АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/959/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1815/14
Головуючий у 1-й інстанції Беркута Л. Г.
Доповідач Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Карнауха П.М., Пилипчук Л.І.

при секретарі: Філоненко О.В.

за участю: представника відповідача -
Пікуля В.І.

представника позивача - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за апеляційною скаргою
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Говтва»

на рішення Решетилівського районного
суду Полтавської області від 01 квітня
2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю «Говтва»
(далі - СТОВ «Говтва») про визначення
дати припинення дії договорів оренди
землі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Решетилівського районного
суду Полтавської області від 01 квітня
2014 року позов ОСОБА_3 до СТОВ «Говтва»
про визначення дати припинення дії
договорів оренди землі задоволено.

Визнано, що договір оренди землі між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Мрія-Агро»
(правонаступник якого -
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Говтва»,
код 13952156) та ОСОБА_3 почав діяти з 18
вересня 2007 року (зареєстрований 26
серпня 2008 року в Решетилівському
районному відділі Полтавської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах» за №48) і
припинив дію по закінченню строку (5
років з моменту початку дії договору)
на який його було укладено.

Визнано, що договір оренди землі між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Мрія-Агро»
(правонаступник якого
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Говтва»,
код 13952156) та ОСОБА_3 почав діяти з 18
вересня 2007 року (зареєстрований 26
серпня 2008 року в Решетилівському
районному відділі Полтавської
регіональної філії ДП «»Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах» за №47) і
припинив дію по закінченню строку (5
років з моменту початку дії договору),
на який його було укладено.

Вирішено питання стягнення судового
збору.

Ухвалою Решетилівського районного
суду Полтавської області від 30 квітня
2014 року виправлено описку в рішенні
суду від 01.04.2014 року, вказавши, що
договір оренди землі між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Мрія-Агро» (правонаступник якого -
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Говтва»,
код 13952156) та ОСОБА_4 почав діяти з 18
вересня 2007 року (зареєстрований 26
серпня 2008 року в Решетилівському
районному відділі Полтавської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах» за №48) і
припинив дію по закінченню строку (5
років з моменту початку дії договору)
на який його було укладено, замість:
«ОСОБА_3».

Рішення суду від 01.04.2014 року оскаржив у
апеляційному порядку відповідач -СТОВ
«Говтва», представник якого,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позову в повному обсязі.

Вважає, що між СТОВ «Говтва» та ОСОБА_3
відсутній спір про право, у зв'язку з
чим позовні вимоги необґрунтовані та
безпідставні. Вказує, що право оренди
земельних ділянок відповідно до
укладених між ТОВ Мрія-Агро» та ОСОБА_3
договорів оренди виникло не з моменту
укладення 18.09.2007 року, а з моменту
державної реєстрації цих прав - 26.08.2008
р., у відповідності до Земельного
кодексу України та Закону України «Про
оренду землі»

У судовому засіданні представник
відповідача доводи апеляційної скарги
підтримав та прохав її задовольнити.

Представник позивача прохав
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вислухавши
пояснення учасників процесу, приходить
до висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що згідно Державного акту на
право приватної власності на землю
серії І-ПЛ № 049969, виданого 14.02.2002 року,
ОСОБА_3, мешканцю АДРЕСА_1, на підставі
рішення 15 сесії Жовтневої сільської
ради 23 скликання від 02.03.2001 року
передано у власність земельну ділянку
площею 3,18га. для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території Жовтневої
сільської ради Решетилівського району
Полтавської області (а.с.17).

Відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом ОСОБА_3 від 23.11.2010
року є спадкоємцем зазначеного в
заповіті майна, яке складається з
земельної ділянки загальною площею
3,17га, кадастровий номер 000070026, що
розташована на території Жовтневої
сільської ради Решетилівського району
Полтавської області після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4, що належала
останній відповідно до Державного акту
на право приватної власності на землю
серії І-ПЛ №049970 (а.с.10,11).

Згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії ЯЛ
№722684 ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
23.11.2010 року, реєстровий №1-4765,
посвідченого державним нотаріусом
Решетилівської державної нотаріальної
контори є власником земельної ділянки
площею 3,1700 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території Жовтневої
сільської ради Решетилівського району
Полтавської області (за межами
населеного пункту) (а.с.12).

18.09.2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ
«Мрія-Агро» було укладено договір
оренди землі №231, відповідно до якого
Орендодавець надала, а Орендар прийняв
у строкове платне користування
земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
площею 3,17га, яка знаходиться на
території Жовтневої сільської ради
Решетилівського району Полтавської
області та належала ОСОБА_4 на підставі
Державного акту про право приватної
власності на землю серії І-ПЛ №049970,
виданого Жовтневою сільською радою
14.02.2002 року.

Вказаний договір зареєстрований у
Решетилівському районному відділ
Полтавської регіональної філії ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельних ресурсах, про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 26.08.2008
року №47 (а.с.6-9).

Також, 18.09.2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ
«Мрія-Агро» було укладено Договір
оренди землі №232 належної йому на праві
приватної власності земельної ділянки
сільськогосподарського призначення,
площею 3,18га, яка знаходиться на
території Жовтневої сільської ради
Решетилівського району Полтавської
області.

Вказаний договір зареєстрований у
Решетилівському районному відділі
Полтавської регіональної філії ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельних ресурсах, про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис №48
від 26.08.2008 року (а.с.13-16).

Сторони своїми підписами погодили
строк дії укладених договорів, а також
передбачили всі необхідні умови.

Так, за умовами зазначених Договорів
оренди, Орендодавець надає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку
сільськогосподарського призначення,
яка знаходиться території Жовтневої
сільської ради (п.1.1 Договорів оренди).

Договір укладено строком на п'ять років
(п.3.1 Договорів).

Згідно п.12.2. Договорів оренди, дія
договору припиняється у разі
закінчення строку, на який його було
укладено.

За змістом п.6.3. Договорів оренди,
приймання-передача земельної ділянки в
оренду здійснюється двосторонньою
комісією, що складається з
представників сторін, шляхом
підписання акту приймання-передачі
земельної ділянки в оренду, що є
невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 6.4 Договорів оренди сторони
встановили, що земельна ділянка
вважається переданою в оренду з дня
підписання сторонами Акту
приймання-передачі земельної ділянки в
оренду.

Відповідно до п.14.1 договір набирає
чинності після підписання сторонами та
його державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що Акти
приймання-передачі зазначених
земельних ділянок були підписані
сторонами 18.09.2007 року (а.с.9,16).

Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців №6000089 станом на
15.07.2013 року правонаступником ТОВ
«Мрія-Агро» внаслідок реорганізації є
СТОВ «Говтва» (а.с.4-5).

Задовольняючи позов місцевий суд
обґрунтовано виходив із того, що
договори оренди, укладені ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 з ТОВ «Мрія-Агро»,
правонаступником якого є СТОВ
«Говтва», почали діяти з моменту їх
укладення 18.09.2007 року та припинили свою
дію по закінченню строку, а саме 18
вересня 2012 року.

Такий висновок узгоджується з
обставинами справи та практикою
Верховного Суду України, виходячи з
наступного.

Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
Законом України «Про оренду землі»,
законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

За приписами ч.1 ст.93 Земельного кодексу
України, ст.1 Закону України «Про оренду
землі», право оренди земельної ділянки
- це засноване на договорі строкове
платне володіння та користування
земельною ділянкою, необхідною
орендареві для провадження
підприємницької та інших видів
діяльності.

Відповідно до ст.631 ЦК України строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.
Договір набирає чинності з моменту
його укладення.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї зі сторін має бути
досягнуто згоди.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України
серед загальних засад цивільного
законодавства є свобода договору, яка
означає, що сторони є вільними в
укладенні договору, виборі
контрагентів та визначенні умов
договору, тощо (ст.ст.6, 27 ЦК України).

Статтею 6 ЦК України передбачено, що
сторони в договорі можуть відступити
від положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Відповідно до положень ст.15 Закону
України «Про оренду землі», в редакції,
чинній на час укладення між сторонами
договорів (18 вересня 2007 року), істотними
умовами договору оренди землі є,
зокрема, об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю;умови повернення
земельної ділянки орендодавцеві тощо.

Невід'ємною частиною договору оренди
землі є, зокрема, акт
приймання-передачі об'єкта оренди.

Згідно частини третьої ст.16 Закону
України «Про оренду землі» укладення
договору оренди земельної ділянки може
бути здійснено на підставі
цивільно-правового договору або в
порядку спадкування.

Частиною першою ст.15 Цивільного
кодексу України визначено право кожної
особи на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 3
ЦПК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих норм правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси. Суд повинен установити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, і
залежно від установленого вирішити
питання про задоволення позовних вимог
або відмову в їх задоволенні.

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами виник спір з приводу терміну
припинення договорів оренди земельних
ділянок.

У постанові Верховного суду України по
справі №6-162ц13, яка, відповідно до ч.2
ст.214 і ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою
для усіх судів України, сформульована
наступна правова позиція: за змістом
статей 18, 20 Закону України "Про оренду
землі" (у редакції, яка була чинною на
момент виникнення спірних
правовідносин) договір оренди землі
підлягає державній реєстрації, якщо
такий договір укладений. Після
державної реєстрації укладеного
договору оренди землі він набирає
чинності.

Частиною першою статті 638 ЦК України
передбачено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди
щодо істотних умов договору оренди
землі, скріплюють його своїми
підписами, що і є моментом укладення
договору.

Разом із тим цивільні права та
обов'язки, на досягнення яких
спрямоване волевиявлення сторін
договору оренди, набуваються після
відповідної державної реєстрації. В
момент державної реєстрації набирає
чинності (набуває юридичної сили)
договір, укладення якого вже відбулося,
і така реєстрація не може змінювати
моменту укладання договору.

Також, у постанові Верховного Суду
України від 06 березня 2013 року по справі
№ 6-5цс13 сформульована наступна правова
позиція: державна реєстрація договору
оренди земельної ділянки у період
визначеного сторонами строку дії
договору забезпечує правомірне,
договірне використання орендарем
орендованої земельної ділянки
відповідно до норм Земельного кодексу
України, Цивільного кодексу України,
Закону України від 6 жовтня 1998 року №
161-XIV «Про оренду землі» та Закону
України від 11 лютого 2010 року № 1878-VІ
«Про внесення змін до Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень» та
інших законодавчих актів України»
незалежно від дати проведення такої
реєстрації - до пред'явлення позову про
повернення земельної ділянки чи після
його пред'явлення.

У постанові Верховного суду України у
справі за №6-127цс13 сформульована також
наступна правова позиція: вільне
волевиявлення учасника правочину,
передбачене статтею 203 ЦК України, є
важливим чинником, без якого неможливо
укладення договору оренди земельної
ділянки. Своє волевиявлення на
укладення договору учасник правочину
виявляє в момент досягнення згоди з
усіх істотних умов, складання та
скріплення підписом письмового
документа. Реєстрація договору є
адміністративним актом, тобто
елементом зовнішнім щодо договору.
Прохання учасника правочину не
здійснювати реєстрацію договору
оренди земельної ділянки,
волевиявлення на укладення якого він
виявляв у момент досягнення згоди з
усіх істотних умов, складання та
скріплення підписом письмового
документа, не є підставою для визнання
договору недійсним у порядку,
визначеному частиною третьою статті 203
та частиною першою статті 215 ЦК України.

Відповідно до частини третьої статті 203
ЦК України волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Виходячи зі змісту ст.640 ЦК України та
ст.18 Закону України «Про оренду землі»,
посилання відповідача про те, що строк
дії оспорюваного договору оренди землі
починається з дати його державної
реєстрації є помилковим, так як
державна реєстрація договору вказує на
його чинність і не може змінювати день
його укладання, тобто строк дії
договору.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
та зводяться лише до незгоди з рішенням
суду.

Розгляд справи проведений місцевим
судом з дотриманням принципу
змагальності та диспозитивності.

Рішення місцевого суду є законним,
обґрунтованим, постановленим з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів не знаходить підстав
для його скасування.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України , колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Говтва», -
відхилити.

Рішення Решетилівського районного
суду Полтавської області від 01 квітня
2014 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/
Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/
П.М. Карнаух

/підпис/ Л.І.
Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Т.О. Кривчун