АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1166/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 48 Левченко В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Магда Л. Ф. РІШЕННЯ
29 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоМагда Л. Ф. суддівМіщенко С.
В. , Трюхан Г. М. при секретаріРибасюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_7 на рішення
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 24 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8
про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів,
вивчивши матеріали справи, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 8 серпня 2013 року звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_8 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
В позовній заяві вказувала, що з 23
листопада 1991 р. по 15 травня 2003 р. вона з
відповідачем перебувала в
зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають
двох дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з
позивачкою та перебувають на повному
Згідно з рішенням Чорнобаївського
районного суду від 19 лютого 2013 р.
відповідач ОСОБА_8 зобов'язаний
сплачувати аліменти на користь
позивачки на утримання дочки ОСОБА_9 в
твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно
до її видужання та на утримання сина
ОСОБА_10 в твердій грошовій сумі 400 грн.
до закінчення ним навчання.
Однак відповідач ухиляється від
виконання рішення суду та сплати
аліментів, внаслідок чого
заборгованість по аліментам згідно
довідки ВДВС Чорнобаївського РУЮ за
період з серпня 2012 року по серпень 2013
року становить 9 696 грн., яка виникла з
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Тому позивачка просила суд стягнути з
відповідача на її користь неустойку за
прострочення сплати аліментів в
розмірі 35 390 грн. 40 коп. за період часу з 9
серпня 2012 р. по 9 серпня 2013 р. та судові
Рішенням Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 24 лютого 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави
судовий збір в сумі 353 грн. 90 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_7
подала апеляційну скаргу в якій
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю, посилаючись на
те, що рішення суду незаконне, ухвалене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта,
яка підтримала апеляційну скаргу та
надала суду три варіанти розрахунку
неустойки і просила апеляційний суд
застосувати такий з цих варіантів, який
відповідає вимогам закону, заперечення
проти доводів апеляційної скарги
представника відповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, а рішення суду
повинно бути скасовано і ухвалено нове
рішення про часткове задоволення
позову виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
вимоги цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Однак рішення суду вказаним вимогам
закону в повній мірі не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції прийшов до висновку
про відсутність вини відповідача у
виникненні заборгованості по сплаті
аліментів за весь період прострочення
її погашення.

Однак, погодитися з таким висновком
суду колегія суддів не може.

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

За змістом п. 22 Постанови Пленуму ВСУ
України №3 від 15 травня 2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», передбачена ст.
196 СК відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Таким чином, стягнення неустойки
пов'язано з наявністю вини в діях
платника аліментів.

Судом в ході розгляду справи було
встановлено, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі і мають двох
повнолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між
сторонами розірваний в 2003 році.

За рішенням Чорнобаївського районного
суду від 19 лютого 2013 р. відповідач
ОСОБА_8 зобов'язаний сплачувати
аліменти на користь позивача ОСОБА_7 на
її утримання у зв'язку з доглядом
повнолітньої дочки сторін ОСОБА_9, яка є
інвалідом та потребує стороннього
догляду, в твердій грошовій сумі по 500
грн. щомісячно до її видужання та на
утримання сина ОСОБА_10, який продовжує
навчання, в твердій грошовій сумі по 400
грн. щомісячно до закінчення ним
навчання. Аліменти були стягнуті з 7
серпня 2012 р., тобто з часу звернення
позивачки з даним позовом до суду.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 30 квітня 2013 р. дане рішення
залишено без змін.

Саме з моменту проголошення ухвали
апеляційного суду, тобто 30 квітня 2013 р.
рішення суду від 19 лютого 2013 р. набрало
чинності.

Згідно із довідкою-розрахунком від 17
вересня 2013 р., наданим старшим
державним виконавцем відділу ДВС
Чорнобаївського районного управління
юстиції (а. с. 97) , у травні 2013 р. ОСОБА_8
сплатив позивачці аліменти в сумі 800
грн.

29 травня 2013 р. позивачка подала
виконавчі листи до державної
виконавчої служби і 29 травня 2013 року
старшим державним виконавцем Гвоздь
В.А. було винесено постанову ВП № 38219157
та відкрито виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7
аліментів на її та сина утримання.

На момент відкриття виконавчого
провадження у відповідача утворилася
заборгованість по сплаті аліментів за
період з серпня 2012 р. по день набрання
рішенням суду законної сили, однак,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що вказана заборгованість
утворилася не з вини відповідача, а
внаслідок тривалого розгляду судами
спору сторін та внаслідок не подання
позивачкою до 29 травня 2013 р. виконавчих
листів на виконання.

Проте в подальшому, у червні-серпні 2013
р. відповідач виплачував позивачці
аліменти із затримкою та не в повному
розмірі, тому колегія суддів знаходить,
що за липень і частину серпня 2013 р. з
нього необхідно стягнути неустойку
(пеню) за прострочення сплати
аліментів.

Так, у червні 2013 р. відповідач не
сплатив позивачці аліменти в розмірі 900
грн., у липні 2013 р. сплатив лише 300 грн.

Визначаючи розмір пені, що підлягає
стягненню, судова колегія частково
приймає до уваги третій варіант
розрахунку пені, наданий позивачкою
апеляційному суду, за період з червня
по серпень 2013 р., а саме: несплата
аліментів у червні 2013 р. в сумі 900 грн. -
затримка станом на 9 серпня 2013 р.
складає 39 днів, сума пені - 351 грн. (900 грн.
х 1% х 39 днів); недоплата аліментів у
липні в сумі 600 грн. - затримка станом на
9 серпня складає 9 днів, сума пені - 54 грн.
(600 грн. х 1% х 9 днів). Всього сума пені, що
підлягає стягненню з відповідача
складає 405 грн.

У серпні 2013 р. відповідач, згідно із
вказаною вище довідкою-розрахунком ДВС
від 17 вересня 2013 р. сплатив позивачці 1000
грн. аліментів, а у вересні 2013 р.
повністю погасив борг, який утворився,
починаючи із серпня 2012 р. по серпень 2013
р.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7
задовольнити частково, рішення
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 24 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8
про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів за період з червня по серпень
2013 р. у розмірі 405 (чотириста п'ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 365
грн. 40 коп. судового збору.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :