Справа №303/2504/14-ц
ряд. стат. звіту - 43
РІШЕННЯ

Іменем
України

(заочне)

11 червня 2014 року
м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі : головуючого - судді
Пак М.М.

при секретарі
Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Мукачево
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа :
Мукачівський районний сектор ДМС
України у Закарпатській області про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення ,-

встановив:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя
особа : Мукачівський районний сектор
ДМС України у Закарпатській області
про усунення перешкод у користуванні
власністю.

Позовні вимоги мотивує тим, що на
підставі Договору дарування будинку
від 22 квітня 2004 року, посвідченого
приватним нотаріусом Мукачівського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрованого в реєстрі за №227, їй
(ОСОБА_1.) на праві приватної власності
належить будинок АДРЕСА_1. Право
приватної власності на вищевказане
майно зареєстровано в Державному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно за реєстраційним номером 5398149, що
підтверджується Витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданим ТЗОВ "Мукачівським РБТІ
та ЕО" за №3427274 від 24.04.2004 року. Згідно
довідки, виданої виконкомом
Верхньовизницької сільської ради від 12
грудня 2013 року за №1014, а також
відомостей, що містяться у будинковій
книзі на вказаний будинок, в даному
дворогосподарстві зареєстрований та
проживає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач був зареєстрований за даною
адресою у 1999 році, так як вона (ОСОБА_1.)
перебувала з ним у шлюбі. Проте у 2008
році шлюб між ними розірвано, але не
зважаючи на припинення між ними
сімейних стосунків, відповідач
продовжує проживати у її будинку, при
цьому веде себе неетично, заявляє свої
права на її власність та перешкоджає їй
здійснювати право користування майном.
Тому просить суд визнати ОСОБА_2, таким
що втратив право на користування жилим
приміщенням за адресою с.Лісарня,17
Мукачівського району та усунути
перешкоди у користуванні житловим
будинком за адресою АДРЕСА_1 шляхом
виселення відповідача з вищевказаної
адреси.

04 червня 2014 року на адресу
Мукачівського міськрайонного суду від
представника позивача ОСОБА_4 надійшла
заява про уточнення позовних вимог,
згідно яких просить суд усунути
перешкоди у користуванні належним
ОСОБА_1 на праві приватної власності
житловим будинком за адресою : АДРЕСА_1
шляхом виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
житлового будинку без надання іншого
жилого приміщення.

Позивач - ОСОБА_1 у судове
засідання не з'явилася, повідомлялася
належним чином про час і місце розгляду
справи, причину неявки суд не
повідомила.

Представник позивача - ОСОБА_4 у
судове засідання не з'явилася, подала
до суду заяву про розгляд справи у її
відсутності, уточнені позовні вимоги
позивача ОСОБА_1 підтримує, просить суд
їх задоволити.

Відповідач - ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином про час і місце розгляду
справи, причину неявки суд не
повідомив. Суд знаходить за можливим
розглянути справу у відсутності
відповідача, згідно до вимог ст. 169 ч.4
ЦПК України, на підставі наявних у
справі доказів з постановленням
заочного рішення, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

-2-

Третя особа - представник
Мукачівського районного сектору ДМС
України у Закарпатській області у
судове засідання не з'явився, подав до
суду заяву про розгляд справи у його
відсутності. Задоволення позовних
вимог залишають на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи та
надані сторонами докази, суд прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджає про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК
України.

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що відповідно
копії Витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 24
квітня 2004 року власником будинку за
адресою АДРЕСА_1 - являється ОСОБА_1 на
підставі Договору дарування будинку
від 22 квітня 2004 року (а.с.11-12).

На підставі копії Свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_2 від 08 серпня 2009 року
виданого Відділом реєстрації актів
цивільного стану по місту Мукачеву
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області, між ОСОБА_6 та ОСОБА_1
зареєстровано шлюб 08 серпня 2009 року,
про що в Книзі реєстрації шлюбів
зроблено відповідний актовий запис за
№346, а 15 грудня 2008 року між сторонами
шлюб було розірвано, що стверджується
копією свідоцтва про розірвання шлюбу
серії НОМЕР_3 від 15 грудня 2008 року, про
що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів
зроблено відповідний актовий запис за
№192 від 15 грудня 2008 року (а.с. 9, 10).

Згідно копії Будинкової книги та
копії довідки виданої виконкомом
Верхньовизницької сільської ради за
№1014 від 12 грудня 2013 року, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та
проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18-21 ,22).

У відповідності до Акту № 724 від 12
грудня 2013 року матеріально - побутових
умов ОСОБА_1 в господарстві за адресою:
АДРЕСА_1 є житловий будинок,
побудований в 1960 році, житлова площа
якого 40,6 кв.м, в якому є три кімнати,
коридор, кухня, прихожа та підвал. В
даному дворогосподарстві прописаний
ОСОБА_2 (а.с.23).

Так, статтями 317, 319 ЦК України
встановлено, що власнику належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Згідно
з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок, користуються ним
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатись цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Також слід звернути увагу на
статтю 1 Першого протоколу до
Європейської конвенції, яка гарантує
право на вільне володіння своїм майном,
яке звичайно називається правом на
власність. Право особи на повагу до її
житла, гарантовано п.п. 1,2 статті 8
Конвенції "про захист прав людини і
основоположних свобод", в яких
зазначено, що кожен має право на повагу
до свого приватного і сімейного життя,
до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до статей 47, 48
Конституції України кожній особі
гарантовано право на житло, а ч. 3 ст. 47
Конституції України передбачено, що
ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону та за рішенням суду.

Судом знайдено підставність
задоволення уточнених позовних вимог
ОСОБА_1, яка на праві приватної
власності володіє будинком АДРЕСА_1, а
відповідач ОСОБА_2 неправомірно та
незаконно проживає у даному будинку та
чинить перешкоди позивачу у
користуванні таким. Це також
вбачається з того, що відповідно до
листа Мукачівського міського відділу
(з обслуговування м.Мукачево та
Мукачівського району) за №36/27311 від 09
грудня 2013 року ОСОБА_2 на підставі
Закону України "Про попередження
насильства в сім'ї" було винесено
офіційне попередження про
неприпустимість вчинення насильства в
сім'ї, з чого можна зробити висновок про
те, що між позивачем та відповідачем
шлюб розірвано 15 грудня 2008 року, але
останній продовжує проживати у

-3-

будинку АДРЕСА_1, який йому не належить
ні на праві приватної власності на
праві спільної часткової власності,
але продовжує в ньому проживати при
цьому чинить дії, які змушують ОСОБА_1
звертатися за захистом до
правоохоронних органів та суду, що
позивачем доведено, а відповідач у свою
чергу не спростовано.

На підставі вищенаведеного суд
приходить до висновку, що уточнені
позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом виселення ОСОБА_2 підлягає до
задоволення.

Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 169 ч.4, 209, 213,
214, 215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 317, 319,
321, 383 ЦК України, ст. 150 Житлового
кодексу України, суд,-

вирішив:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 -
задоволити.

Усунути перешкоди у користуванні
належним ОСОБА_1 на праві приватної
власності, житловим будинком за
адресою : АДРЕСА_1, шляхом виселення
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з будинку за
адресою : АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого АДРЕСА_1 в користь
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого АДРЕСА_2 - 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок сплаченого
судового збору.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Закарпатської області, протягом 10 днів
з дня отримання копії рішення, через
суд першої інстанції, який виніс
оскаржуване судове рішення.

Головуючий
М.М.Пак