Справа № 686/176/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2014 р.
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі - Самчук Т.П.,

за участі представника позивача -
Овчарука А.С.

за участю представника
відповідача - ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.
Хмельницькому цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 у своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_7,
ОСОБА_2 у своїх інтересах та в інтересах
малолітньої - ОСОБА_8, за участю третіх
осіб без самостійних вимог - ОСОБА_9,
служби у справах дітей Хмельницької
міської ради про виселення з житлового
приміщення ,

встановив:

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з
позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 у своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7,

ОСОБА_2 у своїх інтересах та в інтересах
малолітньої - ОСОБА_8, за участю третіх
осіб без самостійних вимог - ОСОБА_9,
служби у справах дітей про виселення з
житлового приміщення, посилаючись на
те, що 17.03.2008 р. між ОСОБА_9 та банком був
укладений кредитний договір № 800003361 на
суму 16000 дол. США під 13,80 % річних.

17.03.2008 року в якості забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_2 було укладено іпотечний
договір № 800003361-И, згідно умов якого
ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 передали в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1, що
складається з двох кімнат загальною
площею 47 м2 та житловою площею 30,3 м2.

Банк виконав зобов'язання перед
відповідачем, однак ОСОБА_9 порушив
умови кредитного договору, в
результаті чого банк прийняв рішення
звернути стягнення на заставне майно.
28.05.2013 р. Першим міським відділом
державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції на підставі
виконавчого листа Хмельницького
міськрайонного суду винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Згідно довідки про реєстрацію та склад
сім'ї № 353 від 19.09.2013 року в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 порушив умови
кредитного договору, заборгованість за
кредитним договором і досі залишається
невиплаченою, позивач просить виселити
відповідачів з квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав, з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3
позов не визнав, просив відмовити у
задоволенню позову, оскільки банком
порушені вимоги щодо повідомлення
відповідачів про виселення з житлового
приміщення.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у
судове засідання не з'явились, про час і
місце судового розгляду повідомлені
належним чином, але про причини своєї
неявки не повідомили.

Третя особа - ОСОБА_9 та представник
третьої особи - служби у справах дітей
Хмельницької міської ради повідомлені
про час та місце судового засідання, у
судове засідання не з'явилися.

Заслухавши представника позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню.

Згідно із ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу
України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 Житлового
кодексу України звернення стягнення
на передане в іпотеку жиле приміщення
є підставою для виселення всіх
громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.
Після прийняття кредитором рішення
про звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги, якщо
сторонами не погоджено більший строк.
Якщо громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей.
Виселення проводиться у порядку,
встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно із п. 43 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду тільки за певних
умов: якщо мешканці добровільно не
звільнили житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Судом встановлено, що 17.03.2008 р. між
ОСОБА_9 та банком був укладений
кредитний договір № 800003361 на суму 16000
дол. США під 13,80 % річних.

17.03.2008 року в якості забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором № 800003361 між банком з однієї
сторони та ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2 з
іншої сторони було укладено іпотечний
договір № 800003361-И, згідно умов якого
ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 передали в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Банк виконав зобов'язання перед
відповідачем, однак ОСОБА_9 порушив
умови кредитного договору, в
результаті чого банк прийняв рішення
звернути стягнення на заставне майно.
28.05.2013 р. Першим міським відділом
державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції на підставі
виконавчого листа Хмельницького
міськрайонного суду винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Згідно довідки про реєстрацію та склад
сім'ї № 353 від 19.09.2013 року в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Судом встановлено, що рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від
05.11.2012 р. у справі № 2218/2435/2012 позов ПАТ
«Альфа Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6
за участю третьої особи без
самостійних вимог - ОСОБА_9 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки -
нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_2 (ід. н.
НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ід. н. НОМЕР_2), ОСОБА_6(ід.
н. НОМЕР_3) для задоволення вимог
публічного акціонерного товариства
«Альфа Банк» (м. Київ, 04073, Московський
проспект 9, корпус 4, поверх 5 БЦ Форум
Парк Плаза, МФО 300346, ідентифікаційний
код 23494714) у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 800003361 від 17.03.2008 р. на загальну суму
45807,09 дол. США, що еквівалентно 365994 грн. 07
коп. шляхом продажу предмету іпотеки на
прилюдних торгах у межах процесу
виконавчого провадження із початковою
ціною продажу у сумі 268930 грн.

У частині вимог про виселення ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 у задоволенні позову ПАТ
«Альфа Банк» було відмовлено.

Після ухвалення рішення ПАТ «Альфа
Банк» на виконання вимог ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» надсилав
відповідачам вимоги про добровільне
виселення відповідачів з квартири
АДРЕСА_1 за вих. № 82042-34 від 11.10.2013 р.,
проте доказів щодо вручення вказаних
поштових відправлень відповідачам
суду не надано.

Згідно із ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу
України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 Житлового
кодексу України звернення стягнення
на передане в іпотеку жиле приміщення
є підставою для виселення всіх
громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.
Після прийняття кредитором рішення
про звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги, якщо
сторонами не погоджено більший строк.
Якщо громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей.
Виселення проводиться у порядку,
встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно із п. 43 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду тільки за певних
умов: якщо мешканці добровільно не
звільнили житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Виходячи із аналізу наведених правових
норм закону, примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо добровільно
мешканці не звільнять житловий будинок
або житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки,
протягом одного місяця з дня отримання
письмової вимоги іпотекодержателя або
власника, або в інший погоджений
сторонами строк.

У матеріалах справи містяться вимоги
позивача про добровільне виселення
відповідачів з квартири. Як свідчить
долучена до матеріалів справи копія
реєстру рекомендованих відправлень
від 16.10.2013 року ПАТ «Альфа Банк» через
засоби поштового зв'язку направляв
відповідачам вимоги про добровільне
звільнення жилого приміщення,
переданого в іпотеку. Проте, у справі
відсутні документи про вручення
вказаних поштових відправлень
відповідачам.

Враховуючи викладене, а також те, що ПАТ
«Альфа Банк» не надав належних та
допустимих доказів отримання
відповідачами вимоги про добровільне
виселення з квартири, тобто не
дотримався обов'язкової процедури
письмового попередження про
звільнення житлового приміщення,
встановленої положеннями Закону
України «Про іпотеку», суд приходить до
висновку, що позовні вимоги банку про
виселення відповідачів з квартири
АДРЕСА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, ч. 4 ст.
9, ст. 109 Житлового кодексу України,
ст.ст. 39-40 Закону України "Про
іпотеку"суд

вирішив:

у задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «Альфа Банк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7, ОСОБА_2 у своїх
інтересах та в інтересах малолітньої -
ОСОБА_8, за участю третьої особи без
самостійних вимог - ОСОБА_9 , служби у
справах дітей про виселення з
житлового приміщення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а особою, без
участі якої проголошено рішення -
протягом 10 днів з дня отримання його
копії до апеляційного суду
Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Логінова С.М.