АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/3543/14
Головуючий 1 інстанції
Справа № 2-2057/2011р.
Категорія: про визнання права
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 р.
м. Харків.

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Карімової
Л.В.,

при секретарі Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною

скаргою ОСОБА_3 на рішення
Фрунзенського районного суду м.Харкова
від 26 жовтня 2011 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання права власності на нерухоме
майно,-

ВСТАНОВИЛА:

28.07.2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовною заявою про визнання права
власності на нерухоме майно,
посилаючись на те, що 24 лютого 2009 року
він уклав з відповідачем Договір № 01/09
про спільну діяльність у будівництві
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами. У відповідності
із умовами зазначеного Договору
відповідач зобов'язався за рахунок
його внесків у побудувати для нього
приватний житловий будинок з
надвірними господарськими будівлями і
спорудами на земельній ділянці площею
0,1000 га, власником якої є він на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, виданого Управлінням
Держкомзему у м. Харків 19.02.2009р., цільове
призначення земельної ділянки - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
а він зобов'язався прийняти об'єкт і
оплатити відповідачу грошові кошти
згідно розділу 4 Договору. Упродовж 2009
року відповідач за власно розробленим
проектом, за рахунок його внесків у
матеріальній та грошовій формі на
земельній ділянці, яка йому залежала на
праві власності побудував
двоповерховий житловий будинок літ.
«А-2» житловою площею 249,0 кв. м. Рішенням
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 08.06.2010р. за ОСОБА_5 визнано
право власності на житловий будинок
літ. „А-2" житловою площею 249,0 кв. м,
загальною площею 363,7кв. м з сараєм літ.
„Б" за адресою : АДРЕСА_1, яке було
зареєстровано у КП „Харківське
МіськБТІ". У порушення укладеного
договору відповідач до теперішнього
часу не передав йому спірний житловий
будинок з надвірними спорудами та
земельну ділянку на підставі Акту
прийому-передачі, та ухиляється від
оформлення відповідних документів з
посиланням на те, що згідно
законодавства України перехід права
власності на нерухоме майно від нього
можливий лише на підставі договору
купівлі-продажу або договору
дарування, але він не згоден з цим, так
як він є єдиним належним власником
спірного житлового будинку з
надвірними спорудами, тому що це майно
придбано, отримане та створено
відповідачем за рахунок внесків його
позивача у матеріальній та грошовій
формі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засіданні
надав заяву про слухання справи за
його відсутністю, проти позову не
заперечував.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 26 жовтня 2011 року позовну
заяву ОСОБА_4 було задоволено. Визнано
за ОСОБА_4 право власності на житловий
будинок літ. „А-2" житловою площею 249,0
кв. м, загальною площею 363,7 кв. м. з
сараєм літ. „Б" за адресою : АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га,
кадастровий № :08:011:0005, цільове
призначення земельної ділянки - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка).

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить
його скасувати та ухвалити нове, яким
повністю відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на неповне
з'ясування та недоведеність обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків викладених
у рішенні суду обставинам справи, не
було залучено її до розгляду справи
тому, що позов стосується моїх прав та
інтересів, а також неправильно
застосовані норми матеріального права
та допущено істотне порушення норм
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, відповідно до ст. 303
ЦПК України перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони 24.02.2009
року уклали між собою Договір № 01/09 про
спільну діяльність у будівництві
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами.

У відповідності із умовами зазначеного
Договору відповідач зобов'язався за
рахунок внесків позивача у
матеріальній та/або грошовій формі
побудувати для нього приватний
житловий будинок з надвірними
господарськими будівлями і спорудами
на земельній ділянці площею 0,1000 га
кадастровий № :08:011:0005, власником
якої він є на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку,
серія ЯЖ № від 19.02.2009р. та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів за №
07, цільове призначення земельної
ділянки - для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), а він зобов'язався
прийняти цей об'єкт оплатити
відповідачу грошові кошти згідно
Розділу 4 Договору.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 08.06.2010р., яке набрало
законної сили, з підстав, передбачених
376 ЦК України, було визнано за ОСОБА_5
право власності на житловий будинок
літ. „А-2" житловою площею 249,0 кв. м,
загальною площею 363,7 кв. м з сараєм літ.
„Б" за адресою : АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги з
передбачених ст. 331 ЦК України підстав
районний суд виходив з того, що
відповідач на підставі договору з
позивачем збудував йому вказаний
житловий будинок, внаслідок чого
виникло нестворене нерухоме майно.

Однак при цьому районний суд всупереч
положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України, про те, що
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини, не взяв
до уваги, що вказаним рішенням
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 08.06.2010 року по справі за
позовом ОСОБА_5 до Харківської міської
ради, третя особа Інспекція ДАБК у
Харківської області про визнання права
власності судом вже було встановлено,
що ОСОБА_5 протягом 2009 року у межах
належної йому земельної ділянки
самочинно, без отримання дозволу на
початок будівельних робіт, розробки та
погодження індивідуального проекту
жилого будинку, укладення договору
забудови збудував вказаний вище
житловий будинок літ. «А-2» з надвірними
будівлями, сараєм літ. «б» (а.с. 9).

Таким чином при не скасованому рішенні
від 08.06.2010 року, яке у даному випадку має
преюдиціальне значення по цій справі, у
районного суду не було правових
підстав повторно встановлювати
забудовника спірного житлового
будинку і на підставі ст. 377 ЦК України
вирішувати питання про нового власника
земельної ділянки, що свідчить про
відсутність підстав для задоволення
заявленого ОСОБА_4 позову.

Оскільки районний суд порушив наведені
норми цивільного процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, то з передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України підстав рішення районного
суду підлягає скасуванню, з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч. 1 ст. 307, ст.ст.
309, 313, 316, 319-325 ЦПК України, судова
колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 26 жовтня 2011 року
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
при цьому протягом двадцяти днів після
набрання законної сили може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: