Справа № 204/7836/13-ц
Провадження № 2/204/446/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

за участю представника позивачки -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
шкоди спричиненої залиттям квартири, -

в с т а н о в и в:

25 жовтня 2013 року позивачка звернулася
до суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1. 04 серпня 2013 року в
результаті аварії трубопроводу ХВП у
квартирі АДРЕСА_1, яка розташована над
їх квартирою, була затоплена її
квартира. Внаслідок залиття квартири
було зіпсовано стелю у ванній кімнаті з
гіпсокартону та підлогу з кахлю, стелю
та стіни в передпокої з гіпсокартону,
підлогу з кахлю, зіпсовані плінтуса з
МДФ, та в житловій кімнаті здувся
(прийшов у непридатність) ламінат,
здулись шпалери у кімнаті та
передпокої. Квартира на даний час
потребує поновлювального ремонту. 05
серпня 2013 року комісією КЖЕП
«Жилсервіс-1» було проведено
обстеження її квартири з метою
виявлення причин і розміру заподіяної
їм шкоди, за результатами якого було
складено акт. Згідно із вказаним актом
комісії, залиття квартири сталося з
вини відповідача. Відповідач, не
заперечуючи своєї вини у спричиненні
шкоди, але відмовляється відшкодувати
завдані збитки добровільно, мотивуючи
відмову сутністю коштів. Так, внаслідок
неправомірних дій відповідача вона
тривалий час була позбавлена
нормальних умов проживання, квартира
втратила естетичний вигляд,
встановився стійкий неприємний запах.
Тільки півтора року тому нею було
зроблено капітальний ремонт квартири,
а в наступний час вона знову була
вимушена проживати в квартирі, яка
потребує капітального ремонту. Все це
завдало їй значних фізичних та
моральних страждань. Тому 17 вересня 2013
року вона склала з ПП ОСОБА_4 договір по
виконанню ремонтних робіт в її
квартирі для усунення наслідків
залиття. На підставі вищезазначеного
договору ПП ОСОБА_4 був складений
кошторис необхідних робіт. Згідно
накладної №101 від 20.09.2013 року вартість
будівельних матеріалів становить 11164
грн. (без урахування вартості
будівельних робіт). З 20.09.2013 р. по 18.10.2013
року ІШ ОСОБА_4 були проведені ремонтні
роти в квартирі, вартість яких згідно
акту № ОУ-000043 від 18.10.2013 року становить
17544 грн. Таким чином, загальна вартість
ремонтних робіт в квартирі разом з
будівельними матеріалами становить 28708
грн., що є загальною сумою завданої їй
матеріальної шкоди. Просила: стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдані
затопленням квартири матеріальні
збитки в сумі 28708 грн. та сплачену суму
судового збору.

У судовому засіданні представник
позивачка заявлені вимоги підтримала
та просила їх задовольнити у повному
обсязі.

Відповідачка та представник
відповідачки у судове засідання не
з'явилася, про день та час розгляду
справи повідомлена, причину неявки
суду не сповістила. У передуючому
судовому засіданні представник
відповідачки позовні вимоги визнав
частково, пояснив що незгодний з
розміром матеріального збитку. Справа
розглянута в порядку ст. 169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторін, свідка
ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно (а.с. 14).

Відповідно до Акту від 05.08.2013 року
складеного комісією КП «Жилсервіс-1» по
заяві мешканки ОСОБА_2, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1 про залиття із вище
розташованої квартири № 469. Залиття
відбулося через аварії трубопроводу
ХВП підвідного до унітазу. Комісією
встановлено: залита підлога ванної
кімнати 8 м.кв., гіпсокартону; залиті
підлога та стіни передпокою 12 м.кв.,
гіпсокартону, зіпсувалися плінтуса
МДФ; в кімнаті спучився ламінат (а. с. 43).

17 вересня 2013 року ОСОБА_2 склала з ПП
ОСОБА_4 договір № 16.09.13 по виконанню
ремонтних робіт в її квартирі (а.с. 17-18).

На підставі вищезазначеного договору
ПП ОСОБА_4 складено кошторис ремонтних
робіт з матеріалами (а.с. 19-20).

Згідно накладної №101 від 20.09.2013 року
вартість будівельних матеріалів
становить 11164 грн. (без урахування
вартості будівельних робіт) (а.с. 21).

З 20.09.2013 р. по 18.10.2013 року ІШ ОСОБА_4 були
проведені ремонтні роти в квартирі,
вартість яких згідно акту № ОУ-000043 від
18.10.2013 року становить 17544 грн. 00 коп. (а.с.
22).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
N 6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», шкода, заподіяна
особі і майну громадянина або
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1192 ЦК України
з урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 2
постанови Пленуму Верховного суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування» від 27 березня 1992 року
№6, з наступними змінами та
доповненнями, при розгляді позовів про
відшкодування шкоди, повинні мати на
увазі, що шкода, заподіяна особі і майну
громадянина, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її
заподіяла, за умови, що дії останньої
були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Отже у правовідносинах щодо
відшкодування шкоди діє презумпція
заподіювача шкоди: не позивач доводить
наявність вини відповідача, а
відповідач доводить відсутність своєї
вини. Представник відповідачки надавав
мінливі пояснення, не заперечував у
судовому засіданні що в квартирі
позивачки сталося залиття, але доказів
щодо відсутності вини відповідачів у
залитті квартири суду не надав, окрім
того частково визнав вину відповідачки
не погоджувався лише із сумою збитків.

Таким чином, оскільки відповідачка та
представник відповідачки у порушення
вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не довели
відсутності її вини у залитті квартири
позивачки, тому, суд вважає необхідним
позовні вимоги про відшкодування
матеріальної шкоди спричиненої
залиттям квартири задовольнити,
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в рахунок відшкодування
матеріальних збитків суму у розмірі 28708
грн. 00 коп.

На підставі ст. 88 ЦПК України,
враховуючи результат розгляду справи
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідачки на користь позивачки
судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 287 грн. 08 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди
спричиненої залиттям квартири -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в рахунок відшкодування
матеріальних збитків суму у розмірі 28708
грн. 00 коп., витрати по сплаті судового
збору у сумі 287 грн. 08 коп., а всього 28995
грн. 08 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя
О. В. Нізік