Справа № 303/2546/14-ц
Ряд стат звіту № 26
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі:
головуючого -судді Морозової
Н. Л.

при
секретарі Ільчак Р.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мукачеві цивільну
справу за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства „Дельта Банк"
в особі представника за довіреністю -
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з
відповідача заборгованості за
договором кредиту,

в с т а н о в и в:

Представник ПАТ "Дельта Банк",
правонаступника ТзОВ "Комерційний Банк
"Дельта" (далі Банк) звернувся в суд з
позовом про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за договором кредиту №
001-06039-151207 від 15.12.2007 року в розмірі 1 074,99
гривень та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між
Банком та ОСОБА_2 15.12.2007 року було
укладено договором кредиту № 001-06039-151207,
згідно якого «Позичальник» отримав
суму кредитних коштів в розмірі 1 386,00
гривень на придбання певного
майна/послуг під 12% річних строком на 24
місяці, з кінцевим терміном повернення
та сплати всіх плат не пізніше 14 грудня
2009 року. Позивач (Банк) свої
зобов'язання за договором кредиту
виконав - надавши у розпорядження
«Позичальника» обумовлену у договорі
суму кредиту. Позичальник взяті на себе
зобов'язання за договором кредиту
належним чином не виконав, внаслідок
чого станом на 21.02.2014 року виникла сума
заборгованості в розмірі 1 074,99 гривень
в т. ч. 645,56 грн. заборгованість по
кредиту, 397,44грн. заборгованість по
відсоткам. Сума заборгованості у
добровільному порядку позичальником
не повернута.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про день, час і
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином на вказану адресу у
позовній заяві, але в прохальній
частині позовної заяви просить
розглядати справу у його відсутності,
позовні вимоги підтримує з підстав
наведених у позовній заяві та просить
їх задоволити. Не заперечує проти
винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про день, час і місце
розгляду справи повідомлялася судом на
адресу реєстрації її місця проживання.
Заперечення на позов та заяву про
розгляд справи у її відсутності не
подала.

Зі згоди позивача, суд знаходить
можливим розглянути справу у
відсутності відповідача, згідно вимог
ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі
наявних у справі даних та доказів з
постановленням заочного рішення, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до
кредитного договору № 001-06039-151207 від
15.12.2007 року, укладеного між ТзОВ
"Комерційний Банк "Дельта"
(правонаступник ПАТ "Дельта Банк") та
ОСОБА_2, остання отримала кредит в
розмірі 1 386,00 гривень на придбання
певного майна/послуг під 12% річних
строком на 24 місяці, з кінцевим
терміном повернення та сплати всіх
плат не пізніше 14 грудня 2009 року. (а.с.5).

Банк надав у розпорядження
Позичальника суму 1 386,00 гривень шляхом
оплати ПП «Мобілочка» вказаної суми
за ОСОБА_2, згідно кредитного договору
№ 001-06039-151207 від 15.12.2007 року (а.с15).

Згідно довідки-розрахунку на суму
простроченого зобов'язання по
кредитному договору № 001-06039-151207 від
15.12.2007 року, станом на 12.02.2014 року
загальна сума заборгованості
відповідача ОСОБА_2. складає 1 386,00
гривень, яка складається з: . 645,56 грн.
заборгованість по кредиту, 397,44грн.
заборгованість по відсоткам.

Пунктом 3.7 договору передбачено, що в
разі порушення позичальником будь-якої
з умов цього договору останній
зобов'язується, на вимогу кредитора та
у термін вказані кредитором,
достроково виконати прийняті на себе
зобов'язання за цим договором, в тому
числі повернути в повному обсязі
кредит, сплатити нараховані проценти
за його користування.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. При цьому боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок.

У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК
України, порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання. У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом. Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Позичальник - ОСОБА_2, в порушення умов
договору, взяті на себе зобов'язання за
договором не виконала належним чином,
що призвело до виникнення
заборгованості, що стверджується
розрахунком заборгованості (а.с. 16).

Згідно з п. 23 ст. 1 Закону України «Про
захист прав споживачів» кошти, які
надані кредитодавцем (банком або іншою
фінансовою установою) споживачеві на
придбання продукції є споживчим
кредитом. (Офіційне тлумачення
положень пункту 23 статті 1 див. в
Рішенні Конституційного Суду № 15-рп/2011
від 10.11.2011

Споживчий кредит - кредит, який
надається як у національній, так і в
іноземній валютах фізичним особам -
резидентам України на придбання
споживчих товарів тривалого
користування та послуг і повертається
в розстрочку, якщо інше не передбачено
умовами кредитного договору.

Суб'єктами споживчого кредитування є
фізичні особи (позичальники)" а в особі
кредитора виступають банки, інші
кредитні установи (ломбарди, пункти
прокату тощо). Між банком та населенням
може існувати й посередник, наприклад,
торговельна організація, однак при
цьому зміст споживчого кредиту не
змінюється.

Об'єктом кредитування є витрати,
пов'язані з задоволенням поточного
попиту населення, в тому числі
придбання товарів в особисту власність

Таким чином, ОСОБА_2 отримала споживчий
кредит (на придбання мобільних
телефонів (а.с.13), як вбачається з
п.1.1.Договору кредиту № 001-06039-151207 від
15.12.2007 року, строк дії якого минув 14
грудня 2009 року.

Відповідно до п.7 ч.11 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів»,
кредитодавцю забороняється, зокрема,
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув.

У п.31 Постанови Пленуму
Верховного суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», вказано, що
враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
суди мають виходити з того, що у справах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв'язку із цим
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Отже, зважаючи на те, що право
вимоги за кредитом ОСОБА_2у ПАТ «Дельта
Банк» виникло 14 грудня 2009 року -
(кінцевий термін повернення кредиту), а
Банк як кредитор звернувшись до суду 28
квітня 2014 року, пропустив строк
позовної давності.

Враховуючи, що ОСОБА_2 отримав
саме споживчий кредит та те, що строк
давності за вимогами позивача щодо
стягнення заборгованості за кредитним
договором минув за 1 рік і 4 місяці до
дати подачі позовної заяви, суд
застосовує до даних правовідносин
приписи закону, що регламентують
наслідки спливу позовної давності.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України).

Пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту. (Пунктом 31
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»)

Враховуючи вищевикладене та
застосовуючи строк позовної давності
суд відмовляє ПАТ « Дельта Банк» у
задоволенні позову.

Керуючись ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», Постановою
Пленуму Верховного суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», ст.ст. 10, 11, 57,
60, 88, 205, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд
заочно -

Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
в особі представника за довіреністю
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з
відповідача заборгованості за
договором кредиту, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
Морозова Н. Л.