РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі: головуючого - судді Парій О.В.

при секретарі -
Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі Бердянського
міськрайонного суду справу за позовом
ОСОБА_1 до Благодійного фонду
«Благовіст» про зміну дати та
формулювання причини звільнення з
роботи, стягнення заробітної плати та
середнього заробітку за час затримки
видачі трудової книжки, третя особа
президент Благодійного фонду
«Благовіст» ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, який уточнила підчас розгляду
справи. Просить: - визнати незаконним
наказ президента БФ «Благовіст» ОСОБА_2
№01-ВК від 26 лютого 2013 року про її
звільнення з посади прес-секретаря з 31
січня 2013 року за прогул без поважних
причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України) та
скасувати його; - визнати незаконним її
звільнення з посади прес-секретаря з 31
січня 2013 року за прогул без поважних
причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України) за
наказом № 01-ВК від 26 лютого 2013 року; -
визнати недійсним запис у трудовій
книжці під № 10 щодо її звільнення з
посади прес-секретаря з 31 січня 2013 року
за прогул без поважних причин (п. 4 ст. 40
КЗпП України) на підставі наказу № 01-ВК
від 26 лютого 2013 року; - змінити
формулювання причин звільнення та дату
звільнення, зазначивши формулювання
причин звільнення «Звільнена за
скороченням штату працівників (п. 1 ст. 40
КЗпП України) з 01.03.2013 року»; -
зобов'язати Благодійний фонд
«Благовіст» змінити запис у трудовій
книжці про причини та дату звільнення і
вказати дійсну дату та причину
звільнення - 01 березня 2013 року, за
скороченням штату працівників (п. 1 ст. 40
КЗпП України); - стягнути з Благодійного
фонду «Благовіст» на її користь
нараховану заробітну плату та
розрахункові кошти у сумі 1890,36 грн.; -
стягнути з Благодійного фонду
«Благовіст» на її користь вихідну
допомогу у розмірі середнього
місячного заробітку у сумі 1160 грн.; -
стягнути з Благодійного фонду
«Благовіст» на її користь середню
заробітну плату за час затримки видачі
трудової книжки (вимушеного прогулу) у
сумі 8984,59 грн.; - стягнути з Благодійного
фонду «Благовіст» на її користь 10012,50
грн., як середній заробіток за весь час
затримки у виплаті заробітної плати; -
стягнути з Благодійного фонду
«Благовіст» на її користь моральну
шкоду в сумі 5000 грн.. Зазначила, що 21
вересня 2005 року вона прийнята на роботу
до БФ «Благовіст» на посаду
прес-секретаря. На час прийняття на
роботу визначено умови праці та оплати,
спілкувалася вона лише з його
керівником - президентом фонду ОСОБА_3 з
2005 року по 2010 рік, а потім - з ОСОБА_2. На
той час юридична адреса фонду
збігалася з місцем її проживання:
АДРЕСА_1. Фактично фонд у цій квартирі
ніколи не розташовувався, оскільки це
не офісне приміщення, а житлова
квартира. За домовленістю з керівником
та власниками фонду у зв'язку з тим, що
фонд своїх приміщень не мав, було
вирішено, що робоче місце буде
визначене за місцем її проживання,
роботу вона виконувала надомно. Ніяких
додаткових наказів не видавалося. За
дорученнями президента фонду готувала
редакційні статті для Інтернет-сайту
фонду, редагувала різні документи,
доповіді. Претензій або вимог про зміну
робочого місця з боку президента фонду
не надходило. Після 21 грудня 2012 року
отримала рекомендований лист, в якому
знаходились попередження та копія
наказу про попередження про звільнення
з займаної посади з 01 березня 2013 року на
підставі пункту 1 статті 40 Кодексу
законів про працю України (скорочення
штату працівників). Зазначені
документи були підписані президентом
БФ «Благовіст» ОСОБА_2 та засвідчені
печаткою. Вказує, що погодилась з таким
рішенням роботодавця та не мала наміру
оскаржувати його. На конверті
отриманого листа вказувалась адреса
відправника - АДРЕСА_3. Ніяких вказівок
на те, що вона повинна переслати його
роботодавцю не було. При отриманні на
пошті цінного листа із попередженням
про звільнення з роботи, працівники
пошти зробили відмітку у повідомленні
про вручення листа, повідомлення було
повернуто відправнику. Вважає, що
отримавши повідомлення роботодавець
дізнався про вручення направлених
документів та про попередження її про
наступне звільнення. В кінці січня - на
початку лютого 2013 року ОСОБА_2 через
посередника передав їй копію наказу
про звільнення з роботи з 11 лютого 2013
року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за
угодою сторін, текст її заяви про
звільнення за угодою сторін, а також
бланк видаткового касового ордеру про
виплату заробітної плати та кінцевого
розрахунку. Зі слів посередника вона
повинна була негайно підписати ці
документи і повернути йому. Оскільки
наказ про звільнення не мав номера,
дати видачі та не був підписаний
ОСОБА_2, то вважала його недійсним,
правових підстав розписуватись про
ознайомлення з неналежно оформленим
наказом не було. ОСОБА_2 нічого не
говорив усно чи будь-яким іншим
способом не повідмляв, про причини
скасування попереднього наказу про
звільнення за скороченням штату з 01
березня 2013 року та не вів з нею ніяких
переговорів про згоду на звільнення з 11
лютого 2013 року за угодою сторін,
пропозицій звільнитись з роботи за
угодою сторін не було. Заяви про
звільнення за угодою сторін не писала
та не мала наміру підписувати, також не
вважала за потрібне підписувати
видатковий касовий ордер від 11 лютого
2013 року про нібито виплату 5680,52 грн.,
оскільки касовий ордер не був
підписаний президентом фонду та
головним бухгалтером. Наприкінці
лютого 2013 року отримала поштою лист
роботодавця, в якому містилась вимога
пояснити про причини неявки на своє
робоче місце та погроза про звільнення
з роботи за прогули. В листі не
вказувалось про зміну робочого місця
вдома та не повідомлялось про нове
місце роботи та куди необхідно
з'явитись - зворотна адреса у листі
вказувалась площа Троїцька, 1 в
м.Бердянськ, де знаходиться релігійний
храм. Прийшовши за вказаною адресою в
храм їй пояснили, що службового
приміщення Благодійного фонду
«Благовіст» у храмі немає та де
перебуває президент фонду ОСОБА_2
невідомо. Ходила також за адресою
АДРЕСА_3, де знаходиться колишній
Центральний універмаг, де її
повідомили про відсутність відомостей
про діяльність такого фонду у
приміщенні універмагу. Оскільки за
вказаними на поштових листах адресами
не знайшла службового приміщення
Благодійного фонду «Благовіст» та його
керівника ОСОБА_2, то не мала можливості
особисто з'ясувати у роботодавця
причини та обставини звільнення з
роботи. Про зміну робочого місця з
надомного на інше її повинні були
повідомити за два місяці, оскільки це є
зміною істотних умов праці. Таких
повідомлень, наказів, листів вона не
отримувала. Після отримання поштової
кореспонденції з попередженням щодо
подальшого звільнення вона була
впевнена, що роботодавець після
звільнення за скороченням штату 01
березня 2013 року надішле поштою
відповідне повідомлення (копію наказу)
та повідомить про можливість отримання
заробітної плати, розрахунок та
трудової книжки. Копію наказу про
звільнення з роботи з 01 березня 2013 року
поштою їй не надіслали та не повідомили
про можливість ознайомитися з наказом.
Ознайомитись з таким наказом не мала
можливості, оскільки невідомо
місцезнаходження приміщення та
відділу кадрів Благодійного фонду
«Благовіст». Станом на 01 березня 2013
року вважала, що звільнена з роботи за
скороченням штату. Оскільки постійно
працювала вдома та їй невідомо
місцезнаходження приміщення
Благодійного фонду «Благовіст», то не
мала можливості з'явитись за
розрахунком і трудовою книжкою. З цієї
причини з березня до листопада 2013 року
очікувала та мала надію, що
роботодавець повідомить поштою про
умови і місце розрахунку та повернення
трудової книжки. В листопаді 2013 року
звернулася до прокурора зі скаргою на
неправомірні дії ОСОБА_2. Після
втручання прокурора 18 листопада 2013
року цінним листом їй надіслано на
домашню адресу трудову книжку із
супровідним листом, в якому вказано про
звільнення 26 лютого 2013 року. До 18
листопада 2013 року повідомлень і
телеграм від Благодійного фонду чи
ОСОБА_2 про необхідність отримання
трудової книжки та звільнення за
прогул не отримувала. Формулювання
причини та дати звільнення вважає
незаконними,оскільки згідно наказу з
роботи за прогул звільнена без
будь-яких підстав 31 січня 2013 року, а
наказ про таке звільнення виданий лише
через 26 днів після звільнення. Прогул
здійснити не могла, оскільки робоче
місце постійно знаходилось у неї вдома.
Впродовж останніх 7 років вона хворіє
тяжкою невиліковною хворобою, яка
потребувала особистих умов для праці.
Керівник БФ «Благовіст» ОСОБА_2
впродовж цього періоду мав повну
інформацію про стан її здоров'я. З 2013
року вона має другу групу інвалідності.
Неправильне формулювання у трудовій
книжці причини звільнення, а також
затримка розрахунку та видачі трудової
книжки з 01 березня по 18 листопада 2013
року суттєво порушили її права та
завдали істотної матеріальної та
моральної шкоди. Понад 8 місяців не мала
змоги працевлаштуватися і отримувати
кошти для нормального існування.
Виходячи з того, що борг по заробітній
платі відповідачем сплачений 20 січня
2014 року та затримка у виплати
заробітної плати з 27 лютого 2013 року
склала 225 робочих днів відповідач
повинен сплатити 10012,50 грн., як середній
заробіток за весь час затримки у
виплаті заробітної плати. Виходячи з
розміру місячної зарплати 1044,72 грн. з 01
березня 2013 року по 18 листопада 2013 року
за період затримки видачі трудової
книжки відповідач має сплатити 8984,59
грн.. Вказує, що їй не виплачено кошти в
сумі 1890,36 грн., які складаються з
заробітної плати за січень 2014 року та
компенсації за невикористану
відпустку з урахуванням частково
отриманих 20 січня 2014 року коштів в
розмірі 4275,96 грн.. Зазначила, що
внаслідок звільнення за прогул, якого
не здійснювала та внаслідок не виплати
заробітної плати вона зазнала
моральних страждань, порушився
звичайний уклад її життя, порушилися
нормальні життєві зв'язки, вона була
позбавлена засобів до існування та
змушена займати у сторонніх осіб гроші,
знизився рівень життя та медичного
забезпечення, порушився сон, апетит,
настрій, стан здоров'я погіршився,
знервованість, яка викликана діями
відповідача, поглиблює розлад здоров'я.
Їй потрібні додаткові зусилля для
організації свого життя, змушена
витрачати час та здоров'я для
відновлення справедливості, звертався
за допомогою до юристів, до
прокуратури, органів з нагляду за
дотриманням трудового законодавства.
Розмір морального відшкодування
оцінює в сумі 5000 грн..

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні
вимоги підтримали.

Представник відповідача та третьої
особи ОСОБА_5 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та в їх
задоволенні просить відмовити.
Зазначила, що ОСОБА_1 прийнята на роботу
до БФ «Благовіст» 21 вересня 2005 року на
посаду прес-секретаря ОСОБА_3, який на
той час обіймав посаду президента
фонду. За наказом на роботу була
прийнята на неповний робочий день (4
години), інших умов праці, зокрема щодо
виконання роботи вдома, для неї
встановлено не було. Відповідно до
Протоколу № 01-12/П засідання правління
БФ «Благовіст» від 18.12.2013р. дійсно було
заплановано скорочення штату
працівників з 01 березня 2013року. Видано
наказ про попередження про звільнення
по скороченню штату № 16 від 20 грудня
2013р. та направлено разом із супровідним
листом ОСОБА_1 за адресою її проживання
АДРЕСА_1. Зворотнього листа фонд від
ОСОБА_1 про її ознайомлення з наказом не
отримував. Юридична та фактична адреса
Благодійного фонду «Благовіст» - пл.
Троїцька, 1 в м.Бердянськ, де
знаходиться майно фонду - Храм на ім'я
Святої Троїці. ОСОБА_1 це відомо,
оскільки вона постійно знаходилась в
даному храмі на своєму робочому місці.
З 01 лютого 2013 року ОСОБА_1 припинила
виходити на роботу. 11 лютого 2013 року
фондом підготовлено проект наказу та
заяви ОСОБА_1 про її звільнення з роботи
за угодою сторін, та передано їй через
посередника, разом з проектом
видаткового касового ордеру в якому
було ознайомлено з сумою
розрахункових. Письмових та усних заяв
від ОСОБА_1 не поступило. З 01 лютого 2013
року по 21 лютого 2013 року вона була
відсутня на робочому місці. 21.02.2013 року
видано наказ про створення комісії для
встановлення причин відсутності
ОСОБА_1 на робочому місці. Комісією
складено акт про відсутність її на
робочому місці та встановлення причин
відсутності. Телефонним зв'язком за
номером, зазначеним в заяві про
прийняття на роботу та особовій картці
ОСОБА_1, зв'язатися з нею не вдалося. На
адресу ОСОБА_1 направлено телеграму про
необхідність її прибуття до БФ
«Благовіст» в строк до 25 лютого 2013 року
за адресою пл.Троїцька, 1 в м.Бердянськ
для надання пояснення щодо відсутності
на робочому місці з 01 лютого 2013 року.
Телеграма вручена 22.02.2013 року в 14-30.
ОСОБА_1 в зазначений строк по
зазначеній адресі не з'явилася, жодних
письмових або усних пояснень не надала.
Комісією 26 лютого 2013 року складено акт
про неможливість встановлення причин
відсутності прес-секретаря на робочому
місці. На підставі табелю обліку
робочого часу за лютий 2013 року, акту від
21.02.2013р. про відсутність на робочому
місці та встановлення причин
відсутності та акту від 26.02.2013р. про
неможливість встановлення причин
відсутності прес-секретаря на робочому
місці, видано наказ про звільнення
ОСОБА_1 з посади прес-секретаря з 31
січня 2013 року за прогул без поважних
причин (п.4 ст.40 КЗпП України). Оскільки у
БФ «Благовіст» первинна профспілкова
організація створена не була, ОСОБА_1 не
повідомляла БФ «Благовіст» про те що
вона є членом профспілкової
організації, тому її звільнено без
згоди первинної профспілкової
організації. Дата звільнення 31 січня 2013
року є останнім робочим днем ОСОБА_1.
26.02.2013 року направлено цінним листом на
поштову адресу ОСОБА_1 копію наказу про
її звільнення та лист-повідомлення про
припинення трудових відносин,
необхідності отримання трудової
книжки та розрахункових. У зв'язку з
тим, що на протязі 7 календарних днів не
приходило повідомлення про вручення
цінного листа, додатково 05 березня 2013
року позивачеві направлено телеграму
про її звільнення за прогул без
поважних причин та повідомлено про
необхідність негайного прибуття за
адресою площа Троїцька, 1 для отримання
розрахункових і трудової книжки.
Відповіді від ОСОБА_1 не отримано. Фонд
провів сплату всіх податків з
нарахованих розрахункових. Сума до
виплати складає 4275,96 грн., яка
депонована та перебувала на
розрахунковому рахунку БФ «Благовіст».
Вимоги про розрахунок від ОСОБА_1 на
адресу Благодійного фонду не
надходило. 12 листопада 2013 року на
адресу БФ «Благовіст», площа Троїцька, 1
надійшла письмова заява від ОСОБА_1 про
необхідність вислати поштою її трудову
книжку за адресою: АДРЕСА_2. 18 листопада
2013 року відповідачем відправлено
цінним листом трудову книжку ОСОБА_1 за
вказаною адресою. Територіальною
державною інспекцією з питань праці у
Запорізькій області 13 січня 2014 року
проведено позапланову перевірку за
дорученням Бердянської міжрайонної
прокуратури у зв'язку зі зверненням
ОСОБА_1. Порушень у звільненні ОСОБА_1 з
боку БФ «Благовіст» не виявлено. 20
січня 2014 року на адресу БФ «Благовіст»
надійшов рекомендований лист від
ОСОБА_1 про виплату розрахункових на
картковий рахунок. Платіжним
дорученням в той же день проведено
сплату розрахункових. На адресу БФ
«Благовіст» жодного разу від ОСОБА_1 не
надходило листів та довідок про її
фізичний стан. Інформації з довідки
МСЕК, на яку посилається ОСОБА_1 в
своєму позові, до БФ «Благовіст» не
надходило. Відповідачем виконано всі
дії щодо порядку звільнення ОСОБА_1,
доказів в підтвердження звернень до
медичних установ після звільнення
позивачем не надано, причинний зв'язок
між звільненням та завданою шкодою
відсутній.

Аналізуючи надані докази, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках: п. 1) змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників; … 4) прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Згідно ст. 49-2 КЗпП України про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України при
припиненні трудового договору з
підстав, зазначених у пункті 1 статті 40
цього Кодексу, працівникові
виплачується вихідна допомога у
розмірі не менше середнього місячного
заробітку.

Згідно ст.ст. 147, 149 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
1) догана; 2) звільнення. До застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата усіх
сум, належних йому від підприємства,
проводиться у день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженного ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у
разі звільнення без законної підстави
або незаконного переведення на іншу
роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.
У разі визнання формулювання причин
звільнення неправильним або таким, що
не відповідає чинному законодавству, у
випадках, коли це не тягне за собою
поновлення працівника на роботі, орган,
який розглядає трудовий спір,
зобов'язаний змінити формулювання і
вказати в рішенні причину звільнення у
точній відповідності з формулюванням
чинного законодавства та посиланням на
відповідну статтю (пункт) закону. У разі
затримки видачі трудової книжки з вини
власника або уповноваженого ним органу
працівникові виплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадяться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду у справах про звільнення - в
місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

Судом встановлено, що наказом від
21.09.05 року № 04-ок ОСОБА_1 прийнято на
роботу на посаду прес-секретаря з 21.09.05
року з неповним робочим днем з оплатою
праці пропорційно відпрацьованого
часу.

Наказом № 17 від 28.11.08 року з 01.12.08
року встановлено неповний робочий день
з повним робочим тижнем
(понеділок-п'ятниця) для штатних
працівників, які зайняті на 0,5 ставки з
08-00 до 10-00.

Наказом № 18 від 20.12.08 року з 01.01.09
року встановлено повний робочий день з
неповним робочим тижнем (понеділок) для
штатних працівників, які зайняті на 0,5
ставки з 08-00 до 12-00.

Наказом № 08-ВК від 27.04.12 року ОСОБА_1
прес-секретаря переведено з 0,5 ставки
на 1,0 ставку з 01.05.12 року з окладом 1110,00
грн. згідно штатного розкладу.

Наказом № 08/1 від 27.04.12 року з 01.05.12
року встановлено повний робочий день з
повним робочим тижнем
(понеділок-п'ятниця) для всіх
працівників підприємства.

Відповідно до протоколу № 01-12/П
засідання правління БФ «Благовіст» від
18 грудня 2012 року прийнято рішення про
скорочення штату працівників та
вилучення зі штатного розпису посади
прес-секретаря з 01 березня 2013 року.

Згідно наказу № 16 від 20.12.12 року
попереджено ОСОБА_1 про наступне
звільнення з роботи з 01 березня 2013 року
в зв'язку зі скороченням штату
працівників (п.1 ст. 40 КЗпП України) і
про неможливість подальшого її
працевлаштування.

20 грудня 2012 року складено
попередження ОСОБА_1 про майбутнє
звільнення із займаної посади за п. 1 ст.
40 КЗпП України з 01 березня 2013 року.

Зазначений наказ № 16 від 20.12.12 року
та попередження № 8 від 20.12.12 року
направлені на адресу ОСОБА_1 та нею
отримані 09 січня 2013 року. Зазначене
підтверджується описом вкладення до
поштового відправлення, квитанцією
Укрпошти від 21.12.12 року та поштовим
повідомленням № 712.

Згідно наказу № 02 від 21.02.13 року
створено комісію для перевірки даних,
викладених в табелі обліку робочого
часу за лютий 2013 року щодо відсутності
прес-секретаря ОСОБА_1 на робочому
місці з 01 лютого та встановлення
причини відсутності працівника на
робочому місці.

Відповідно до акту від 21 лютого 2013
року прес-секретар ОСОБА_1 відсутня на
робочому місці за юридичною адресою та
фактичною адресою БФ «Благовіст» з 01
лютого 2013 року по 21 лютого 2013 року - 15
робочих днів. На момент складання акту
ОСОБА_1 відсутня на робочому місці, з
нею неможливо зв'язатися телефонним
зв'язком для отримання пояснення щодо
причин відсутності на робочому місці.
Будь-які відомості щодо наявності
поважних причин відсутності
працівника на робочому місці відсутні.

Згідно тексту телеграми та
телеграми-повідомлення про вручення,
на ім'я ОСОБА_1 22.02.13 року направлено
телеграму про необхідність в строк до 25
лютого 2013 року з'явитися на робоче
місце за адресою Троїцька, 1 для надання
пояснень з приводу відсутності на
роботі з 01 лютого 2013 року. Зазначено, що
телеграма вручена 22.02.13 року - синові.

Відповідно до акту від 26 лютого 2013
року прес-секретар ОСОБА_1 відсутня на
робочому місці за юридичною та
фактичною адресою БФ «Благовіст» з 01
лютого 2013 року, особливі умови праці їй
не встановлювались, в БФ «Благовіст»
встановлено п'ятиденний робочий
тиждень восьмигодинний робочий день.
Усього по 26 лютого 2013 року за табелем
обліку робочого часу за лютий 2013 року -
18 робочих днів. На момент складання
акту ОСОБА_1 відсутня на робочому місці.
Зазначено, що з ОСОБА_1 неможливо
зв'язатися телефонним зв'язком для
отримання пояснення щодо причин
відсутності на робочому місці.
Телеграму про необхідність прибути до
БФ «»Благовіст» про надання пояснень
щодо відсутності на робочому місці
отримано сином ОСОБА_1 22.02.13 року. Жодних
пояснень прес-секретарем ОСОБА_1 в
строк до 21.02.13 року надано не було.
Будь-які відомості щодо наявності
поважних причин відсутності
працівника на робочому місці відсутні.
Причини щодо відсутності
прес-секретаря ОСОБА_1 на робочому
місці встановити неможливо.

Згідно наказу № 01-ВК від 26 лютого 2013
року ОСОБА_1 звільнено з посади
прес-секретаря з 31 січня 2013 року за
прогул без поважних причин (п. 4 ст. 40
КЗпП України).

Копія даного наказу разом із
супровідним листом-повідомленням про
необхідність прибуття до БФ
«Благовіст» для отримання трудової
книжки та розрахункових направлена на
адресу ОСОБА_1 26.02.13 року, про що
свідчить опис вкладення у цінний лист
та квитанція Укрпошти.

Згідно тексту телеграми та
телеграми-повідомлення про вручення,
на ім'я ОСОБА_1 05.03.13 року направлено
телеграму про звільнення з 31 січня 2013
року за прогул без поважних причин та
про необхідність прибути на робоче
місце за адресою Троїцька, 1 для
отримання розрахункових та трудової
книжки. Зазначено, що телеграма вручена
06.03.13 року - сину.

Відповідно до оборотно-сальдової
відомості по рахунку 662 кінцевий
розрахунок належних ОСОБА_1 при
звільненні сум в розмірі 4275,96 грн.
депоновано на розрахунковому рахунку
БФ «Благовіст».

12 листопада 2013 року БФ «Благовіст»
отримано заяву ОСОБА_1 про направлення
трудової книжки поштою. Трудова книжка
направлена на зазначену в заяві адресу
цінним листом з повідомленням 18
листопада 2013 року та отримана ОСОБА_1 26
листопада 2013 року. Зазначене
підтверджується заявою ОСОБА_1,
супровідним листом БФ «Благовіст»,
описом вкладення, квитанцією Укрпошти
та поштовим повідомленням № 628.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 про
перерахування належних до виплати
коштів на рахунок пенсійної карти, БФ
«Благовіст» провів виплату кінцевого
розрахунку в розмірі 4275,96 грн. 20 січня
2014 року, що підтверджується платіжним
дорученням № 54 від 20.01.14 р..

