АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/3174/14
Головуючий 1 інстанції - Нестеренко
Н.В. Справа №621/342/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Кружиліної
О.А.,

суддів колегії - Кіся П.В.,
Макарова Г.О.,

при секретарі -
Сементовської О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зміївського районного
суду Харківської області від 20 березня
2014 року

за позовом ОСОБА_3 до Акціонерної
компанії « Харківобленерго» про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди ,-

в с т а н о в
и л а:

06 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зазначеним позовом та просив
суд визнати незаконним , з порушенням
законодавства його звільнення з
роботи (посада - електромонтер з
експлуатації розподільних мереж 4
групи кваліфікації Зміївського РЕМ АК
« Харківобленерго») з підстав,
передбачених пунктом 2 статті 40 КЗпП
України , поновити його на роботі з
виплатою середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та стягнути з
відповідача на його користь 25 000
гривень у відшкодування моральної
шкоди.

В обґрунтування позову посилався на те,
що наказом № 1/14К від 21. 01.2014 року його
було звільнено з роботи ( посада-
електромонтер з експлуатації
розподільних мереж 4 групи
кваліфікації Зміївського РЕМ АК «
Харківобленерго») , п.2 ст. 40 КЗпП
України . Підставою у наказі зазначено
невідповідність працівника
виконуваній роботі внаслідок стану
здоров'я та витяг з протоколу
профспілкового комітету № 40/7 від 21.01.
2014 року.

Позивач зі звільненням не згоден,
оскільки адміністрація АК «
Харківобленерго» повинна була
перевести його на легшу роботу, а не
звільняти. Дії відповідача пояснює
конфліктом, який триває з червня 2010
року, коли він на виробництві отримав
травму, і погіршення його здоров'я
тепер пов'язано з цими обставинами .
Адміністрація в порушення закону не
складало акт Н-1, в наслідок чого між ним
та керівництвом Зміївського РЕМ АК «
Харківобленерго» склалися неприязні
стосунки. Згідно висновку лікарів він
не може виконувати роботу
електромонтера. Відповідачем були
запропоновані йому вакантні посади ,
які він може обіймати, але ж йому не
були надані копії посадових інструкцій
вакантних посад та адміністрація не
направила його для проходження
медичного огляду за всіма
запропонованими посадами і він не міг
вирішити, яку саме посаду може зайняти.

Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 20 березня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

31 березня 2014 року на зазначене
рішення ОСОБА_3 подана апеляційна
скарга, в якій просить визнати рішення
Зміївського районного суду
Харківської області від 20 березня 2014
року незаконним, скасувати його та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилався на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, а також порушення і неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права.

Судова колегія , заслухавши
суддю-доповідача , відповідно до статті
303 ЦПК України перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги ,заслухавши осіб, що
з'явилися у судове засідання, вважає що
скарга задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої
інстанції забезпечив сторонам
рівні
можливості щодо надання доказів, їх
дослідження та доведеності перед судом
їх переконливості, сприяв всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи і
вирішив справу на засадах
змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні дані та відповідні
їм правовідносини, розглянув справу в
межах заявлених позовних вимог і
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог , суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з положень
пункту 2 статті 40КЗпП України з
врахуванням роз'яснень , які містяться
у постанові Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 06 листопада 1992 року «
Про практику розгляду судами трудових
спорів», статями 10, 11, 60 ЦПК України та
тих обставин, що відповідачем при
звільненні ОСОБА_3 за пунктом 2 статті 40
КЗпП України, були дотримані умови
звільнення з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу, а саме на
підставі висновку медичної комісії ТОВ
« Науково-дослідний інститут
профілактичної медицини» від 26.12.2013
року щодо непридатності ОСОБА_3
виконувати роботу електромонтера;
неприйняття позивачем пропозицій щодо
його переведення на запропоновані
йому вакантні та незаймані посади:
двірник, Централізована служба
виробничо-господарського
обслуговування, посадовий оклад 2186 грн.
( м. Харків); сторож, Лозівський
високовольтний РЕМ, посадовий оклад 2418
грн. ( Харківська обл.. м. Лозова);
прибиральник службових приміщень,
Централізована служба
виробничо-господарського
обслуговування, посадовий оклад 2030
грн., на час відпустки по вагітності та
пологам основного працівника ( м.
Харків); комірник, Лозівський
високовольтний РЕМ, посадовий оклад 2422
грн., на час відпустки по догляду за
дитиною до 3-х років основного
працівника ( Харківська обл.. м. Лозова);
контролер з контролю та обліку
електроенергії 1 гр.кв., Зміївське РВЕ,
посадовий оклад 2418 грн., на час
відпустки по догляду за дитиною до 3-х
років основного працівника (
Харківська обл. м. Зміїв) ; та отримана
згода профспілкового комітету на
звільнення із вказаних підстав.

З таким висновком суду першої
інстанції, судова колегія
погоджується, вважає його правильним
,обґрунтованим, та таким , що
ґрунтується на достатньо повно
встановлених обставинах справи,
доказів які містяться в матеріалах
справи та відповідає вимогам статті 213
ЦПК України .

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
суду першої інстанції без змін, якщо
визнає, що суд ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України , судова колегія судової
палати ,-

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 20 березня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу
апеляційного суду може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-