Справа №: 398/2772/14-цРІШЕННЯ
"03" червня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд
Кіровоградської області
у складі: головуючого
- судді Петрової О.Ф.
при секретарі Сніжко І.М.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Олександрії
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, де третьою особою, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, є ОСОБА_3, про звільнення майна
ОСОБА_1 звернувся до
Олександрійського міськрайонного суду
з позовом до ОСОБА_2 про звільнення
з-під арешту автомобіля марки «КІА»,
модель «Sportage», 1998 року випуску, тип -
легковий універсал, номер кузова (шасі,
рама) НОМЕР_2, реєстраційний номер
Позивач зазначає, що рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
від 29 жовтня 2013 р., яке набрало законної
сили, за ним визнано право власності
на зазначений автомобіль. Відповідно
до рішення суду від 8 січня 2014 р. суд
звільнив з-під арешту легковий
автомобіль, виключивши його з акту
опису та арешту майна, складеним
державним виконавцем Московського
відділу ДВС Харківського міського
управління юстиції. З метою
переоформлення автомобіля на своє
ім'я, він, позивач, звернувся до
начальника Олександрійського МРЕВ ДАІ
і тоді дізнався, що ухвалою
Олександрійського міськрайонного
суду від 4 грудня 2013 р. з метою
забезпечення позову у справі ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 на автомобіль накладено арешт і
внесено до Єдиного реєстру про
заборону відчуження. Зазначена ухвала
порушує його права як власника, які він
Позивач підтримав позов та
пояснив, що через низку скрутних
життєвих обставин він своєчасно не
оформив своє право власності на
автомобіль, який придбав у ОСОБА_3 ще в
2002 р. Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду від 29 жовтня 2013 р.
договір купівлі-продажу автомобіля
визнано дійсним та за ним визнано
право власності на автомобіль. Рішення
суду набрало законної сили, а відтак
арешт на автомобіль накладено
безпідставно. Накладаючи з метою
забезпечення позову арешт на
автомобіль, суд не переконався в
належності майна саме ОСОБА_3
До судового розгляду справи як
третю особу, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_3
Останній в судове засідання не
з'явився, однак надіслав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
зазначивши, що він проти задоволення
вимог ОСОБА_1 не заперечує.
Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_5 проти позовних вимог
заперечила з посиланням на те, що до
даних правовідносин не застосовуються
норми Закону України «Про виконавче
провадження». ОСОБА_1 неправильно
обрав спосіб захисту своїх прав. Його
вимоги є передчасними. Арешт на
автомобіль марки «КІА» накладено на
підставі ухвали суду з метою
забезпечення позову, який пред'явлено
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу
за договором позики. На підтвердження
належності автомобіля ОСОБА_3 для
вирішення питання про забезпечення
позову ОСОБА_2 надав довідку органу
надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспорту.
Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
обставини справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.
Суд встановив, що за рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
від 29 жовтня 2013 р., яке набрало
законної сили, було визнано дійсним
договір купівлі-продажу автомобіля
марки «КІА», модель «Sportage», 1998 року
випуску, тип - легковий універсал, номер
кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер
НОМЕР_1, укладений 28 листопада 2002 р. між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а також за останнім
визнано право власності на цей
автомобіль. Дотепер автомобіль
зареєстровано за ОСОБА_3 ОСОБА_1 не
встиг здійснити державну
перереєстрацію автомобіля, оскільки
ухвалою Олександрійського
міськрайонного суду від 4 грудня 2013 р. з
метою забезпечення позову до ОСОБА_3 в
іншій справі на автомобіль накладено
арешт. Позивач звернувся з позовом з
метою захисту своїх прав як власника.
Як вбачається з матеріалів
справи, позивач набув право власності
на автомобіль відповідно до договору
купівлі - продажу, який суд визнав
Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах,
що не заборонені законом, зокрема із
Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом ( ч.2 ст. 328 ЦК
Відповідно до статті 41
Конституції України та пункту 2 частини
першої статті 321 ЦК України ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності чи обмежений у його
здійсненні, крім випадків,
встановлених Конституцією та законом.
Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду від 29 жовтня 2013 р.
не скасоване та набрало законної сили,
а тому суд не вдається до обставин та
правомірності набуття права власності
на автомобіль .

Відповідно до п.8 Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 р. N 1388, документами, що
підтверджують правомірність придбання
транспортних засобів, їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери, з -поміж інших зазначених
документів, є засвідчена підписом
відповідної посадової особи, що
скріплена печаткою копія рішення суду,
засвідчена в установленому порядку, із
зазначенням юридичних чи фізичних
осіб, які визнаються власниками
транспортних засобів, марки, моделі,
року випуску таких засобів, а також
ідентифікаційних номерів їх складових
частин. Із змісту цього Порядку
випливає, що відсутність державної
реєстрації автомобіля за позивачем не
може свідчити про відсутність
правомірності набуття ним права
власності.

Саме через винесення ухвали про
арешт автомобіля позивач позбавлений
можливості здійснити перереєстрацію
транспортного засобу і розпоряджатися
ним на власний розсуд .

Враховуючи те, що арешт на
автомобіль накладено судом з метою
забезпечення позову в іншій справі, в
якій ОСОБА_1 не є стороною, іншого
способу захисту своїх прав, аніж
шляхом виключення майна з-під арешту
він не має.

З огляду на викладене майнові
права позивача підлягають захисту
шляхом звільнення належного йому
автомобіля з-під арешту.

Оскільки позивач відмовився від
компенсації судових витрат з боку
відповідача, вони на користь
останнього не стягуються.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,, ч.3 ст.61,
ст.ст. 214, 215 ЦПК України, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де
третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, є
ОСОБА_3, про звільнення майна з-під
арешту задовольнити.

Звільнити з-під арешту
автомобіль марки «КІА», модель «Sportage»,
1998 року випуску, тип - легковий
універсал, номер кузова (шасі, рама)
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1,
накладений ухвалою Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 4 грудня 2013 р.

Апеляційну скаргу на рішення може
бути подано до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Олександрійський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення , а особами , які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, - протягом того ж
строку з дня отримання копії рішення.

Суддя