Відповідно до довідки БФ
«Благовіст» від 25.03.14 року № 12
заробітна плата ОСОБА_1 становить:
грудень 2012 року - 1150 грн., січень 2013 року
- 1170 грн.. Середній заробіток за місяць
становить 1160 грн..

Згідно довідки БФ «Благовіст» від
02.06.14 року № 15 належні ОСОБА_1 при
звільненні суми складаються з суми
заробітної плати за січень 2013 року в
розмірі 1044,72 грн. та компенсації за
невикористану відпустку в розмірі 3231,24
грн.. Разом сума становить 4275,96 грн..
Зазначені суми вказано після
проведення відрахувань податків та
зборів.

Відповідно до показів свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, та
ОСОБА_3, допитаного за його згодою в
якості свідка, ОСОБА_1 працювала в БФ
«Благовіст» прес-секретарем. Роботу
вона виконувала на дому та на території
храму на пл.Троїцька, 1 в м.Бердянськ її
робочого місця не було.

Сторони в судовому засіданні
визнали, що профспілкова організація в
БФ «Благовіст» відсутня та ОСОБА_1 не
була членом профспілкової організації.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що звільнення
ОСОБА_1 з посади прес-секретаря за
прогул без поважних причин (п. 4 ст. 40
КЗпП України) проведений незаконно,
оскільки факт невиходу позивача на
роботу не доведений. Доказів про
визначення ОСОБА_1 робочого місця в
приміщенні храму в м.Бердянськ площа
Троїцька, 1 суду не надано. Пояснення
про причини невиходу на роботу від
працівника не витребувані та не
отримано. Доводи відповідача про
направлення телеграми на адресу ОСОБА_1
з пропозицією надати пояснення суд не
приймає до уваги, оскільки зазначену
телеграму ОСОБА_1 не отримувала. Як в
акті від 21 лютого 2013 року, так і в акті
від 26 лютого 2013 року зазначено про те,
що відомості про причини відсутності
ОСОБА_1 на робочому місці відсутні.
Доказів про намагання зажадати від
працівника письмових пояснень або про
відмову працівника від надання таких
пояснень відповідачем суду не надано.
Крім цього, згідно вказаних актів факт
порушення трудової дисципліни
виявлений 21 та 26 лютого 2013 року, наказ
про звільнення з роботи виданий 26
лютого 2013 року, проте звільнення
проведено з 31 січня 2013 року.

Суд враховує, що в БФ «Благовіст»
проведено скорочення штату шляхом
скорочення посади прес-секретаря, що
підтверджується рішенням правління
від 18.12.12 року. Зазначена обставина
визнана сторонами в судовому засіданні
та ними не оспорюється.

Суд також враховує, що ОСОБА_1
повідомлена про майбутнє скорочення її
посади з 01 березня 2013 року, про що
свідчить поштове повідомлення про
отримання копії наказу та
попередження. ОСОБА_1 з діями
відповідача щодо скорочення займаної
нею посади погодилася, також
погодилася з відсутністю у відповідача
роботи за відповідною професією та
спеціальністю, проти звільнення з цієї
підстави не заперечує.

Таким чином, наказ № 01-ВК від 26
лютого 2013 року про звільнення ОСОБА_1 з
посади прес-секретаря належить визнати
незаконним та скасувати, визнавши
формулювання причини звільнення таким,
що не відповідає чинному
законодавству, змінивши формулювання
та вказати причину звільнення за
скороченням штату працівників (п.1 ст. 40
КЗпП України) з 01 березня 2013 року.

В зв'язку зі звільненням з підстав,
передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України на
користь позивача підлягає стягненню
вихідна допомога в розмірі середнього
місячного заробітку, який становить 1160
грн..

Вирішуючи позовні вимоги про
стягнення кінцевого розрахунку при
звільненні та середнього місячного
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, суд виходить з того, що
належні до виплати суми при звільненні
БФ «Благовіст» було депоновано на
розрахунковому рахунку та виплачені
ОСОБА_1 не пізніше наступного дня після
пред'явлення нею вимоги про розрахунок.
Доводи позивача про врахування для
розрахунку коштів у сумі 5680,52 грн., які
зазначені у видатковому касовому
ордері від 11.02.13 року, суд не приймає до
уваги. Ордер наданий позивачу разом із
проектами заяви та наказу про
звільнення за угодою сторін (п.1 ст. 36
КЗпП України) з 11 лютого 2013 року.
Вказана сума зазначена по 11 лютого 2013
року в разі, якби ОСОБА_1 погодилася на
такі умови звільнення.

Враховуючи викладене, в
задоволенні позовних вимог про
стягнення розрахунку при звільненні та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні належить
відмовити.

Вимоги позивача про стягнення
середнього заробітку за час затримки
видачі трудової книжки також
задоволенню не підлягають. В день
звільнення ОСОБА_1 була відсутня на
роботі, на її адресу надіслано поштове
повідомлення із вказівкою про
необхідність отримання трудової
книжки. Трудова книжка направлена
поштою за письмовою згодою працівника.
Зазначені дії проведено відповідачем
відповідно до вимог п. 4.2. Інструкції
про порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України та
Міністерства соціального захисту
населення від 29.07.93 р. № 58. Отже, вина
відповідача відсутня.

Вимога позивача про визнання
недійсним запису у трудовій книжці під
№ 10 щодо звільнення з посади
прес-секретаря з 31 січня 2013 року за
прогул без поважних причин (п. 4 ст. 40
КЗпП України) на підставі наказу № 01-ВК
від 26 лютого 2013 року та вимога про
зобов'язання відповідача змінити запис
у трудовій книжці про причини і дати
звільнення і вказати дійсну дату та
причину звільнення - 01 березня 2013 року
за скороченням штату працівників (п. 1
ст. 40 КЗпП України) задоволенню не
підлягають. Обов'язок власника або
уповноваженого ним органу робити
відповідні записи в трудовій книжці
працівника на підставі рішення суду
про зміну формулювання причин
звільнення визначений п. 2.10 Інструкції
про порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України та
Міністерства соціального захисту
населення від 29.07.93 р. № 58, та окремому
зазначенню в рішенні суду не підлягає.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що порушення
прав ОСОБА_1 у сфері трудових відносин
призвели до моральних страждань
позивача, втрати нормальних життєвих
зв'язків та вимагали від неї додаткових
зусиль для організації свого життя.
Виходячи з характеру та обсягу
страждань позивача, їх тривалості,
тяжкості вимушених змін у її житті, суд
вважає можливим визначити грошовий
еквівалент завданої позивачу
моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн..

Виходячи з того, що трудову книжку
ОСОБА_1 отримала 26 листопада 2013 року та
до суду з даним позовом звернулася 16
грудня 2013 року, суд вважає, що строк
звернення до суду, передбачений ст. 233
КЗпП України, не пропущений та порушене
право підлягає захисту.

Керуючись ст.ст. 4, 57-62, 64, 88, 212-215, 223-226,
294 ЦПК України, ст.ст. 40, 44, 49-2, 116, 117, 147, 149,
233, 235, 237-1 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати незаконним та скасувати
наказ № 01-ВК від 26 лютого 2013 року про
звільнення ОСОБА_1 з посади
прес-секретаря Благодійного фонду
«Благовіст» з 31 січня 2013 року за прогул
без поважних причин (п.4 ст. 40 КЗпП
України).

Визнати формулювання причин
звільнення ОСОБА_1 з посади
прес-секретаря з 31 січня 2013 року за
прогул без поважних причин (п. 4 ст. 40
КЗпП України) на підставі наказу № 01-ВК
від 26 лютого 2013 року таким, що не
відповідає чинному законодавству.

Змінити формулювання причини
звільнення та дату звільнення,
зазначивши: «Звільнена з посади
прес-секретаря Благодійного фонду
«Благовіст» за скороченням штату
працівників (п.1 ст. 40 КЗпП України) з 01
березня 2013 року».

Стягнути з Благодійного фонду
«Благовіст» на користь ОСОБА_1 вихідну
допомогу в розмірі 1160 гривень 00 копійок
та в рахунок відшкодування моральної
шкоди 1000 гривень 00 копійок, всього 2160
гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: О.В.Парій