АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Шиманського В.Й.

при секретарі:
Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 14 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,
поділ майна подружжя та стягнення
аліментів та за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя,

в с т а н о в и л а :

у листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_1, у якому
просила, з урахуванням уточнень,
розірвати шлюб, стягнути з останнього
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1
500 грн. щомісячно та поділити спільне
майно подружжя.

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, в
якому просив поділити спільне майно
подружжя та стягнути з ОСОБА_2 20 000 грн.
в рахунок компенсації за 1/2 частину
автомобіля.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 14.05.2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково. Шлюб,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 1 500 грн. щомісячно,
починаючи з 19.11.2013 року до досягнення
нею повноліття. В решті позову
відмовлено. У задоволенні зустрічного
позову відмовлено. Вирішено питання
щодо стягнення судового збору.

Справа № 759/18576/13№ апеляційного
провадження: 22-ц-796/8574/14
Головуючий у суді першої інстанції:
Кривов`яз А.П.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.Не
погоджуючись з даним рішенням суду
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій
просить скасувати рішення суду в
частині стягнення аліментів та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі
15 % всіх видів доходу, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення нею
повноліття. Посилається на неправильне
застосування норм матеріального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи. А саме, суд
не врахував, що він працює на
підприємстві ДП «Київпассервіс», має
посадовий оклад 3 408 грн., а з
урахуванням податків розмір
заробітної плати складає 2 792, 53 грн. та
не має інших доходів. Крім того, на його
утриманні знаходяться непрацездатні
батьки.

У судовому засіданні апелянт підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити.

ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін,
посилаючись на його законність та
обґрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 27.09.2008 року, від якого мають
доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає з матір`ю та
знаходиться на її утриманні. Дані
обставини сторонами не заперечувалися.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення аліментів, суд першої
інстанції виходив з того, що дитина
знаходиться на утриманні позивачки, а
відтак другий з батьків зобов'язаний
надавати кошти на її утримання. Будь -
яких обґрунтувань в частині визначення
розміру аліментів у рішенні суду не
зазначено.

Згідно зі ст. 213 цього ж Кодексу рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з`ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає вимогам зазначеної норми.
Всупереч вимог ст. 215 ЦПК України у
рішенні суду не наведено будь-яких
мотивів як щодо визначення розміру
аліментів, так і щодо стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 цього ж Кодексу за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі відповідно до ст. 184 СК України
визначається в разі коли платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід або частину доходу отримує в
натурі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров`я та матеріальне
становище дитини; стан здоров`я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Встановлення обставин, передбачених
ст. 182 СК України, які впливають на
визначення розміру аліментів
залишилося поза увагою суду першої
інстанції.

Разом з тим, згідно з довідкою ДП
«Київпассервіс» від 19.12.2013 року ОСОБА_1
працює на даному підприємстві на
посаді заступника відділу матеріально
- господарського забезпечення та його
посадовий оклад складає 3 408 грн.

При розгляді справи у апеляційному
порядку встановлено, що апелянт інших
доходів не має. Інших неповнолітніх
дітей апелянт не має.

Як зазначила ОСОБА_2 у судовому
засіданні вона є працездатною, проте не
працює.

Виходячи з матеріального становища
сторін колегія суддів вважає, що розмір
аліментів необхідно визначити як 1/4
частину заробітку (доходу)
відповідача, враховуючи, що останній
має постійний дохід.

Враховуючи, що платник аліментів має
постійний дохід суд першої інстанції
помилково застосував положення ст. 184
СК України та визначив аліменти у
твердій грошовій сумі.

Апелянт доказів про те, що батьки
перебувають на його утриманні не надав.
Сама по собі обставина, що батьки є
непрацездатними не є доказом
перебування їх на утриманні
відповідача.

За таких обставин рішення суду в
частині визначення розміру аліментів
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про стягнення
аліментів у розмірі 1/4 частини всіх
видів доходу відповідача.

Рішення в частині розірвання шлюбу та
поділу майна подружжя не оскаржується,
а тому в апеляційному порядку не
перевіряється.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 14 травня 2014 року в частині
стягнення аліментів скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення
наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого АДРЕСА_1, зареєстрованого
АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1
на користь ОСОБА_2, проживаючої АДРЕСА_3
зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2
аліменти на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини доходу
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 19 листопада 2013 року до
досягнення дитиною повноліття. Рішення
в частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді