22-ц/775/787/2014(м)
Головуючий 1 інстанції Адамова Т.С.
Суддя-доповідач Мальцева
У Х В А Л А

І м е н е м
У к р а ї н и

11 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого судді Мальцевої
Є.Є.,

суддів Песоцької Л.І.,
Кочегарової Л.М.,

при секретарі
Костомановій А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про стягнення
заборгованості з індексації по
заробітній платі та компенсації за
затримку виплати, за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
на рішення Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 31 березня 2014
року,-

в с т а н о в и л а:

29 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до відповідача про
стягнення заборгованості з індексації
заробітної плати та компенсації за
затримку йому виплати, посилаючись на
те, що з 26.01.1996 року по 06.12.2010 року
перебував у трудових відносинах з ПАТ
«ММК ім. Ілліча». Під час його трудової
діяльності на підприємстві не
проводилась передбачена Законом
України «Про індексацію грошових
доходів населення» індексація
заробітної плати при її виплаті,
внаслідок чого були порушені його
права на оплату праці, які мають бути
відновлені шляхом зобов'язання
підприємства відповідача провести та
виплатити відповідні виплати. З
урахуванням уточнень позовних вимог
просив суд стягнути з відповідача на
його користь невиплачену(заборговану)
індексацію заробітної плати за період
з 01.03.2003 р. по 06.12.2010 р. з урахуванням
компенсації, яка нараховується при
втраті частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати у
відповідності до наданого
відповідачем розрахунку в розмірі 1070
грн. 60 коп..

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 31 березня 2014 року
позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про стягнення
заборгованості з індексації
заробітної плати та компенсації за
затримку виплати задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
на користь ОСОБА_2 заборгованість з
індексації заробітної плати та
компенсації за затримку виплати за
період з 1 березня 2003 року по 31 липня 2006
року в розмірі 1070 (одна тисяча сімдесят)
грн. 60 коп. з утриманням з вказаної суми
при виплаті передбачених законом
податків та обов'язкових платежів і
зборів.

Стягнуто з ПАТ «ММК імені Ілліча» на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «ММК ім.
Ілліча» просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким повністю
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2, посилаючись на його
необґрунтованість, неповне
встановлення обставин справи,
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ПАТ «ММК ім.
Ілліча» Головко А.В., яка просила
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог,
заперечення позивача ОСОБА_2, який
просив скаргу відхилити, рішення суду
першої інстанції залишити без зміни,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивач в період
з 26.01.1996 року по 06.12.2010 року перебував у
трудових відносинах з ПАТ "ММК
ім.Ілліча", що підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці (а.с.5).

За вказаний період позивачу
нараховувалась та виплачувалась
заробітна плата, що підтверджується
довідкою ПАТ «ММК імені Ілліча».

Згідно з розрахунком суми індексації,
наданим відповідачем за підписом
начальника управління компенсації та
пільг ПАТ «ММК ім. Ілліча», під час
роботи позивача на підприємстві в
період з березня 2003 року по липень 2006
року заробітна плата останнього не
індексувалася (а.с. 21).

За цей період йому нараховувалась і
виплачувалась заробітна плата.

Згідно наданого представниками
відповідача розрахунку індексації
заробітної плати ОСОБА_2 з компенсацією
за затримку у виплаті, починаючи з 1
березня 2003 року, вбачається, що за
період з 1 березня 2003 року по 31 липня 2006
року сума нарахованої індексації
становить 527,04 грн., а сума нарахованої
компенсації - 543,56 грн. Починаючи з 1
серпня 2006 року позивачу нараховувалась
індексація випереджаючим шляхом на
підставі підвищення заробітної плати,
внаслідок чого за вказаний період
відсутня заборгованість з індексації
та компенсації перед позивачем.

Заборгованість з індексації
заробітної плати та компенсації
позивачу за період з 1 березня 2003 року
по 31 липня 2006 року включно в розмірі
1070,60 грн. утворилась у відповідача до
практичної реалізації положень ч. 5 ст. 4
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення» на
підставі «Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», що підтверджується наданим
представниками «ММК імені Ілліча»
розрахунком.

На підставі викладеного, судомпершої
інстанції правильно встановлено, що
розмір заборгованості з індексації
заробітної плати та компенсації за
затримку у її виплаті у «ММК імені
Ілліча» перед позивачем становить 1070,60
грн..

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
оплату праці» заробітною платою є
винагорода у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Структуру заробітної плати визначено
статтею 2 Закону України «Про оплату
праці», якою передбачено існування
основної заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004
року № 5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.

Згідно з ч.5 ст.95 КЗпП України заробітна
плата підлягає індексації у
встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
оплату праці»в період між переглядом
розміру мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року за № 1078.

Індексація грошових доходів населення
- встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів
населення є оплата праці (грошове
забезпечення) як грошовий дохід
громадян, одержаний ними в гривнях на
території України і який не має
разового характеру. (ч.1ст.2 Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення», пункт 2 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 р. N 1078). Пунктом 5
вказаного Порядку визначено, що
базовим місяцем при обчисленні індексу
споживчих цін для проведення
індексації є місяць, в якому
відбувається підвищення грошових
доходів населення. Грошові доходи,
одержані за цей місяць, не
індексуються, якщо сума підвищення
доходу перевищує суму індексації, яка
повинна нараховуватись у місяці
підвищення.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення»індексація грошових доходів
населення проводиться в разі, коли
величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
установлюється в розмірі 101 відсотка.

У разі невчасної виплати сум
індексації грошових доходів громадян
провадиться їх компенсація, відповідно
до ст.34 Закону України №108/95 ВР «Про
оплату праці».

Згідно з статтею 1 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати», підприємства, установи,
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

Статтею 2 цього Закону передбачено, що
компенсація громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх вплати (далі - компенсація)
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом. Під доходами у
цьому Законі слід розуміти грошові
доходи громадян, які вони одержують на
території України і які не мають
разового характеру: пенсії, соціальні
виплати, стипендії; заробітна плата
(грошове забезпечення) та інші.

Згідно статті 3 Закону компенсація
обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але невиплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за який виплачується
доход, до уваги не береться).

Порядок проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 21
лютого 2001 року № 159.

Відповідно до цього Порядку
компенсація громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати провадиться, якщо
затримано на один і більше календарних
місяців виплати грошових доходів,
нарахованих громадянам за період,
починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають грошові доходи
разом із сумою індексації, які
одержують громадяни в гривнях на
території України і не мають разового
характеру, серед них заробітна плата
(грошове забезпечення).

Таким чином, індексація є складовою
частиною заробітної плати, є
додатковою заробітною платою і, у разі
порушення законодавства про оплату
праці в частині її виплати, працівник
має право звернутися до суду з позовом
про стягнення належної йому індексації
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем надані належні і достатні
докази порушення відносно нього
законодавства про оплату праці в
частині її виплати, і обґрунтованості
його позовних вимог про стягнення
належної йому індексації заробітної
плати.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися, оскільки вони відповідають
обставинам справи, наданим доказам і
нормам матеріального та
процесуального права.

Як вбачається з розрахунків, наданих
відповідачем, які не оспорював
позивач, в місяці, коли сума підвищення
доходу перевищувала суму індексації,
грошові доходи, одержані за цей місяць,
не індексувалися.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги щодо непроведення індексації у
зв'язку із підвищенням заробітної
плати до перевищення встановленого
порогу індексації (100%) за весь спірний
період є безпідставними.

Враховуючи наведені обставини та
вимоги закону, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
з відповідача на користь позивача суми
індексації з компенсацією
заборгованості в розмірі 1070,60 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що суд не надав належної оцінки
доказам, наданим відповідачем, а
керувався лише твердженнями сторони
позивача, колегія суддів вважає
неспроможними. Наявний в матеріалах
справи розрахунок індексації та
компенсації був наданий саме стороною
відповідача на підставі ухвали суду
про відкриття провадження.

Згідно з положеннями ч.2 ст.233 КЗпП
України у разі порушення законодавства
про оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, при розгляді в позовному
провадженні трудового спору про
стягнення належної працівникові
заробітної плати положення частини
другої статті 233 КЗпП України підлягає
застосуванню у випадках пред'явлення
вимог про стягнення будь-яких виплат,
що входять до структури заробітної
плати, і застосування цих положень не
пов'язане з фактом нарахування чи не
нарахування роботодавцем спірних
виплат. У разі порушення законодавства
про оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення сум індексації заробітної
плати та компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати як складових
належної працівнику заробітної плати
без обмеження будь-яким строком
незалежно від того, чи були такі суми
нарахованої роботодавцем.

На підставі викладеного не можуть бути
прийняті до уваги колегією суддів
доводи апеляційної скарги про те, що у
відповідача відсутня будь-яка
заборгованість перед позивачем з
виплати компенсації громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків виплати індексації заробітної
плати.

Порушень норм процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи та є безумовною
підставою для скасування рішення,
апеляційним судом у справ не
встановлено.

Визначений відповідачем розмір
заборгованості суми індексації
заробітної плати та компенсації у
зв'язку з порушенням строків їх виплати
повністю охоплюється періодом,
зазначеним позивачем при зверненні до
суду. Тому доводи апеляційної скарги
про те, що судом позов задоволено
фактично частково у зв'язку із
стягненням судом суми індексації та
компенсації за менший період, ніж
вказував позивач, суперечать змісту
оскаржуваного рішення, ухваленого з
урахуванням уточнених позовних вимог,
не впливають на правильність рішення
суду. Позивач з стягнутою сумою
погодився, і згідно з вимогами ст.303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів не погоджується і з
доводами апеляційної скарги щодо
відсутності заборгованості з
індексації заробітної плати та
компенсації у зв'язку з порушенням
строків їх виплати у відповідача на
підставі дії механізму проведення
індексації заробітної плати, який
дозволяв підвищення грошових доходів
населення з застосуванням
випереджаючого методу розрахунку сум
індексації (з урахуванням
прогнозованого рівня інфляції),
оскільки доповнення до Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою КМ України від 17.07.2003 року
№1078, якими передбачено застосування
випереджаючого методу розрахунку сум
індексації, внесені постановою КМ
України від 17.05.2006 року №690 «Про
внесення змін до Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», яка набрала чинності з
25.05.2006 року, і на правовідносини, які
виникли до набрання чинності цих
доповнень, не розповсюджується.

Тому посилання апелянта на те, що
відповідач періодично підвищував
заробітну плату, тим самим з 2003 року
фактично застосовував випереджаючий
метод розрахунку сум індексації, є
безпідставними. Висновки суду
апелянтом не спростовані і наданими
суду документами - розрахунковими
листками позивача та наказами про
встановленні рівня заробітної плати.

Оскільки рішення суду відповідає
нормам матеріального права та ухвалено
у відповідності з нормами
процесуального права, підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча» відхилити.

Рішення Орджонікідзевськогорайонного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 31 березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді :