22-ц/772/1523/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Бессараб Н. М.Категорія: 45
Доповідач: Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.

суддів: Оніщука В.В., Войтка Ю.Б.,

при секретарі Іщук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до управління Держземагенства у
Вінницькому районі Вінницької області,
Вінницької міської ради, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, за участю в якості третьої
особи без самостійних вимог приватного
нотаріуса Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання незаконним та скасування
рішення, визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки та
витребування із незаконного володіння,
зобов'язання вчинення дій, за
апеляційною скаргою представника в
інтересах ОСОБА_2 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 01.04.2014 року, ухвалене по
даній справі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до управління
Держземагенства у Вінницькому районі
Вінницької області, Вінницької міської
ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про задоволення
наступних позовних вимог:

про визнання незаконним рішення
Держземагенства у Вінницькому районі
щодо скасування реєстрації права
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку
площею 0,0430 га., розташовану в АДРЕСА_1;

про визнання незаконним рішення
Вінницької міської ради щодо
безоплатної передачі земельної
ділянки площею 0,0430 га., розташованої в
АДРЕСА_1 ОСОБА_4;

про скасування рішення Вінницької
міської ради №1043 від 30.11. 2012 року в
частині передачі земельної ділянки
площею 0,0430 га. в безоплатну приватну
власність ОСОБА_4;

про скасування рішення
Держземагенства у Вінницькому районі
щодо скасування реєстрації права
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку,
розташовану в АДРЕСА_1;

про визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
16.04.2013 року, площею 0,0430 га., розташованої
в АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3;

про витребування із незаконного
володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
земельної ділянки площею 0,0430 га,
розташованої в м. Вінниці по вул.
Вишенька,48 «А».

про зобов'язання ОСОБА_3 знести паркан,
яким земельна ділянка розділена на дві
частини та не чинити перешкод ОСОБА_2,
користуватись земельною ділянкою
площею 0,0430 га., розташованою в АДРЕСА_1;

про солідарне стягнення з управління
державного агентства земельних
ресурсів у Вінницькому районі
Вінницької області, Вінницької міської
ради, ОСОБА_4 40 тис. грн. моральної шкоди
та судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
рішенням виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 25.12.1997 року
земельна ділянка площею 927 кв.м.,
розташована в АДРЕСА_1 була передана
безоплатно у приватну власність
ОСОБА_2, на яку вона отримала державний
акт про право власності на землю.

19.10.2005 року рішенням Ленінського
районного суду м. Вінниці постановлено
рішення, за яким було проведено
розподіл розташованого на цій
земельній ділянці будинку між ОСОБА_4
та ОСОБА_2, встановлено порядок
користування самою земельною ділянкою,
при цьому ОСОБА_2 було виділено в
користування 497 кв.м., а ОСОБА_4 - 441 кв.м. з
визначенням межі між земельними
ділянками на якій ОСОБА_4 встановила
паркан.

Реалізовуючи своє право на земельну
ділянку ОСОБА_4 звернулась в суд з
позовом в порядку адміністративного
судочинства до Вінницької міської ради
та ОСОБА_2 про визнання частково
недійсним рішення міської ради та
державного акту на право власності на
земельну ділянку площею 927 кв.м. в
АДРЕСА_1, виданого на ім'я ОСОБА_2
Постановлені по даній справі судові
рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 18.12.2006 року та апеляційного
суду Вінницької області від 13.02.2007 року
були скасовані Вищим адміністративним
судом України 05.11.2008 року і провадження
по справі закрито.

Крім того, 27.02.2012 року Ленінським
районним судом м. Вінниці за
нововиявленими обставинами було
скасовано рішення цього ж суду від
19.10.2005 року, яким був визначений порядок
користування спірною земельною
ділянкою між ОСОБА_2 та ОСОБА_4

За таких обставин ОСОБА_2 вважає, що
рішення виконкому Вінницької міської
ради № 1416 від 25.12.1997 року та державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ВН №091947 від 19.05.2003 року,
виданий на її ім'я на земельну ділянку,
розташовану в АДРЕСА_1 площею 927 кв.м. є
чинними. ОСОБА_4 втратила правові
підстави для того щоб користуватись
частиною цієї земельної ділянки.

Однак, за наслідками ухваленого
Ленінським районним судом м. Вінниці
від 19.10.2005 року рішення та довідки
Держкомзему у м. Вінниці про скасування
державної реєстрації права власності
ОСОБА_2 на земельну ділянку, Вінницька
міська рада 30.11.2012 року прийняла
рішення про передачу в приватну
власність ОСОБА_4 частину спірної
земельної ділянки.

Дії та рішення управління
Держземагенства у Вінницькій області
щодо скасування реєстрації права
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку
та дії і рішення Вінницької міської
ради про передачу ОСОБА_4 частину
спірної ділянки у власність, а також
договір купівлі-продажу цієї частини
земельної ділянки, укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є незаконними.

В ході розгляду справи представником
позивачки позовні вимоги неодноразово
змінювались і первинний позов
доповнено вимогою про зобов'язання
управління Держземагенства у
Вінницькому районі Вінницької області
поновити ОСОБА_2 реєстрацію державного
акта на право власності на земельну
ділянку серія ВН №091947 площею 0.0927 га.,
розташованою в АДРЕСА_1.

Рішенням суду першої інстанції в
задоволенні позову відмовлено, але з
ним не погодилась ОСОБА_2, в інтересах
якої представником подана апеляційна
скарга з вимогою про його скасування та
ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Відповідач вважає, що оскаржуване
рішення постановлено з порушенням норм
матеріального і процесуального права
на підставі висновків, які не
відповідають обставинам справи.
Обґрунтовуючи доводи він, посилається
на ті ж обставини, що і при
обґрунтуванні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
ОСОБА_2 її представника, представника
Держземагенства, представника ОСОБА_4,
прийшла до висновку про те, що доводи
апеляційної скарги знайшли своє
часткове підтвердження і за своїми
наслідками тягнуть скасування
оскаржуваного рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, не зважаючи на те, що
ОСОБА_4 набула право власності на
спірну земельну ділянку площею 430 кв.м.,
розташовану по АДРЕСА_1, використовуючи
скасовані рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від 10.05.2005
року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 30.05.2008 року,
виходив із того, що на момент передачі
цієї земельної ділянки у власність
ОСОБА_4 за рішенням Вінницької міської
ради № 1043 від 30.11.2012 року, була
скасована реєстрація державного акту
на земельну ділянку серія ВН №091947,
виданого на ім'я ОСОБА_2 і прийшов до
висновку, що міська рада правомірно
передала земельну ділянку у власність
ОСОБА_4

І як наслідок прийшов до висновку про
те, що не підлягають до задоволення і
похідні вимоги, вирішення яких
залежало від вирішення вимоги про
визнання незаконним та скасування
рішення Вінницької міської ради №1043
від 30.11.2012 року про безоплатну передачу
ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0430 га,
розташованої по АДРЕСА_1.

Проте, з висновками суду погодитись не
можна з огляду на наступні обставини.

Добросовісність, відповідно до ст. 3 ЦК
України є однією із загальних засад
цивільного законодавства. Цієї засади
повинні дотримуватись всі учасники
цивільноправових відносин.

Однак, ОСОБА_4, звертаючись до
Вінницької міської ради з приводу
передачі їй у власність земельної
ділянки площею 0,0430 га, розташованої по
АДРЕСА_1, цими вимогами знехтувала,
надавши в розпорядження міської ради
рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 19.12.2005 року про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, розташованою по
АДРЕСА_1, яке було переглянуто за
нововиявленими обставинами і ухвалою
цього ж суду від 27.02.2012 року скасоване
та рішення апеляційного суду
Вінницької області від 13.02.2007 року, яким
було визнано частково недійсними
рішення виконкому Вінницької міської
ради №1416 від 25.12.1997 року про передачу
земельної ділянки ОСОБА_2 та виданий їй
державний акт на цю ж земельну ділянку.
Вказане рішення апеляційного суду
також було скасовано 05 листопада 2008
року Вищим адміністративним судом.

Ці обставини не були повідомлені і
органам Держкомзему до яких нею були
подані 14.08.2012 року ті ж скасовані судові
рішення, на підставі яких скасована
реєстрація державного акту про право
власності на земельну ділянку,
розташовану по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

За таких обставин винесене на підставі
скасованих судових рішень, рішення
Вінницької міської ради №1043 від 30.11.2012
року про безоплатну передачу ОСОБА_4
земельної ділянки площею 430 кв.м.,
розташованої по АДРЕСА_1 є незаконним.

Набувши право власності на вказану
земельну ділянку у такий спосіб,
ОСОБА_4, продала її за договором
купівлі-продажу ОСОБА_3 16 квітня 2013
року.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4, як продавець
земельної ділянки, набула на неї право
власності незаконно, тому вчинений нею
правочин щодо відчуження земельної
ділянки також не може залишатись в
законній силі.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України
правочин може бути визнаний недійсним
за ініціативою заінтересованої особи,
яка його заперечує, на підставах
встановлених законом. Отже, ОСОБА_2, не
являючись стороною оспорюваного
договору купівлі-продажу, мала всі
правові підстави, за встановлених по
справі обставин, вимагати скасування
цього договору та застосування
правових наслідків, визначених в ст. 216
ЦК України. В даному випадку це
стосується вимог про витребування
земельної ділянки та усунення перешкод
в її використанні.

Щодо вимог про скасування рішення
начальника управління Держкомзему у м.
Вінниці про скасування державної
реєстрації державного акту про право
власності на земельну ділянку ВН №091947
площею 0,0430 га., розташованої по АДРЕСА_1,
то вони взагалі є безпідставними,
оскільки таке рішення не приймалось і
відповідно до діючого на той час
Порядку ведення книги записів про
державну реєстрацію державних актів
про право власності на земельну
ділянку та на право постійного
користування земельною ділянкою,
договорів оренди, затвердженого
постановою КМ України від 09.09.2009 року
№1021 не передбачалось прийняття
органами реєстрації такого акту
індивідуальної дії, як рішення про
реєстрацію або скасування державного
акту про право власності на землю.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні вимог ОСОБА_2 про
зобов'язання управління
Держземагенства у Вінницькому районі
поновити їй державну реєстрацію
державного акту про право власності на
цілу земельну ділянку площею 0,0927 га ,
розташовану по АДРЕСА_1.

З внесенням змін до норм земельного
законодавства, яке регулює питання
пов'язані з реєстрацією і скасуванням
майнових прав на землю в січні 2013 року
порядок реєстрації цих прав дещо
змінився. Відповідно до ст. 126 ЗК
України питання, пов'язані з державною
реєстрацією прав власності на земельну
ділянку покладаються на реєстраційні
органи МЮ України.

Цілком обґрунтованими є висновки суду
першої інстанції про те, що ОСОБА_2
своїх позовних вимог про стягнення
моральної шкоди не довела. Ст. 23 ЦК
України, дає розгорнуте визначення
поняття моральної шкоди і в чому вона
полягає.

Звертаючись з позовом про стягнення
моральної шкоди ОСОБА_2 не навела в чому
полягала заподіяна їй моральна шкода,
обмежившись при цьому лише визначенням
розміром грошового відшкодування
моральної шкоди.

Зважаючи на те, що позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені частково, тому
відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України мають бути розподілені між
сторонами і судові витрати, які в
даному випадку складаються із судового
збору та витрат на правову допомогу.

Пропорційно до задоволених вимог
визначені судові витрати, які колегія
суддів вважає слід покласти на ОСОБА_4,
зважаючи на недотримання нею засад
добросовісності при вчиненні
цивільноправових відносин, що потягло
за собою вчинення та укладення
незаконних правочинів.

На підставі ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України та
керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
з цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 01.04.2014 року,
ухвалене по справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Держземагенства у
Вінницькому районі Вінницької області,
Вінницької міської ради, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, за участю в якості третьої
особи без самостійних вимог приватного
нотаріуса Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання незаконним та скасування
рішення, визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки та
витребування із незаконного володіння,
зобов'язання вчинення дій, скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким визнати
незаконним та скасувати рішення
Вінницької міської ради №1043 від 30.11.2012
року про передачу безоплатно у
власність ОСОБА_4 земельної ділянки
площею 430 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 430 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 16
квітня 2013 року.

Витребувати із незаконного володіння
ОСОБА_3 земельну ділянку площею 430 кв.м.,
розташовану по АДРЕСА_1 та зобов'язати
не чинити перешкод ОСОБА_2 в її
використанні.

Зобов'язати ОСОБА_3 знести паркан, що
розділяє земельну ділянку, розташовану
по АДРЕСА_1 на дві частини.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 243,60
грн. судового збору та 4000 грн. витрат за
надання правової допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий-суддя: (підпис)
В. П. Нікушин

Судді: (підпис)
В. В. Оніщук

(підпис)
Ю. Б. Войтко

З оригіналом вірно:

Суддя апеляційного суду

Вінницької області ____________
В. П. Нікушин