виконання постанови
Приморського районного суду м. Одеси
від 25.11.2011р. по адміністративній справі
№ 2а/1522/6063/11, яким позов задоволено.
В обґрунтування вказав, що відповідач
здійснив відповідний розрахунок за
вказаним рішенням суду від 25.11.2011р.,
нарахував 9240 грн. 86 коп. станом на
24.12.12р., проте ці кошти будуть йому
перераховані лише у разі надходження
їх до Державного бюджету України.
Суддя розглянувши заяву, вивчивши
матеріали справи, проаналізувавши
приписи чинного законодавства України
у відповідний період вважає, що заява
не підлягає задоволенню з наступних
З матеріалів справи вбачається,
що25.11.2011 року Приморським районним
судом м. Одеси по адміністративній
справі № 2а/1522/6063/11, за позовом ОСОБА_1 до
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Одеській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок та
стягнення пенсії, було винесено
постанову, якою позов задоволено та
Визнано дії Головного Управління
Пенсійного Фонду України в Одеській
області протиправними, щодо відмови у
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 05.04.2011р.
Зобов'язано Головне Управління
Пенсійного Фонду України в Одеській
області зробити перерахунок і виплату
пенсії ОСОБА_1 з 05.04.2011р. до 01.07.2011р. з
розрахунку 55% премії від посадового
окладу, згідно Наказу Міністерства
оборони України від 05.11.2010 № 576 «Про
внесення змін до наказу Міністерства
оборони України від 22.07.2010 № 380» та з
01.07.2011р. зробити перерахунок з
розрахунку премії у розмірі 90%, згідно
наказу Міністерства оборони України
від 25.06.2011 №355. зазначена постанова суду
набрала законної сили.
На підставі цього рішення суду
позивачу видано виконавчий лист
20.12.2012р. №2а/1522/6063/11.
Державним виконавцем винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження № від
30.08.2013р.(у зв'язку з помилками у
Позивачем також надано розрахунок на
доплату пенсії на підставі рішення
суду на загальну суму 9240 грн. 86 коп.
З заяви позивача вбачається, що ці
кошти йому не виплачені у зв'язку з
відсутністю коштів в Державному
Таким чином, рішення суду боржником
виконано частково, а саме в частині
зобов'язання здійснення перерахунку. В
іншій частині зобов'язання рішення
суду не виконано і виконання цього
рішення не може бути проведено без
участі боржника.

Згідно ухвали Приморського районного
суду м.Одеси від 22.05.2014р. відновлено
втрачене провадження адміністративної
справи №2а/1522/6063/11 за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
перерахунок та стягнення пенсії.

Ухвалою Приморського районного суду
м.Одеси від 29.05.2014р. задоволена заява
ОСОБА_1 та внесено виправлення в
виконавчий лист №2а/1522/6063/11.

У виконавчому документі зазначений
порядок виконання, як зобов'язання
вчинити певну дію (здійснити
перерахунок та забезпечити проведення
виплати), та у даному випадку державний
виконавець, при виконанні своїх
обов'язків, позбавлений можливості
накладення арешту на кошти боржника та
проводити примусове списання коштів,
оскільки статтею 75 Закону України «По
виконавче провадження» передбачений
певний порядок виконання рішень судів
за якими боржник зобов'язаний вчинити
певні дії. Так, державний виконавець
згідно цього порядку має можливість
лише накласти на божника штраф, якщо
рішення не виконано і виконання не може
бути проведено без участі божника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання до правоохоронних органів для
притягнення божника до
відповідальності згідно з чинним
законодавством. Вважає за необхідне
змінити спосіб і порядок виконання
судового рішення від 13.01.2012 року на
іншій, який дає можливість повного та
фактичного виконання рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя
розглядає справу в порядку скороченого
провадження одноособово, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Таким чином, рішення суду боржником
виконано частково, а саме в частині
зобов'язання здійснення перерахунку. В
іншій частині зобов'язання - рішення
суду не виконано.

Статтею 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до п.3 ст.7 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» у разі якщо рішення
суду, про зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за якими є
державний орган, державне
підприємство, юридична особа, не
виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім випадків
коли стягував перешкоджає провадженню
виконавчих дій, державний виконавець
зобов'язаний звернутися до суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання рішення.

Відповідно до ст.36 цього Закону України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Згідно ч.1 ст.263 КАС України за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для застосування правил
цієї норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в адміністративній
справі: ускладнюють його виконання або
роблять неможливим. Для відстрочення
чи розстрочення виконання судового
рішення такою обставиною може бути
недостатність коштів на рахунку,
стихійне лихо, для зміни способу чи
порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також суд наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

При цьому суд роз'яснює, що
вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що заява не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 14., 183-2, 263 КАС
України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду,-відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. Якщо
ухвалу було постановлено у письмовому
провадженні або без виклику особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали відповідно до ч.
3 ст. 186 КАС України.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси
Домусчі
Л.В.