Справа № 2-15/13 Головуючий у І інстанції
Скарлат О.І.Провадження № 22-ц/780/404/14
Доповідач у 2 інстанції
КулішенкоКатегорія 16
УХВАЛА

Іменем України

04 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

при секретарі: Химинець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 13 листопада 2013
року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5
про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2011 року позивачка звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя, посилаючись
на те, що вона з відповідачем
перебувала в шлюбі з 28.12.1995 року, який
рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 20.11.2009 року розірваний.
Від шлюбу сторони мають двох дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 12.10.2009 року
між сторонами поділено спільне майно
подружжя. Позивачка зазначала, що під
час розгляду справи про поділ майна між
подружжям було розподілено не все
майно, яке нажито під час перебування в
шлюбі. Вказувала, що під час шлюбу
подружжям було придбано автомобілі Nissan
Pathfinder SE-V6, 2005 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, автомобіль Nissan X-trail, 2007
року випуску, державний номер НОМЕР_2,
автомобіль ВАЗ 21099, 1998 року випуску,
державний номер НОМЕР_3, мотоцикл Ducatti,
2008 року випуску, державний номер
НОМЕР_4. Крім того, під час шлюбу було
збудовано садовий будинок, що
розташований в садовому товаристві
«Авіатор» Вишгородського району
Київської області, земельна ділянка
НОМЕР_6, кадастровий номер 290520105 та
придбана земельна ділянка НОМЕР_5, що
розташована в садовому товаристві
«Авіатор» Вишгородського району
Київської області, кадастровий номер
290520109. Вважає, що вказане майно є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, а тому підлягає поділу.

Просила визнати за нею право власності
на автомобіль Nissan Pathfinder SE-V6, 2005 року
випуску, державний номер НОМЕР_1,
автомобіль Nissan X-trail, 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_2, а за
відповідачем ОСОБА_2 визнати право
власності на автомобіль ВАЗ 21099, 1998 року
випуску, державний номер НОМЕР_3,
мотоцикл Ducatti, 2008 року випуску,
державний номер НОМЕР_4, визнати по 1/2
частині садового будинку за кожним із
подружжя, що розташований в садовому
товаристві «Авіатор» Вишгородського
району Київської області, земельна
ділянка НОМЕР_6, кадастровий номер
290520105 та по 1/2 частині земельної
ділянки НОМЕР_5, що розташована в
садовому товаристві «Авіатор»
Вишгородського району Київської
області, кадастровий номер 290520109.

04.10.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_5 про поділ
спільного майна подружжя, посилаючись
на те, що сторони перебували в шлюбі, а
рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 12.10.2009 року
було здійснено поділ спільного майна
подружжя: за позивачем ОСОБА_2 було
визнано право власності на земельну
ділянку площею 0,1200 га, кадастровий
номер 290520105, що розташована в СТ
«Авіатор» Воропаївська сільська рада
Вишгородського району Київської
області, автомобіль БМВ д.н. НОМЕР_7, за
відповідачкою ОСОБА_5 було визнано
право власності на земельну ділянку
площею 0,1200 га, кадастровий номер
290520106, що розташована в СТ
«Авіатор» Воропаївська сільська рада
Вишгородського району Київської
області, автомобіль Nissan Murano, 2008 року
випуску, д.н. НОМЕР_8, автомобіль Suzuki Grand
Vitara, 2006 року випуску, державний номер
НОМЕР_9. Зазначав, що садовий будинок на
земельній ділянці НОМЕР_6 в СТ
«Авіатор» Воропаївської сільської
ради та земельна ділянка НОМЕР_5 не є
об'єктом спільного майна подружжя,
оскільки будівництво вказаного
будинку НОМЕР_6 почалося в 2010 році,
тобто після розірвання шлюбу, а
земельна ділянка набута у власність
ОСОБА_2 шляхом приватизації, а тому є
його особистою власністю. Зазначав, що
під час шлюбу було збудовано садовий
будинок АДРЕСА_1. На даний час вказаний
будинок не введений в експлуатацію, а
тому поділу підлягають матеріали, які
були використані під час його
будівництва. Крім того, зазначав, що під
час шлюбу подружжям було придбано
автомобілі: Nissan Pathfinder SE-V6, 2005 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, Nissan
X-trail, 2007 року випуску, державний номер
НОМЕР_2, ВАЗ 21099, 1998 року випуску,
державний номер НОМЕР_3, Suzuki Grand Vitara, 2006
року випуску, державний номер НОМЕР_10,
мотоцикл Ducatti, 2008 року випуску,
державний номер НОМЕР_4.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 04.05.2011 року визначено
місце проживання дітей разом з батьком
ОСОБА_2 Діти професійно займаються
спортом, потребують додаткового
харчування, витрат на відновлення
фізичного стану здоров'я. В липні 2013
року ОСОБА_3 зарахований студентом
першого курсу до Київського
національного університету ім.
Т.Шевченка, вартість навчання
становить 30000 грн. в рік. Оскільки
аліменти, стягнуті з відповідача
ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх
дітей не достатні для забезпечення їх
фізичного, духовного розвитку, а тому
вважає, що його частка у спільному
майні подружжя має бути збільшена.

Просив здійснити розподіл спільного
майна подружжя, а саме визнати за
кожним із подружжя по 1/2 частині
матеріалів та обладнання, які були
використані в процесі будівництва
садового будинку АДРЕСА_1, виділити
йому та визнати за ним право власності
на автомобіль Nissan Pathfinder SE-V6, 2005 року
випуску, державний номер НОМЕР_1,
автомобіль Nissan X-trail, 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_2, автомобіль ВАЗ
21099, 1998 року випуску, державний номер
НОМЕР_3, мотоцикл Ducatti, 2008 року випуску,
державний номер НОМЕР_4, а ОСОБА_5
виділити у власність автомобіль Suzuki Grand
Vitara, 2006 року випуску, державний номер
НОМЕР_10.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 13 листопада
2013 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя
задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про
поділ спільного майна подружжя
задоволено повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину матеріалів та обладнання, які
були використані в процесі будівництва
садового будинку АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2
частину матеріалів та обладнання, які
були використані в процесі будівництва
садового будинку АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_2 у власність автомобіль
Nissan Pathfinder SE-V6, 2005 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, автомобіль Nissan
X-trail, 2007 року випуску, державний номер
НОМЕР_2, автомобіль ВАЗ 21099, 1998 року
випуску, державний номер НОМЕР_3,
мотоцикл Ducatti, 2008 року випуску,
державний номер НОМЕР_4 .

Виділено у власність ОСОБА_5 автомобіль
Suzuki Grand Vitara, 2006 року випуску, державний
номер НОМЕР_10.

В решті задоволення позовних вимог
ОСОБА_5 відмовлено

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій
просить з підстав порушення судом норм
матеріального та процесуального права
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким її позовні вимоги задовольнити, а
в задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з 28
грудня 1995 року. Відповідно до свідоцтва
про розірвання шлюбу серія НОМЕР_11 від
15 березня 2011 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 розірвано, про що в Книзі
реєстрації розірвань шлюбу було
зроблено відповідний актовий запис за
№ 454 від 26 серпня 2010 року. (том2 а.с45-46).

Від шлюбу сторони мають двох дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 2 а.с.131-132).

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 12.10.2009 року
було здійснено поділ спільного майна
подружжя: за позивачем ОСОБА_2 було
визнано право власності на земельну
ділянку площею 0,1200 га, кадастровий
номер 290520105, що розташована в СТ
«Авіатор» Воропаївська сільська рада
Вишгородського району Київської
області, автомобіль БМВ д.н. НОМЕР_12, за
відповідачем ОСОБА_5 було визнано право
власності на земельну ділянку площею
0,1200 га, кадастровий номер 290520106, що
розташована в СТ «Авіатор»
Воропаївська сільська рада
Вишгородського району Київської
області. автомобіль Nissan Murano, 2008 року
випуску, д.н. НОМЕР_13, автомобіль Suzuki Grand
Vitara, 2006 року випуску, державний номер
НОМЕР_14.

За час перебування в шлюбі сторони за
сімейні кошти подружжя побудували
садовий будинок АДРЕСА_1. Вказаний
будинок не введений в експлуатацію. Ці
обставини встановлені рішеннями
Вишгородського районного суду
Київської області від 06.07.2012 року та
ухвалою колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 17.01.2013 року , що у
відповідності ст. 61 ЦПК України
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлені
ці обставини.

Крім цього, під час перебування в шлюбі
придбали автомобілі: Nissan Pathfinder SE-V6, 2005
року випуску, державний номер НОМЕР_15,
Nissan X-trail , 2007 року випуску, державний
номер НОМЕР_16, ВАЗ 21099, 1998 року випуску,
державний номер НОМЕР_17, Suzuki Grand Vitara, 2006
року випуску, державний номер НОМЕР_18,
мотоцикл Ducatti , 2008 року випуску ,
державний номер НОМЕР_19.

Відповідно до рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 23.01.2012 року
задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_2 про
витребування майна із чужого
незаконного володіння, а саме:
витребувано з чужого незаконного
володіння ОСОБА_6, ОСОБА_7 автомобіль
Suzuki Grand Vitara, 2006 року випуску, державний
номер НОМЕР_18 з передачею його власнику
ОСОБА_5.

Згідно рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 04.05.2011 року,
залишеним частково ухвалою
апеляційного суду м.Києва від 18.04.2012
року визначено місце проживання дітей
подружжя: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком
ОСОБА_2

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 27.08.2012 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
м.Києва від 09.10.2012 року стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітніх дітей по 1300
грн. на кожну дитину.

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їх
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте подружжям під час шлюбу,
належить дружині та чоловіку на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.63 СК України дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно до ст.69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності. Згідно зі ст.70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, суд згідно з
частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках
може відступити від засади рівності
часток подружжя, враховуючи обставини,
що мають істотне значення для справи, а
також інтереси неповнолітніх дітей,
непрацездатних повнолітніх дітей (за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування). Під
обставинами, що мають істотне значення
для справи, потрібно розуміти не тільки
випадки, коли один із подружжя не дбав
про матеріальне забезпечення сім'ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім'ї, але і випадки коли один із
подружжя не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку чи доходу
(ч. 1 ст. 60 СК).

З матеріалів справи вбачається, що
неповнолітні діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4
згідно довідки Спеціалізованої
дитячо-юнацької школи Олімпійського
резерву ФСТ «Україна» №51 від 22.11.2012
року професійно займаються спортом,
потребують додаткового харчування,
витрат на відновлення фізичного
здоров'я тощо (том 2 а.с.146).

Згідно договору №1962 про надання
освітньої послуги (навчання) Київським
національним університетом імені
Тараса Шевченка від 15.08.2013 року
укладеного між ректором університету
та ОСОБА_2, ОСОБА_3 зарахований
студентом першого курсу за
освітньо-кваліфікаційним напрямком
«Бакалавр», за напрямом підготовки -
«правознавство», форма навчання -
платна, вартість за навчання ОСОБА_3
згідно договору становить 30000 грн.
щорічно.

Згідно довідки-розрахунку відділу ДВС
Соломянського районного управління
юстиції в м.Києві № 174440 станом на 01.08.2013
року заборгованість ОСОБА_5 по
аліментам становить 7646,33 грн. (том 2
а.с.147).

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що є підстави
для відступу від засад рівності часток
кожного із подружжя, оскільки
враховуючи інтереси неповнолітніх
дітей та те, що вони проживають разом з
батьком ОСОБА_2, який оплачує навчання
ОСОБА_3, а аліменти, які стягнуті з
ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх
дітей недостатні для забезпечення їх
фізичного та духовного розвитку. і
залишив у власності ОСОБА_2 автомобілі:
Nissan Pathfinder SE-V6, 2005 року випуску,
державний номер НОМЕР_15, Nissan X-trail, 2007
року випуску, державний номер НОМЕР_16,
ВАЗ 21099, 1998 року випуску, державний
номер НОМЕР_17 та мотоцикл Ducatti , 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_19 .

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду.

Висновки суду першої інстанції,
викладені в рішенні відповідають
вимогам закону та обставинам справи.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
розглядаючи спір повно дослідив і
оцінив обставини справи, надані
сторонами докази, дійшов вірного
висновку у вирішенні спору та ухвалив
обґрунтоване рішення з вірним
застосуванням норм матеріального
права.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 13 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: