РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

04 червня 2014 року
Личаківський районний суд м.
Львова

в складі: головуючого судді -
Лакомської Ж. І.

при секретарі - Метелля Б.Б.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у місті
Львові цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
боргу за договором позики, -

встановив:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення боргу за договором
позики.

Позов мотивує тим, що згідно розписки
від 27 березня 2013 року позичив
відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти в
сумі 43000 грн. строком до 01 вересня 2013
року. Проте отриманої в борг суми
відповідач не повернув. Крім того, 27
березня 2013 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_4 було укладено
договір поруки, відповідно до умов
якого поручитель зобов»язався
відповідати перед позичальником за
виконання зобов»язань в частині
нарахування 3% річних на суму основного
зобов»язання. Тому з врахуванням
наведених обставин просить позов
задоволити.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1, який діє на підставі
договору про надання правової допомоги
позовні вимоги в частині стягнення
боргу з відповідача ОСОБА_3 боргу в сумі
43 000 грн. підтримав, позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача ОСОБА_4
3% річних за договором поруки
відмовився.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином про причини неявки суду
не повідомили.

Суд, зі згоди позивача, вирішив
ухвалити заочне рішення у справі на
підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
наявні у справі докази, суд приходить
до висновку, що позов слід задоволити з
таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

На підставі ч.2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно розписки від 27 березня 2013 року
(а.с.6) між позивачем ОСОБА_2 та
відповідачем ОСОБА_3 був укладений
договір позики грошових коштів, згідно
якого відповідач ОСОБА_3 отримав у
позивача ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 43
000 гривень, які зобов»язався повернути
до 01 вересня 2013 року.

Крім того, 27 березня 2013 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було
укладено договір поруки, відповідно до
умов якого поручитель зобов»язався
відповідати перед позичальником за
виконання зобов»язань в частині
нарахування 3% річних на суму основного
зобов»язання (а.с.13-14).

Ст. 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не вставлений договором або
законом.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про те, що відповідачем ОСОБА_3
порушено умови договору позики, відтак
з відповідача ОСОБА_3 на користь
позивача слід стягнути борг в сумі 43000
грн., та оплачений позивачем судовий
збір.

Керуючись статтями 526, 625, 1046, 1047, 1049
Цивільного кодексу України, статтями 10,
11, 60, 88, 209, 212 - 215, ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення боргу за договором позики -
задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2
заборгованість за договором позики в
сумі 43 000 (сорок три тисячі) гривень та 430
(чотириста тридцять) гривень судового
збору.

На заочне рішення позивачем може бути
подано апеляційну скаргу до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів, а відповідачем
може бути подана заява про перегляд
заочного рішення протягом десяти днів
з часу отримання копії рішення.

Суддя:
Лакомська Ж. І.