Справа № 505/288/14-ц
Провадження № 2/505/1078/2014 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2014 р. Котовський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Вергопуло А.К.,

при секретарі - Чебан О. Г.,

за участю:

представника відповідача, третьої
особи - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Котовську
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до відділу культури і
туризму Балтської районної державної
адміністрації Одеської області про
визнання наказів про звільнення та
переведення на іншу роботу
незаконними, поновлення на роботі,
стягнення середньомісячної заробітної
плати за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди (третя
особа - ОСОБА_1),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
відділу культури і туризму Балтської
районної державної адміністрації
Одеської області, стверджуючи, що
наказом від 15 вересня 2011 року вона була
прийнята на роботу на 0,5 ставки
завідуючої Гербінським сільським
клубом та 0,5 ставки бібліотекаря
Гербінської сільської бібліотеки.
Наказом начальника відділу культури і
туризму Балтської районної державної
адміністрації Одеської області від 15
квітня 2013 року їй була винесена догана,
а наказом від 05 червня 2013 року було
утворено атестаційну комісію та
попереджено про те, що вона буде
проходити атестацію. Звернувшись зі
скаргою на вищевказані дії до
Балтської районної державної
адміністрації Одеської області, їй
було повідомлено, що наказ про
винесення їй догани скасовано, та
затверджено нову дату атестації - 06
вересня 2013 року. Складена на неї
характеристика, яка була зачитана під
час проведення атестації, була
негативного змісту та не відповідала
дійсності. Після проведення атестації
їй було повідомлено, що вона не
відповідає займаній посаді, а 18 вересня
2013 року було видано наказ №65-к про
звільнення її з посади завідуючої
Гербінським сільським клубом та наказ
№66-к про переведення її на посаду
бібліотекаря Гербінської сільської
бібліотеки з окладом 0,25 ставки.

Також позивачка стверджувала, що
проведення атестації не було погоджено
співробітниками відділу культури, вона
здійснює догляд за дитиною-інвалідом
дитинства, атестація була проведена з
порушенням вимог законодавства, її
звільнення не було погоджене з
профспілковим комітетом, тому своє
звільнення вона вважає незаконним, у
зв'язку з чим їй була спричинена
моральна шкода, яку вона оцінює у 10000,00
грн.

Позивачка просить суд визнати
незаконним наказ №65-к від 18 вересня 2013
року про її звільнення з роботи на
підставі п.2 ст. 40 КЗпП України, визнати
незаконним наказ №66-к від 18 вересня 2013
року про переведення її на постійне
місце роботи бібліотекаря Гербінської
сільської бібліотеки, поновити її на
посаді завідуючої Гербінським
сільським клубом та бібліотекаря
Гербінської сільської бібліотеки,
стягнути з відділу культури і туризму
Балтської районної державної
адміністрації Одеської області
середньомісячну заробітну плату за час
вимушеного прогулу з 18 вересня 2013 року
до дня поновлення її на роботі,
моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.,
судові витрати, пов'язані з витратою на
правову допомогу у розмірі 1600,00 грн. та
оплату послуг банку.

В судове засідання, яке відбулося 11
червня 2014 року, ОСОБА_2 та її
представник за довіреністю ОСОБА_4 не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, про причини неявки суду
не повідомили, клопотання про розгляд
справи за їх відсутності або
перенесення розгляду справи не
надавали.

Суд вважає за можливим слухати справу
за відсутності позивачки та її
представника. При цьому суд враховує
положення ч. 1 ст. 169 ЦПК України, згідно
якої суд відкладає розгляд справи в
межах строків, встановлених статтею 157
цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі, а
справи про поновлення на роботі, про
стягнення аліментів - одного місяця.

При таких обставинах, зважаючи на
довгий час розгляду справи у суді та
безпідставною неявкою позивачки, суд
вважає за неможливим перенести розгляд
справи на іншу дату.

Представник відповідача, третьої особи
ОСОБА_1 в судовому засіданні проти
слухання справи за відсутності
позивачки та її представника не
заперечувала. Проти задоволення позову
заперечувала у повному обсязі,
вказувала, що наказ про винесення
ОСОБА_2 догани скасовано; рішення про
проведення атестації було винесено
правомірно та ОСОБА_2 було вчасно
повідомлено про проведення атестації;
характеристика складена на ОСОБА_2
відповідає дійсності; ОСОБА_2 дійсно не
відповідає займаній посаді, а тому 18
вересня 2013 року було правомірно видано
наказ №65-к про звільнення її з посади
завідуючої Гербінським сільським
клубом; переведення ОСОБА_2 на посаду
бібліотекаря Гербінської сільської
бібліотеки з окладом 0,25 ставки
пов'язане з переведенням бібліотеки на
баланс до Гербінської сільської ради
та усі працівники перейшли на 0,25
ставки; те, що ОСОБА_2 здійснює догляд за
дитиною-інвалідом дитинства відділу
культури відомо не було, адже ОСОБА_2 не
надала вчасно про це документи;
профспілкового комітету у відділу
культури не створено, тому посилання
ОСОБА_2 на те, що її звільнення не було
погоджене з профспілковим комітетом є
необґрунтованим; спричинення ОСОБА_2
моральної шкоди вважає недоведеним та
необґрунтованим, оскільки остання
поновлена на роботі, проте наказ про
своє поновлення ОСОБА_2 отримати
відмовилась та на роботі не
з'являється, у зв'язку з вищевказаним
ОСОБА_1 просила відмовити у позові у
повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що наказом відділу
культури і туризму Балтської районної
державної адміністрації Одеської
області від 14 січня 2013 року завідуючій
Гербінським сільським клубом ОСОБА_2
винесено догану за непроведення
культурних заходів у Гербінському
сільському клубі.

Наказом відділу культури і туризму
Балтської районної державної
адміністрації Одеської області від 15
квітня 2013 року завідуючій Гербінським
сільським клубом ОСОБА_2 винесено
догану за невикорнання розпорядження
Балтської районної державної
адміністрації та Балтської районної
ради "Про комплексну оцінку
соціально-економічного розвитку
територій сільських рад Балтського
району".

Листом Балтської районної державної
адміністрації Одеської області від 13
червня 2013 року ОСОБА_2 повідомлено, що
розпорядженням виконуючого обов`язки
голови Балтської районної державної
адміністрації Одеської від 13 червня 2013
року №268/А-2013 скасовано наказ відділу
культури і туризму Балтської районної
державної адміністрації Одеської
області від 15 квітня 2013 року про
оголошення догани.

Наказом відділу культури і туризму
Балтської районної державної
адміністрації Одеської області від 26
червня 2013 року з ОСОБА_2 знято догану,
оголошену наказом від 14 січня 2013 року.

05 липня 2013 року начальником відділу
культури і туризму Балтської районної
державної адміністрації Одеської
області було затверджено список
кадрового складу творчих працівників,
які підлягають атестації у 2013 році, у
якому була і ОСОБА_2, яка поставила свій
підпис 13 серпня 2013 року.

На ОСОБА_2 була складена характеристика
№207 від 02 вересня 2013 року, підписана
сільським горловою ОСОБА_5, згідно якої
ОСОБА_2 «не проявила себе як хороший
працівник культури. Жодного заходу
вона не провела на належному рівні. До
своєї роботи відноситься холодно.
Участі у громадській роботі не
брала…».

06 вересня 2013 року була проведена
атестація творчих працівників відділу
культури і туризму Балтської районної
державної адміністрації Одеської
області.

Протоколом засідання атестаційної
комісії №6 від 06 вересня 2013 року
встановлено, що ОСОБА_2 не відповідає
займаній посаді.

Наказом №65-к відділу культури і
туризму Балтської районної державної
адміністрації Одеської області від 18
вересня 2013 року ОСОБА_2 звільнено з
посади завідуючої Гербінським
сільським клубом на підставі п.2 ст. 40
КЗпП України.

Наказом №66-к відділу культури і
туризму Балтської районної державної
адміністрації Одеської області від 18
вересня 2013 року ОСОБА_2 переведено на
посаду бібліотекаря Гербінської
сільської бібліотеки на постійне місце
роботи з 19 вересня 2013 року.

Наказом №96-к відділу культури і
туризму Балтської районної державної
адміністрації Одеської області від 01
листопада 2013 року ОСОБА_2 поновлено на
посаді завідуючої Гербінським
сільським клубом з 04 листопада 2013 року,
бухгалтерії Гербінської сільської
ради виплатити компенсацію за вимушені
прогули з 20 вересня по 03 листопада 2013
року включно.

Від підпису про ознайомлення з даним
наказом ОСОБА_2 відмовилась, про що
складено відповідний акт.

Наказом №97-к відділу культури і
туризму Балтської районної державної
адміністрації Одеської області від 01
листопада 2013 року скасовано наказ №66-к
від 18 вересня 2013 року.

Листом відділу культури і туризму
Балтської районної державної
адміністрації Одеської області №224/01-21
від 13 листопада 2013 року ОСОБА_2 просили
з'явитися для отримання трудової
книжки у зв'язку з переведенням кадрів
до сільських рад.

Телеграмою відділу культури і туризму
Балтської районної державної
адміністрації Одеської області від 28
листопада 2013 року ОСОБА_2 було
повідомлено, що вона згідно наказу №96-к
від 01 листопада 2013 року повинна
приступити до роботи на посаді
завідуючої Гербінським сільським
клубом з 04 листопада 2013 року.

Довідкою Одеської філії ПАТ
«Укртелеком» №60 від 26 листопада 2013
року підтверджено, що телеграма
вручена особисто ОСОБА_2 08 листопада 2013
року.

Згідно листа Гербінської сільської
ради №288 від 24 грудня 2013 року ОСОБА_2
виплачена заробітна плата за вимушені
прогули з 19 вересня по 04 листопада 2013
року у сумі 1579,65 грн., нарахована сума 13
грудня 2013 року.

Згідно довідки Гербінської сільської
ради середньомісячна заробітна плата
ОСОБА_2 складає за 9 місяців 2013 року 1396,00
грн.

Згідно медичного висновку від 03 травня
2012 року ОСОБА_6, матір'ю якої є позивачка
ОСОБА_2, є дитиною інвалідом.

3 лютого 2014 року адвокатом ОСОБА_2 за
довіреністю ОСОБА_7 була надана суду
заява про поновлення строку для подачі
позовної заяви, у якій він вказував, що
06 вересня 2014 року уклав договір про
надання правової допомоги з
позивачкою, проте пропустив строк
звернення до суду через його
зайнятість у інших судових процесах.

Представник відповідача та третя
особа ОСОБА_1 проти поновлення ОСОБА_2
строку на звернене я до суду
заперечувала, стверджуючи, що у
адвокати було достатньо часу для
подання позовної заяви до суду.

Висновки суду підтверджуються
матеріалами справи та поясненнями
сторін.

Згідно зі ст. 43 Конституції України
кожен має право на працю, що включає
можливість заробляти собі на життя
працею, яку він вільно обирає або на яку
вільно погоджується. Громадянам
гарантується захист від незаконного
звільнення.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Стаття 261 ЦК України передбачає, що
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачка уклала договір з адвокатом
про надання правової допомоги та
поклала на нього обов'язки щодо захисту
своїх прав та інтересів, однак адвокат,
підготувавши позовну заяву, через свою
зайнятість вчасно не подав позов до
канцелярії суду.

Суд вважає, що недоробки адвоката не
можуть слугувати причиною для відмови
позивачці у зверненні до суду з вимогою
про захист своїх прав, тому ОСОБА_2 слід
поновити строк на звернення до суду.
Крім того, в матеріалах справи відсутні
докази отримання позивачкою наказу про
звільнення, тобто того, що ОСОБА_2 знала
про порушення своїх прав та інтересів.

За клопотанням позивачки ОСОБА_2 про
забезпечення доказів були викликані та
допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_5, ОСОБА_17, ОСОБА_18

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_5 у судовому засіданні
стверджували, що ОСОБА_2 не займається
своїми прямими трудовими обов'язками, а
саме: спільну мову з молоддю не знайшла,
не проводить жодних культурних заходів
у Гербінському сільському клубі, до
роботи ставиться невідповідально, усі
культурні заходи проводяться головою
сільської ради та депутатами, на
зауваження не реагує та веде себе
зухвало, що і стало причиною їх
клопотання до відділу культури і
туризму Балтської районної державної
адміністрації Одеської області про
звільнення ОСОБА_2 з посади завідуючої
Гербінським сільським клубом.

Свідки ОСОБА_17 була секретарем
атестаційної комісії та свідок ОСОБА_18
був членом атестаційної комісії, яка
проводила атестацію ОСОБА_2, у судовому
засіданні вони вказали, що ОСОБА_2 при
проведенні атестації не відповіла на
жодне запитання, вела себе зухвало,
вона дійсно не відповідає займаній
посаді.

Згідно до п.18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 1992 року №9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів, при
розгляді справ про поновлення на
роботі судам необхідно з'ясувати, з
яких підстав проведено звільнення
працівника згідно з наказом
(розпорядженням) і перевіряти їх
відповідність законові. Суд не в праві
визнати звільнення правильним,
виходячи з обставин, з якими власник
або уповноважений ним орган не
пов'язували звільнення».

Відповідно до п. 2 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку виявленої
невідповідності працівника займаної
посаді або виконуваній роботі
внаслідок недостатньої кваліфікації
або стану здоров'я, які перешкоджають
продовженню даної роботи.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» № 9
від 06 листопада 1992 при розгляді справ
про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України
суд може визнати правильним припинення
трудового договору в тому разі, якщо
встановить, що воно проведено на
підставі фактичних даних, які
підтверджують, що внаслідок
недостатньої кваліфікації або стану
здоров`я (стійкого зниження
працездатності) працівник не може
належно виконувати покладених на нього
трудових обов`язків чи їх виконання
протипоказано йому за станом здоров`я
або небезпечне для членів трудового
колективу чи громадян, яких він
обслуговує, і його неможливо перевести,
за його згодою, на іншу роботу.

За положеннями ст. 43 КЗпП України
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених п. 2 ст. 40 цього
Кодексу, може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника)
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Жодних доказів на підтвердження
неналежного виконання позивачкою
своїх трудових обов'язків, наявність
претензій до її роботи, обґрунтованих
скарг, дисциплінарних стягнень, тощо,
відповідачем суду не надано. Догани,
які були винесені ОСОБА_2 - скасовані.

Крім того, з копії медичного висновку
від 03 травня 2012 року вбачається, що
ОСОБА_2 є матірю дитини-інваліда.

При проведенні атестації заклади
культури, зокрема, відділ культури і
туризму Балтської районної державної
адміністрації Одеської області,
повинні керуватися Положенням про
проведення атестації працівників
підприємств, установ, організацій та
закладів галузі культури,
затвердженого наказом Міністерства
культури і туризму України №44 від 16
липня 2007 року.

Відповідно до п.2.2. вищевказаного
Положення строки, графік проведення
атестації, перелік орієнтованих
питань, що виносяться на атестацію,
узгоджується з відповідним
профспілковим органом і доводиться до
відома працівників, які підлягають
атестації, не пізніше ніж за місяць до
її початку.

Однак при розгляді даної справи
встановлено, що даної вимоги Положення
дотримано не було.

Належних доказів дотримання п.2.2
Положення при проведенні позачергової
атестації 06 вересня 2013 року здобуто не
було.

Відповідно до п.4.4. Положення працівник,
який атестується, повинен бути
ознайомлений зі своєю характеристикою
(під підпис) не пізніше за два тижні до
початку атестації, при цьому він може
висловити згоду чи незгоду зі змістом
характеристики.

В супереч вимогам п.4.4 Положення ОСОБА_2
не була ознайомлена зі своєю
характеристикою. На характеристиці
відсутній підпис ОСОБА_2 про
ознайомлення з її змістом. Крім того,
характеристика була складена за чотири
дні до проведення атестації, що не
відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України
у разі звільнення без законної
підстави або незаконного переведення
на іншу роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на те, що підставою для
винесення наказу про звільнення ОСОБА_2
з роботи були результати атестації, то
суд вважає, що його слід визнати
незаконним, скасувати та поновити
ОСОБА_2 на раніше займаній посаді.
Жодних доказів щодо отримання
позивачкою наказу №96-к про поновлення
її на посаді завідуючої Гербінським
сільським клубом та отримання на
рахунок компенсації за вимушені
прогули суду не надано.

Також відповідачем не було враховано
положень ч.3 ст.184 КЗпП України,
відповідно до якої звільнення вагітних
жінок і жінок, які мають дітей віком до
трьох років (до шести років - частина
шоста статті 179), одиноких матерів при
наявності дитини віком до чотирнадцяти
років або дитини-інваліда з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
не допускається, крім випадків повної
ліквідації підприємства, установи,
організації, коли допускається
звільнення з обов'язковим
працевлаштуванням. Обов'язкове
працевлаштування зазначених жінок
здійснюється також у випадках їх
звільнення після закінчення
строкового трудового договору. На
період працевлаштування за ними
зберігається середня заробітна плата,
але не більше трьох місяців з дня
закінчення строкового трудового
договору.

Згідно ч.1 ст.32 КЗпП України переведення
на іншу роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації, а також
переведення на роботу на інше
підприємство, в установу, організацію
або в іншу місцевість, хоча б разом з
підприємством, установою,
організацією, допускається тільки за
згодою працівника, за винятком
випадків, передбачених у статті 33 цього
Кодексу та в інших випадках,
передбачених законодавством.

Згідно ч.3 ст.32 КЗпП України у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці допускається зміна істотних умов
праці при продовженні роботи за тією ж
спеціальністю, кваліфікацією чи
посадою. Про зміну істотних умов праці -
систем та розмірів оплати праці, пільг,
режиму роботи, встановлення або
скасування неповного робочого часу,
суміщення професій, зміну розрядів і
найменування посад та інших - працівник
повинен бути повідомлений не пізніше
ніж за два місяці.

Проте, в супереч вказаним вимогам
ОСОБА_2, при переведенні на посаду
бібліотекаря Гербінської сільської
бібліотеки на постійне місце роботи на
0,25 ставки, не було ознайомлено про
зміну істотних умов праці. Крім того, у
судовому засіданні ОСОБА_2 вказала, що
вона не давала та не дасть згоду на її
переведення.

Таким чином, ОСОБА_2 підлягає
поновленню на посаді завідуючої
Гербінським сільським клубом та
бібліотекаря Гербінської сільської
бібліотеки за сумісництвом.

Так як суд прийшов до висновку про
наявність підстав для поновлення
позивачки на роботі, то у відповідності
до ст.235 КЗпП суд одночасно приймає
рішення про виплату позивачці
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Виходячи з роз'яснень п.32 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
06 листопада 1992 року «Про практику
розгляду судами трудових спорів» при
присудженні оплати за час вимушеного
прогулу зараховується заробіток за
місцем нової роботи (одержана допомога
по тимчасовій непрацездатності,
вихідна допомога, середній заробіток
на період працевлаштування, допомога
по безробіттю), який працівник мав у цей
час.

У випадках стягнення на користь
працівника середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в зв'язку з
незаконним звільненням або
переведенням, відстороненням від
роботи - невиконанням рішення про
поновлення на роботі, затримкою видачі
трудової книжки або розрахунку він
визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку,
виходячи з заробітку за останні два
календарні місяці роботи. Для
працівників, які пропрацювали на
даному підприємстві (в установі,
організації) менш двох місяців,
обчислення проводиться з розрахунку
середнього заробітку за фактично
пропрацьований час. При цьому
враховуються положення Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року N
100 ( 100-95-п ) (зі змінами, внесеними
постановою Кабінету Міністрів України
від 16 травня 1995 року N 348).

Відповідно до ч.2 п.2 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Відповідно до довідки середньомісячна
заробітна плата позивачки за два
місяці, що передували звільненню,
становила 1396,00 грн.

Тому до виплати позивачці складає
сума з 19 вересня 2013 року по 11 червня 2014
року у розмірі середнього заробітку,
тобто всього 12369,00 грн. /46,50 грн. х 266
днів/.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
порушення законних прав працівника,
які призвели до моральних страждань є
підставою для відшкодування моральної
шкоди.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення моральної шкоди підлягають
частковому задоволенню виходячи із
засад виваженості, розумності та
справедливості.

Суд вважає, що незаконність звільнення
позивачки дійсно призвело до
моральних страждань, втрати позивачкою
нормальних життєвих зв'язків, оскільки
вона втратила роботу, тому це вимагало
від неї додаткових зусиль для
організації нею свого життя, а відтак
достатнім для отримання позивачкою
морального відшкодування буде
визначення розміру моральної шкоди в
сумі 1000,00 грн.

Позивачка просила також стягнути на
свою користь з відповідача судові
витрати, повязані із оплатою правової
допомоги у розмірі 1600,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 84 ЦПК
України витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги. Граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Однак, суд вважає, що позивачкою не
надані суду розрахунки та докази в
підтвердження того, що вартість
наданої їй юридичної допомоги складає
вказану суму.

При таких обставинах витрати пов'язані
із оплатою правової допомоги не
підлягають стягненню з відповідача.

Витрати на банківські послуги не
відносяться до судових витрат, тому не
підлягають стягненню на користь
позивачки.

При таких обставинах позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України.

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на звернення до
суду з позовом.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати незаконним наказ №65-к від 18
вересня 2013 року про звільнення ОСОБА_2 з
посади завідуючої Гербінським
сільським клубом на підставі п.2 ст. 40
КЗпП України з 19 вересня 2013 року.

Визнати незаконним наказ №66-к від 18
вересня 2013 року про переведення ОСОБА_2
на постійне місце роботи бібліотекаря
Гербінської сільської бібліотеки з 19
вересня 2013 року.

Поновити ОСОБА_2 на посаді завідуючої
Гербінським сільським клубом та
бібліотекаря Гербінської сільської
бібліотеки за сумісництвом.

Стягнути з відділу культури і туризму
Балтської районної державної
адміністрації Одеської області на
користь ОСОБА_2 середньомісячну
заробітну плату за час вимушеного
прогулу з 18 вересня 2013 року до дня
поновлення її на роботі у сумі 12369,00 грн.

Стягнути з відділу культури і туризму
Балтської районної державної
адміністрації Одеської області на
користь ОСОБА_2 моральну шкоду у
розмірі 1000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині поновлення ОСОБА_2 на
посаді завідуючої Гербінським
сільським клубом та бібліотекаря
Гербінської сільської бібліотеки за
сумісництвом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Котовський міськрайонний суд
Одеської області протягом 10 днів з дня
його проголошення або отримання копії
шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя