УХВАЛА

м. Запоріжжя
16 червня 2014 року

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя:

у складі головуючого
судді Зарютіна П.В.

при секретарі Чернишовій І.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення суду по
цивільній справі за позовом
особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої працівником під час виконання
своїх обов'язків, -

В С Т А
Н О В И В:

17 березня 2014 року Шевченківським
районним судом м. Запоріжжя було
постановлене заочне рішення по вище
зазначеній цивільній справі, яким
позовні вимоги було задоволено.

Натомість, відповідач звернулась до
суду із заявою про перегляд вище
вказаного заочного рішення,
зазначивши на те, що у судове засідання
17 березня 2014 року вона не з'явилась,
оскільки не була належним чином
повідомлена про час та місце судового
засідання, повістки не отримувала.

Крім того, відповідач у своїй заяві не
погодилася і з рішенням суду,
зазначивши, що під час винесення
рішення суд не дослідив обставини, які
мають бути підтверджені певними
засобами доказування та не можуть
вважатися встановленими в цивільній
справі. Із тексту рішення вбачається,
що обставини справи не відповідають
дійсності, оскільки договір
матеріальної відповідальності з ПП
ОСОБА_2 відповідач не укладала, не
отримувала вона також і наказ про
прийняття та звільнення з роботи. Крім
того, відповідач вказує, що на ревізію
її ніхто не запрошував, та акт про
недостачу товарів вона не підписувала,
також вказує на те, що зі сторони
позивача на неї був психологічний тиск
та робились погрози щодо неї та її
неповнолітніх дітей, вказує, що трудову
книжку по цей час їй так і не повернули.
Посилаючись на вказані обставини
відповідач просить суд скасувати
заочне рішення суду.

У судовому засіданні відповідач та її
представник наполягли на поданій заяві
за вищевказаними підставами, а
представник позивача заперечила на
заяву, зазначаючи на те, що відповідач
була належним чином повідомлена про
судовий розгляд справи, а саме рішення
суду є обґрунтованим.

З'ясувавши всі обставини по справі,
вивчивши матеріали цивільної справи,
рішення суду, суд вважає, що подана
заява задоволенню не підлягає за
наступними підставами.

У відповідності до вимог ст. 232 ЦПК
України заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з'явився
в судове засідання та не повідомив
про причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що під
час ухвалення заочного рішення
відповідач не була присутня у судовому
засіданні.

Оскільки відповідач не надала
суду інформації щодо її адреси,
відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України
судова повістка була направлена
відповідачу за адресою її місця
проживання, зареєстрованою у
встановленому законом порядку /а.с. 25/.

Згідно до чч. 3 та 4 ст. 76 ЦПК
України якщо особу, якій адресовано
судову повістку, не виявлено в місці
проживання, повістку під розписку
вручають будь-кому з повнолітніх
членів сім'ї, які проживають разом з
нею, а за їх відсутності - відповідній
житлово-експлуатаційній організації
або виконавчому органу місцевого
самоврядування. У разі відсутності
адресата особа, що доставляє судову
повістку, негайно повертає її до суду з
поміткою про причини невручення.

Згідно пункту 3 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 серпня 2002 року № 1155,
рекомендоване поштове відправлення
(лист, поштова картка, бандероль,
секограма, дрібний пакет, Мішок "М" ), що
приймаються для пересилання без
зазначення суми оголошеної цінності
вкладення з видачею відповідного
розрахункового документа про
прийняття і доставляється (вручається)
адресатові (одержувачу) під розписку.

Пунктом 114 вказаних Правил також
передбачено, що адресовані фізичним
особам рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень
вручаються особисто адресату (
одержувачу ), а у разі його відсутності -
повнолітнім членам сім'ї за умовами
пред'явлення ними документа, що
посвідчує особу.

Враховуючи викладене, відповідач
вважається належним чином
повідомленою про час та місце
проведеного 17 березня 2014 року судового
засідання /а.с. 73/.

Як зазначалося вище, заочне рішення
підлягає скасування, якщо судом також
буде встановлено, що докази, на які
посилається відповідач, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

За таких вимог суд має дати оцінку
наданим відповідачем доказам на
предмет їх істотного значення для
правильного вирішення справи та має
скасувати заочне рішення, якщо такі
докази вливатимуть на правильність
висновку суду.

Проте ОСОБА_1 у своїй заяві лише
послалася на свої заперечення по суті
позовних вимог, але так і не послалася
на докази, що мають істотне значення
для правильного вирішення справи.
Пояснення ж сторони, яка не
допитувалася як свідок та не надавала
про це своєї згоди, не є доказом за
вимогами ст. 57, 184 ЦПК України.

Додатково подані суду стороною
відповідача заява про скоєння злочину
від 04.06.2014 року і скарга від 12.06.2014 року
від 12.06.2014 року самі по собі є лише
односторонніми зверненнями
відповідача до органів державної
влади, отже, не можуть мати істотного
значення для правильного вирішення
справи, як і посилання відповідача на
свідоцтво про смерть ОСОБА_3, оскільки
факт смерті останнього не був
предметом судового розгляду у справі
за позовом особи-підприємця ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої працівником під час
виконання своїх обов'язків.

Таким чином, суд вважає, що підстав для
задоволення заяви про перегляд
заочного рішення суду не вбачається.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заяву
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
суду по цивільній справі за позовом
особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої працівником під час виконання
своїх обов'язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
П.В.
Зарютін