АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/7001/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Гайдук С.В. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Білич І.М.
12 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого судді:
Суддів:
Кулікової С.В.,Поліщук Н.В.
за участю: представника заявника
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 27 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя
особа Третя Київська державна
нотаріальна контора про визнання
свідоцтва про право на спадщину
недійсним, визнання права власності на
спадкове майно і поділ спадкового
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 27 березня 2014 року було
залишено без задоволення заяву ОСОБА_4
про скасування заходів забезпечення
Не погоджуючись з ухвалою суду
представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу. Де ставила питання
про її скасування та постановлення
нової по суті заявлених вимог. Вказуючи
при цьому на порушення судом норм
процесуального права та на відсутність
підстав щодо відмови у задоволенні
заяви про скасування заходів
забезпечення. Зазначаючи, що
відсутність у суду можливості для
ознайомлення із оригіналом ухвали про
забезпечення позову від 22 травня 1997
року, не є підставою для відмови в
задоволенні зави про скасування
заходів забезпечення. Так як суд може з
власної ініціативи звернутись до
архіву, архівів органів БТІ та
нотаріату з метою встановлення факту
винесення ухвали про забезпечення
Представник апелянта у судовому
засіданні підтримала подану
Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення осіб, що з'явилися у судове
засідання, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
Як вбачається із матеріалів справи
ОСОБА_4 звертаючись до суду із заявою
про скасування заходів забезпечення
позову, вказував на те, що він з червня
1997 року є власником будинку АДРЕСА_1 у
відповідності до договору купівлі -
продажу. Також з 2001 року має державний
акт на право приватної вланості на
землю. Однак, у 2011 році він отримав
витяг із Єдиного реєстру заборон
відчуження нерухомого майна та
дізнався що його будинок перебуває під
арештом згідно ухвали Шевченківського
районного суду м. Києва від 22 травня 1997
року. Дана ухвала була постановлена у
цивільній справі за позовом ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа Третя
Київська державна нотаріальна контора
про визнання свідоцтва про право на
спадщину недійсним, визнання права
власності на спадкове майно і поділ
Йому вдалося з'ясувати, що справа була
закінчена шляхом підписання сторонами
мирової угоди. Однак, арешт при цьому не
був скасований. На даний час він не має
можливості вчиняти будь-які дії щодо
відчуження належного йому будинку,
вважає що накладений арешт обмежує
його права щодо володіння і
розпорядження будинком, а тому просив
скасувати заходи забезпечення позову
накладені у відповідності до ухвали
суду від 22.05.1997 року.
Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні заяви виходив з того, що
заявник не був стороною у справі №
2-1495/97 і не був власником майна на момент
накладення арешту, а отже відповідно до
положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України не
уповноважений на подання заяви про
скасування заходів забезпечення
позову у зазначеній справі. Зазначаючи
також, що на момент розгляду даної
заяви у суду відсутній оригінал ухвали
про накладення арешту на будинок
АДРЕСА_1, а відтак, відсутні підстави
для скасування заходів забезпечення
Проте погодитися з такими висновками
суду не можна виходячи з наступного.
Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції не було взято до уваги те, що
у відповідності до ч.6 ст. 154 ЦПК
України - якщо у задоволенні позову
було відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. В той
же час вони не є скасованими.
Провадження у справі в якій було
накладено арешт на будинок було
закрито судом першої інстанції при
затверджені мирової угоди в 1997 році та
набрало законної сили.
А відтак, розгляд питання про
скасування вжитих засобів
забезпечення позову після набрання
чинності судовим рішенням
здійснюється за заявою
заінтересованої особи відповідно до
дії принципів диспозитивності та
змагальності процесу.
При цьому слід відмітити, що заявник по
справі не будучи власником майна на яке
накладено забезпечення на час
накладення такої заборони не може
ставити питання щодо відновлення
порушених прав шляхом визнання права
власності на майно і звільнення майна з
Також не ґрунтується на нормах ЦПК
посилання суду першої інстанції на
необхідність відмови у задоволенні
заяви виходячи з відсутності оригіналу
ухвали суду, так як за закінченням
терміну зберігання, знищенню
підлягають матеріали справи у
відповідності до дії «Інструкції про
порядок передання до архіву місцевого
та апеляційного суду, зберігання в
ньому, відбору та передання до
державних архівних установ та
архівних відділів міських рад судових
справ та управлінської документації
суду» але не судові рішення.
Довідка суду першої інстанції про
відсутність в наряді ухвали суду за 1997
рік сама по собі не є підтвердженням
відсутності можливості її поновлення
відповідно до положень розділу 1Х ЦПК
З урахуванням вищевикладеного, та
беручи до уваги положення ч. 4 ст. 154 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
ухвала суду підлягає скасуванню, а
справа поверненню до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 311, 312, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
- ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 27 березня 2014 року
скасувати, справу повернути до суду
першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: