У х в а л а

16 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М.,

Касьяна О.П.,

Дем'яносова М.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 вересня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Кредитпромбанк», треті особи: ОСОБА_1,
приватний нотаріус Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
про визнання кредитного договору та
договору іпотеки недійсними; за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства
«Кредитпромбанк», третя особа -
приватний нотаріус Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
про визнання кредитного договору та
договору іпотеки недійсними,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Кредитпромбанк»
про визнання кредитного договору та
договору іпотеки недійсними.

У червні 2012 року третя особа - ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ПАТ
«Кредитпромбанк» про визнання
кредитного договору та договору
іпотеки недійсними.

Рішенням Інгулецького районного суду
м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 16 жовтня
2012 року в задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовлено. Поновлено
ОСОБА_1 строк позовної давності для
звернення з позовом до ПАТ
«Кредитпромбанк» про визнання
кредитного договору та договору
іпотеки недійсними. Позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано
недійсним іпотечний договір від 17
грудня 2007 року, укладений між ПАТ
«Кредитпромбанк», ОСОБА_1
та ОСОБА_2 Визнано частково недійсним
кредитний договір від 17 грудня 2007 року,
укладений між ОСОБА_2 та ПАТ
«Кредитпромбанк», а саме: п. 1.5
кредитного договору, щодо іпотеки
майна; п. 3.4 договору, щодо застави
майна; п. 3.5 договору, щодо страхування
заставленого майна та предмету
іпотеки; п. 3.6 договору, в частині
страхування заставленого майна; п. 3.14
кредитного договору;
п. 3.18 договору, щодо стану предмету
іпотеки; п. 4.1 договору, щодо контролю
предмету іпотеки; п. 4.2 договору, щодо
наслідків невиконання договору
іпотеки; п. 4.3.1 договору, щодо
закінчення строку страхування
предмету іпотеки; п. 4.6 щодо звернення
стягнення на предмет застави (іпотеки).
Вирішено питання щодо розподілу
судового збору.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13 грудня
2012 року, рішення суду першої
інстанції в частині часткового
задоволення позову скасовано та в цій
частині ухвалено нове рішення про
відмову в позові. В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 вересня 2013
року, у відкритті касаційного
провадження було відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 вересня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

ОСОБА_1 посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції ч. 3 ст. 215, ст. 216, 229, 233 ЦК
України.

Крім цього, ОСОБА_1 звернулася із
клопотанням про поновлення строку на
подання заяви про перегляд судового
рішення.

Оскільки з клопотання вбачається, що
причини пропуску строку на подання
заяви про перегляд судового рішення є
поважними, воно підлягає задоволенню, а
процесуальний строк - поновленню.

На підтвердження своїх доводів заявник
долучив до заяви:

- постанову Верховного Суду України від
17 квітня 2013 року у справі за позовом про
визнання договору недійсним,
скасування рішення про оформлення
права власності на нерухоме майно, за
зустрічним позовом про визнання
договору іпотеки недійсним;

Як роз'яснено у п. 9 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року №
11 «Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України», судовими рішеннями,
на які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України, можуть бути рішення: Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ; Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалені як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції, як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України» щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого
2007 року № 697-V.

Отже, постанова Верховного Суду
України від 17 квітня 2013 року не може
бути предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України і на неї не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України.

Також на підтвердження своїх доводів
заявник долучив до заяви:

- ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 листопада 2011
року у справі за позовом про визнання
договору недійсним, скасування рішення
про оформлення права власності на
нерухоме майно, за зустрічним позовом
про визнання договору недійсним;

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах потрібно розуміти
такі, де тотожними є предмет спору,
підстави позову, зміст позовних вимог
та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту доданих до заяви ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 листопада 2011
року, на яку посилається заявник, не
вбачається неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
оскільки вищевказані судові рішення
касаційної інстанції ухвалені у
справах, де предмет спору, зміст
позовних вимог не є тотожними та
ухвалені у справах за різних
встановлених судами фактичних
обставин, тому у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення
строку на подання заяви про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 вересня 2013
року задовольнити, поновити строк на
подання заяви про перегляд вказаного
судового рішення.

У допуску до провадження Верховним
Судом України справи за позовом ОСОБА_2
до публічного акціонерного товариства
«Кредитпромбанк», треті особи: ОСОБА_1,
приватний нотаріус Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
про визнання кредитного договору та
договору іпотеки недійсними; за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства
«Кредитпромбанк», третя особа -
приватний нотаріус Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
про визнання кредитного договору та
договору іпотеки недійсними, за заявою
ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 вересня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

О.П. Касьян

С.П. Штелик