Справа № 204/548/14-ц
Провадження № 2/204/955/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2014 року позивачка звернулася до
суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що 24.06.1995 року вона
зареєструвала шлюб з відповідачем. Від
спільного шлюбу з відповідачем має
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на
даний момент проживає з нею та
знаходиться на її утриманні. Рішенням
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 22.03.2004 року шлюб
між нею та відповідачем було розірвано.
Відповідач на утримання дочки
матеріальної допомоги не надає, не
зважаючи на те, що згідно законодавства
зобов'язаний це робити. Вона не в змозі
самостійно утримувати їх дочку. В даний
час їх донька. ОСОБА_3, 0 студентом I
курсу факультету ветеринарної
медицини Дніпропетровського
державного університету, IV рівень
акредитації, денна форма навчання.
Навчається на платній основі,
стипендію не отримує. Просила стягнути
з відповідача на її користь аліменти на
утримання ОСОБА_3, яка продовжує
навчання, у розмірі 1/4 частки від
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 08 січня 2014 року та до досягнення
ОСОБА_3 двадцятитрирічного віку.

У судове засідання позивачка не
з'явилася, надала до суду письмову
заяву в якій просила розглянути справу
без її участі, позовні вимоги
підтримала, не заперечувала проти
розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Справа розглянута в порядку
ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги частково
обґрунтовані та підлягають частковому
задоволенню на підставі ст. ст. 180, 182, 183
Сімейного кодексу України з наступних
підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають
у державі.

У відповідності зі ст. 180 Сімейного
кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дітей до досягнення ними
повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні, 24
червня 1995 року сторони зареєстрували
шлюб, що підтверджується Свідоцтвом
про укладання шлюбу Серії НОМЕР_1
виданим відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Красногвардійської районної Ради
народних депутатів м. Дніпропетровська
(а.с. 6).

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
22 березня 2004 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 зареєстрований 24 червня 1995 року
у Красногвардійському відділі ЗАСГ м.
Дніпропетровська, актовий запис № 304,
від якого є неповнолітня дитина
розірвано (а.с. 7).

Від подружнього життя сторони мають
дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується Свідоцтвом про
народження Серії І-КИ № 340706 виданим
Відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Красногвардійської районної Ради
народних депутатів м.
Дніпропетровська, запис № 111 (а с. 13).

Дочка залишилася проживати разом з
матір'ю і на даний час знаходиться на
повному утриманні та матеріальному
забезпеченні позивачки (а.с. 11).

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

У відповідності до ч. 3 ст. 199 Сімейного
Кодексу України право на звернення до
суду з позовом про стягнення аліментів
на утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, має той з батьків, з
ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до Довідки від 11 грудня 2013
року № 26/919 ОСОБА_3 є студентом 1 курсу
факультету ветеринарної медицини
Дніпропетровського
держагроуніверситету (IV рівня
акредитації), денна форма навчання
-контракт, стипендію не отримує (а.с. 9).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
повнолітньою, не має свого доходу (від
стипендії), знаходиться на утриманні
своєї матері, яка на теперішній час має
скрутне матеріальне становище, тому
суд вважає можливим стягувати з
відповідача на користь позивачки
аліменти на утримання повнолітньої
дочки.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, з
урахуванням допустимості доказів та
узгодженістю і несуперечністю між
собою дають об'єктивні підстави
вважати, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд, у відповідності до ч. 1
ст. 182 СК України, приймаючи до уваги
матеріальне становище сторін,
можливість утримання позивачкою дочки,
обов'язок надавати допомогу
відповідачем, суд вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
аліменти у розмірі ? частини з усіх
видів його заробітку (доходу) щомісяця,
але не менш ніж 30 відсотків від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на утримання його
повнолітньої дочки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІН НОМЕР_2), починаючи
стягнення з 29 січня 2014 року і до
закінчення навчання дитини, але не
більш як до досягнення дитиною 23 років,
допустивши по справі на підставі
статті 367 ЦПК України негайне виконання
рішення суду у межах суми платежу за
один місяць.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК
України з відповідача в дохід держави
необхідно стягнути судовий збір по
справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки
позивачка звільнена від сплати
судового збору при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 180-183 СК України, ст. ст. 10, 57-61, 81, 88, 209,
212-215, 224-226 ЦПК України, враховуючи
положення Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 ( зі змінами та доповненнями )
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
аліменти у розмірі ? частини з усіх
видів його заробітку (доходу) щомісяця,
але не менш ніж 30 відсотків від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на утримання його
повнолітньої дочки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІН НОМЕР_2), починаючи
стягнення з 29 січня 2014 року і до
закінчення навчання дитини, але не
більш як до досягнення дитиною 23 років,
допустивши по справі негайне виконання
рішення суду у межах суми платежу за
один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь держави судовий збір у сумі 243
грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його постановив, за письмовою
заявою відповідачів, котра може бути
подана протягом десяти днів із дня
отримання копії заочного рішення.

Суддя
О. В. Нізік