Справа № 752/1273/14-ц
Провадження №: 2/752/2132/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:

Головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

при секретарі Короткій Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа
служба у справах дітей Голосіївської
районної у м. Києві державної
адміністрації про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням,
шляхом вселення та зобов»язання не
чинити перешкод у користуванні,
зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 яка діє в інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_3, ОСОБА_2,ОСОБА_1,
Голосіївського районного відділу
Головного управління державної
міграційної служби України в м.
Києві, третя особа служба у справах
дітей Голосіївської районної у м.
Києві державної адміністрації про
визнання такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,

встановив:

21.01.2014 року ОСОБА_1, діючи в інтересах
малолітніх дітей звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням, шляхом вселення та
зобов»язання не чинити перешкод у
користуванні.

В обгрунтування заявлених
позовних вимог позивачем зазначено, що
08.08.2008 року між нею та ОСОБА_4 укладено
шлюб, який розірвано рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
18.11.2011 року. Від шлюбу з відповідачем
народилося двоє дітей - ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, які
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3.
Квартира в якій зареєстровані
малолітні діти належать ОСОБА_4 на
праві власності за договором
купівлі-продажу від 05.04.2005 року ВСВ №
655017. Починаючи з квітня 2013 року і по
даний час, позивач та малолітні діти не
мають змоги проживати у вище
зазначеній квартирі. Відповідач має
намір продати квартиру, тому повивозив
з неї всі меблі та інші речі, необхідні
для нормального проживання у ній
малолітніх дітей. Ключів від квартири у
неї немає, на її вимогу ОСОБА_4 ключів не
дає, а тому вона разом з дітьми
позбавлені можливості проживати на
житловій площі за місцем реєстрації. З
приводу неможливості проживання дітей
у спірній квартирі з причин, які
створює відповідач, 30.08.2013 року вона і
за результатами поведеної перевірки
отримала відповідь про відсутність
адміністративного правопорушення в
діях ОСОБА_4, з порушених нею у
зверненні питань їй також було
рекомендовано звернутись до суду в
приватному порядку. 17.12.2013 року в
порядку досудового врегулювання спору
на адресу відповідача нею було
направлено лист з проханням усунути
перешкоди малолітнім дітям у
користуванні спірною квартирою, однак
жодної відповіді від ОСОБА_4 не
отримала. Позивач також зазначила, що
має у власності однокімнатну квартиру,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
але в цій квартирі крім неї з дітьми
проживають ще чотири особи (батько,
мати, рідна сестра із своєю дитиною).
ОСОБА_4 має намір продати квартиру, в
якій зареєстровані малолітні діти для
чого він має намір зняти останніх з
реєстрації, однак рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 31.10.2013 року
позов ОСОБА_4 було залишено без
задоволення. Служба у справах дітей
Голосіївської РДА у м. Києві за
результатами звернення ОСОБА_4 також не
дала своєї згоди на зняття дітей з
реєстрації. Просила зобов»язати ОСОБА_4
усунути перешкоди у користуванні
квартирою малолітнім дітям та
зобов»язати останнього не чинити
перешкод у користуванні квартирою.

26.02.2014 року ОСОБА_4 звернувся до
ОСОБА_1 з зустрічною позовною заявою
про визнання малолітніх ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.

В обґрунтуванням зазначених
зустрічних позовних вимог,
відповідачем зазначено, що рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
18.11.2011 року шлюб між ним та ОСОБА_1
розірвано. Цим же рішенням встановлено,
що діти після розірвання шлюбу будуть
проживати з матір»ю ОСОБА_1, також
рішенням встановлено, що діти
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3,
власником якої є їх батько ОСОБА_4, але
фактично будуть проживати з матір»ю за
адресою: АДРЕСА_2. Зазначив, що визнає
усі свої обов»язки щодо дітей та ніколи
не відмовлявся і не відмовляється від
них, але колишня дружина ОСОБА_1 створює
штучні перешкоди, оскільки він мав
намір продати спірну квартиру для того,
щоб оплатити новуквартиру, у зв»язку з
цим виникли складнощі, що тільки
погіршують його фінансове становище.
Зазначив також, що готовий взяти дітей
до себе проживати та на своє повне
утримання, однак ОСОБА_1 їх не віддає,
хотів урегулювати будь-якими способами
конфлікт мирно, аби мати можливість
продати стару квартиру, де
зареєстровані діти та сплати борг за
нову, тим самим покращити умови для
дітей. Просив визнати малолітніх
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням.

У судовому засіданні позивач та
її представник заявлені позовні вимоги
підтримали, просили позов
задовольнити. Позивач наполягала на
тому, що діти мають потребу проживати в
кращих умовах ніж ті, що створені в
однокімнатній квартирі, право
власності на яку зареєстровано за нею.
Крім того, за місцем розташування
спірної квартири діти матимуть змогу
відвідувати дитячий садочок та школу
належних рівнів. З приводу зустрічних
позовних вимог позивач та її
представник заперечували в повному
обсязі ,просили відмовити в їх
задоволенні. Стверджували, що
відповідач у такий спосіб має намір
позбавити дітей житлової площі в м.
Києві, а запропоноване ним місце для
проживання дітей не є рівноцінним.

Відповідач та його представник
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали,
просили у задоволенні первісного
позову відмовити, посилаючись на те, що
позивач у такий спосіб створює умови за
яких відповідач позбавляється
можливості вирішити питання щодо
забезпечення житловим приміщенням
себе та його спільних з позивачем
дітей. Відповідач та його представник,
просили суд прийняти до уваги те, що
позивачу було запропоновано ряд
варіантів для вирішення питання щодо
забезпечення житловою площею дітей,
однак жодна з пропозицій не була
прийнята ОСОБА_1 з метою створення
перешкод. Просили задовольнити
зустрічні позовні вимоги щодо визнання
малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_2 такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням за адресою - АДРЕСА_3 з
підстав, передбачених ст..ст. 71,72 ЖК УРСР
задовольнити, зобов»язати
Голсіїівський РВ ГУ Державної
міграційної служби України в м. Києві
зняти останніх зх. Реєстрації за
зазначеною адресою, зобов»язати ОСОБА_1
зареєструвати малолітніх дітей за
місцем своєї реєстрації за адресою -
АДРЕСА_2.

Представник відповідача
Голосіївського РВ ГУ Державної
міграційної служби України в м. Києві в
судове засідання не з»явився, на адресу
суду надійшло клопотання про розгляд
справи за відсутності останнього.

Третя особа Служба у справах дітей
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації, будучи
належним чином повідомленою, з
будь-якими клопотаннями до суду не
зверталась, про причини неявки
представника суд не повідомлено.

З огляду на викладене, врахувавши думку
учасників судового розгляду справи,
суд визнав за можливе розглянути
справу за відсутності представника
відповідача Голосіївського РВ ГУ
Державної міграційної служби України в
м. Києві та третьої особи Служби у
справах дітей Голосіївської районної у
м. Києві державної адміністрації.

Заслухавши пояснення, з приводу
заявлених позовних вимог, учасників
судового розгляду справи, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню, а у
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_4 слід відмовити з наступних
підстав.

При вирішенні заявлених позивачем
позовних вимог, суд у першу чергу
керується загальними нормами
цивільно-процесуального
законодавства щодо порядку здійснення
цивільного судочинства.

За правилами ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.
Правилами ст. 10 цього Кодексу
визначено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків
встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.ст. 60,61,131 ЦПК України:
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір; обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ,
у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Судом встановлено, що сторони у
справі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками
малолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3
(а.с.17,18).

За даними довідки №3 на квартиру
АДРЕСА_3, квартира є приватною
власністю ОСОБА_4, на житловій площі
зареєстровано чотири особи: власник
ОСОБА_4, йодо діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
мати ОСОБА_6. Діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зареєстровані з моменту народження.
(а.с.15).

Судом також встановлено, що малолітні
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично проживають з
матір»ю за адресою - АДРЕСА_2.

За даними довідки №3 на квартиру
АДРЕСА_2, особистий рахунок відкрито на
ім»я ОСОБА_1, сім»я складається з п»яти
чоловік: власника ОСОБА_1, сестри
ОСОБА_7., племінниці ОСОБА_8, матері
ОСОБА_9, батька ОСОБА_10 (а.с. 16).

Рішенням Дарницького районного
суду м. Києва, що ухвалено 31.10.2013 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
третя особа Служба у справах дітей
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації, Орган опіки
та піклування Дарницької районної у м.
Києві державної адміністрації про
зміну місця реєстрації малолітніх
дітей, судом встановлено, що між
сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не існує
спору щодо визначення місця проживання
малолітніх дітей, за згодою батьків,
яка була досягнута на момент
розірвання шлюбу діти проживають з
матір»ю за адресою - АДРЕСА_2. Зазначене
рішення також містить дані, що судом
прийнято до уваги висновок Служби у
справах дітей Голосіївської районної у
м. Києві державної адміністрації про
порушення прав малолітніх дітей у
випадку їх перереєстрації з житлової
площі, що складається з трьох житлових
кімнат на житлову площу однокімнатної
квартири (а.с.50-54).

Звертаючись в суд з позовом, позивач
ОСОБА_1, посилається на те, що їх з
відповідачем діти, з моменту
розірвання шлюбу подорослішали,
старшу дочку необхідно переводити до
шкільного навчального закладу, а також
створити належні їм умови для
проживання та розвитку, а створити такі
умови в однокімнатній квартирі вона
позбавлена можливості. Крім того,
стверджувала, що батько дітей чинить
перешкоди щодо їх проживання у
належній йому на праві власності
квартирі.

Відповідач, у судовому засіданні
визнав, що має намір розпорядитися
спірним житловим приміщенням, однак
реєстрація місця проживання
малолітніх дітей створює йому в цьому
перешкоди. Крім того, відповідач
визнав, що він має обов»язок перед
малолітніми дітьми, турбується про них,
приймає участь у їх вихованні і має
бажання, щоб місце проживання дітей
було визначено з ним у придбаній
квартирі, що розташована в селі
Новопетрівське, де створені всі
зручності для їх проживання.

Наразі, судом встановлено, що
відповідач має заперечення щодо
проживання його з позивачем
малолітніх дітей у спірній квартирі,
одночасно визнає, що діти є членами
його сім»ї, місце проживання яких після
розірвання шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_1 за
домовленістю останніх було визначено з
матір»ю ОСОБА_1, однак за сплином часу у
дітей виникла потреба у покращенні
житлових умов, що може бути забезпечено
у випадку їх проживання за місцем
реєстрації.

За правилами ч. 1 ст. 383 ЦК України,
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім»ї, а правилами ст.405
цього Кодексу визначено, що члени
сім»ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім»ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім»ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними і власником житла або законом.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що малолітні ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 мають право та потребу для
проживання у квартирі за місцем їх
реєстрації, що є власністю їх батька, а
останній має обов»язок забезпечити їх
проживання у квартирі АДРЕСА_3.

Що ж стосується зустрічних позовних
вимог відповідача про визнання
малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що
втратили право на проживання у
квартирі АДРЕСА_3 з підстав,
передбачених ст.ст. 71.72 ЖК УРСР, то вони
не підлягають задоволенню, оскільки
зазначені норми житлового
законодавства не підлягають
застосуванню судом до правовідносин,
які склалися між сторонами у справі
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 щодо проживання їх
малолітніх дітей у спірній квартирі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 47 Конституції України, ст. 18 Закону
України «Про охорону дитинства», ст.
ст.71,72 ЖК УРСР, ст.ст. 383,405 ЦК України,
ст.ст. 10,11,60,88,208,213,218 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа служба у
справах дітей Голосіївської районної у
м. Києві державної адміністрації про
усунення перешкод у
користуванніжитловим приміщенням,
шляхом вселення та зобов»язання не
чинити перешкод у користуванні
задовольнити.

Вселити малолітніх ОСОБА_3 (
ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3)
до квартири АДРЕСА_3.

Зобов»язати ОСОБА_4 (індивідуальний
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) не
чинити малолітнім ОСОБА_3 (
ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3)
перешкод у користуванні квартирою
АДРЕСА_3.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 яка діє в інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1,
Голосіївського районного відділу
Головного управління державної
міграційної служби України в м.
Києві, третя особа служба у справах
дітей Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації про визнання
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, залишити без
задоволення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги,якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м. Києва
через Голосіївський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Плахотнюк
К.Г.