Справа №
Провадження № 4с/201/48/2014р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014р.
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко
Н.В.

при секретарі - Кім Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області (заінтересована
особа Жовтневий ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції) про визнання дій в.
о. начальника Жовтневого ВДВС ДМУЮ
Малого І.В. неправомірними, визнання
дій державного виконавця
неправомірними, скасування постанов
про відмову у відкритті виконавчого
провадження та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2013р. до суду надійшла скарга
Управління Пенсійного фонду України в
м. Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області (заінтересована
особа Жовтневий ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції) про визнання дій в.
о. начальника Жовтневого ВДВС ДМУЮ
Малого І.В. неправомірними, визнання
дій державного виконавця
неправомірними, скасування постанов
про відмову у відкритті виконавчого
провадження та зобов'язання вчинити
певні дії (а.с. № 2-4).

27.05.2014р. до суду надійшла заява
заявника про поновлення строку на
подачу вищевказаної скарги,
з посиланням на те, що оскаржувані
постанови від 27.05.2014р. та 26.07.2013р. УПФУ
отримало лише 05.08.2013р. та 01.08.2014р.( а.с. №
63-65).

В обґрунтування своїх вимог, начальник
УПФУ у самій скарзі посилався на те, що
рішенням суду від 14.12.2012р. було
задоволено заяву УПФУ в м. Слов'янську
та Слов'янському районі Донецької
області про розкриття інформації, що
містить банківську таємницю. Бажаючи
в примусовому порядку розпочати
процедуру виконання рішення, заявник
звернувся до Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська із заявою про
видачу виконавчого листа, проте листом
суду від 13.03.2013р. УПФУ було відмовлено у
видачі виконавчого листа з посилання
на положення інструкції з діловодства.
30.04.2013р. заявник направив до Жовтневого
ВДВС ДМУЮ заяву про примусове
виконання рішення суду разом із копією
рішення та 27.05.2013р. держвиконавцем було
винесено постанову про відмову
відкритті виконавчого провадження.
УПФУ було подано скаргу до начальника
ДВС на дії ДВС, проте постановою від
26.07.2013р. також відмовлено у задоволені
скарги. Просили поновити строк на
звернення до суду зі скаргою, оскільки
про винесені постанови 27.05.2013р. та
26.07.2013р. дізналися 05.08.2013р. та 01.08.2013р., а
тому подали скаргу в межах
десятиденного строку з дня отримання
оскаржуваних постанов.

27.05.2014р. до суду надійшла заява
начальника УПФУ про розгляд справи за
відсутності їх представника, скаргу
підтримали в повному обсязі та просили
задовольнити ( а.с. № 62)

Представник Жовтневого ВДВС ДМУЮ -
Коломойцев К.В. (діє на підставі
довіреності від 06.02.2013р.) № 3476 в
судове засідання надав заперечення, в
яких просив розглядати справу за його
відсутності та в задоволені скарги
відмовити, посилаючись на те, що в діях
ДВС щодо відмови у відкритті
провадження відсутні ознаки
протиправності.

За такими обставинами, на підставі ст.
169 ЦПК України, суд вважає за можливе
розглядати справу за відсутності
сторін.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що заява представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4
про поновлення строку на подачу
скарги на дії державного виконавця
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 385 ЦПК України,
пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 ЦПК України,
документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються
без розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

З наданих державним виконавцем
документів вбачається, що 29.07.2013р.
представнику ОСОБА_3 було надано
відповідь на його звернення від 25.07.2013р.
(а.с. № 26 провадження № 4с/201/76/2013р.).

Як вбачається із заперечень головного
державного виконавця ВДВС
Лисичанського МУЮ Кохан А.І., даний
лист було надіслано простою
кореспонденцією (а.с. № 23 провадження
4с/201/76/2013р.), а згідно скарги на дії
державного виконавця, ані заявник, ані
його представник, не отримали жодної
відповіді станом на 11.09.2013р.
(а.с. № 2 провадження № 4с/201/76/2013р.).

Таким чином, суд вважає за можливе
поновити представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_4
строк на подачу скарги на дії
державного виконавця, оскільки цей
строк пропущений з поважних причин.

Суд, ознайомившись із матеріалами
скарги на дії державного виконавця
вважає за можливе в її задоволені
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 72 ЦПК України,
документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

З огляду на те, що оскаржувані
постанови заявником було отримано
05.08.2013р. та 01.08.2013р., а скаргу на ці
постанови подано 13.08.2013р., тобто в межах
десятиденного строку на оскарження, то
суд вважає за можливе поновити УПФУ
України в м. Слов'янську та
Слов'янському районі Донецької області
строку на оскарження постанов
Жовтневого ВДВС ДМЮУ від 27.05.2013р. та
26.07.2013р., оскільки наявні поважні
причини пропуску цього строку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду зі скаргою, якщо вважають, що
рішенням, діями або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
норм ЦПК України, порушено їх права чи
свободи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи: виконавчі
листи, що видаються судами…

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону,
та неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що 25.02.2013р. та 18.03.2013р.
УПФУ в м. Слов'янську та Слов'янському
районі Донецької області звернулося до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська із заявами про видачу
виконавчого листа на підставі рішення
суду від 14.12.2012р. № 412/15958/2012 про
розкриття інформації, що містить
батьківську таємницю (а.с. № 7, 8).

Листом суду від 13.03.2013р. заявникові
повідомлено про неможливість видати
виконавчий лист з
посиланням на п. 16.6. Інструкції з
діловодства у місцевому загальному
суді, яка діяла на момент надання
відповіді (а.с. № 9).

Пред'явивши 30.04.2013р. до виконання у
Жовтневий ВДВС ДМУЮ копію рішення суду
від 14.12.2012р., (а.с. № 10), 05.08.2013р.
заявник отримав постанову державного
виконавця Коломойцева К.В. від 27.05.2013р.
про відмову у відкритті виконавчого
провадження з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» (а.с. № 17).

11.07.2013р. УПФУ в м. Слов'янську та
Слов'янському районі Донецької області
подало скаргу на дії державного
виконавця до начальника Жовтневого
ВДВС ДМУЮ (а.с. № 12, 13).

Постановою в.о. начальника Жовтневого
ВДВС ДМУЮ було відмовлено у
задоволені скарги та виконавче
провадження визнано таким, що
здійснено без порушень (а.с. № 15).

Оскаржуючи дії, як державного
виконавця, так і в.о. начальника
Жовтневого ВДВС ДМУЮ, заявник у скарзі
посилався на те, що державний
виконавець в порушення вимог ст. 17
Закону України «Про виконавче
провадження» неправомірно відмовив у
відкритті виконавчого провадження,
оскільки рішення суду є виконавчим
документом в розмінні ст. 17 Закону.

Посилання заявника на п.2 ч. 2 ст. 17
Закону, а саме, на те, що ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарствах, адміністративних та
кримінальних справах та справах про
адміністративне правопорушення
підлягають виконанню, як виконавчі
документи, а тому й рішення суду також
є виконавчим документом,
є помилковим, оскільки по суті є
особистою думкою представника
заявника та не ґрунтується на нормах
Закону, адже ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» чітко визначає,
які документи є виконавчими та можуть
бути пред'явлені до примусового
виконання. Дана стаття в переліку
документів, які можуть бути пред'явлені
як виконавчі документи, не зазначає
рішення суду, а зазначає, лише ухвали
та постанови у цивільних справах.

На підставі ж рішення, судом можуть
бути видані виконавчі листи, які й
передаються до примусового виконання
на підставі п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження».

Згідно інструкції з діловодства у
місцевому загальному суді, яка діяла
на час надання УПФУ відповіді від
13.03.2013р., дійсно не передбачалось
видачі виконавчого листа по справах
окремого провадження, а зверталося до
виконання саме рішення, шляхом його
надіслання на виконання у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 290 ЦПК
України (а.с. № 26 провадження №
2о/412/343/2012).

З 01.01.2014р. в законну силу вступила
Інструкція з діловодства у місцевих
загальних судових, апеляційних судах
областей, апеляційних судах м. Києва та
Севастополі, апеляційному суді АРК,
Вищому Спеціалізованому суді України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, зміст якої не містить прямої
заборони щодо видачі виконавчого листа
по справам про розкриття інформації, що
містить банківську таємницю, а тому
вважаю за можливе роз'яснити заявнику,
що він не позбавлений права повторно
звернутися до суду із заявою про видачу
виконавчого листа на підставі рішення
суду від 14.12.2012р. з одночасною подачею
заяви про поновлення строку на
пред'явлення виконавчого листа до
виконання або безпосередньо
звернутися до банку, надавши для
виконання копію рішення суду від
14.12.2012р.

З огляду на те, що державним виконавцем
правомірно було винесено 27.05.2013р.
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження, то суд вважає,
що й дії в.о. начальника Жовтневого
ВДВС ДМУЮ щодо проведення перевірки
дій держвиконавця з приводу винесення
27.05.2013р. також були правомірними, та в
задоволені цієї частини скарги також
слід відмовити.

Підводячи підсумок
викладеному, суд вважає за можливе в
задоволені скарги УПФУ в м. Слов'янську
та Слов'янському районі Донецької
області відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
17 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 72, 210, 293, 383, 385 ЦПК
України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги Управління
Пенсійного фонду України в м.
Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області ( заінтересована
особа Жовтневий ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції) про визнання дій в.
о. начальника Жовтневого ВДВС ДМУЮ
Малого І.В. неправомірними, визнання
дій державного виконавця
неправомірними, скасування постанов
про відмову у відкритті виконавчого
провадження та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Роз'яснити заявнику, що
відповідно до Інструкції з
діловодства у місцевих загальних
судових, апеляційних судах областей,
апеляційних судах м. Києва та
Севастополі, апеляційному суді АРК,
Вищому Спеціалізованому суді України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, яка набрала законної сили
01.01.2014р., він не позбавлений права
повторно звернутися до суду із заявою
про видачу виконавчого листа на
підставі рішення суду від 14.12.2012р. з
одночасною подачею заяви про
поновлення строку на пред'явлення
виконавчого листа до виконання або має
право безпосередньо звернутися до
банку, надавши для виконання копію
рішення суду від 14.12.2012р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
п'яти днів через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя:

Н.В.Ткаченко