АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4385/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2/643/86/14
Категорія: комунальні послуги
Доповідач - Котелевець А.В.
10 червня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
суддів - Кіся
секретаря - Варюшичевої А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 24 квітня 2014 року по справі
за позовом Комунального підприємства
«Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання,

в с
т а н о в и л а:

В грудні 2012 року Комунальне
підприємство «Харківські теплові
мережі» (далі - КП «ХТМ») в особі свого
представника мещер якової Олени
Володимирівни звернулося у суд із
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за послуги з
теплопостачання.

На обгрунтування представник
позивач вказав, що відповідач є
власником нежитлових приміщень
першого поверху з окремим входом № 4-1,
4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 4-7 в літ. «А-12» загально
площею 66, 6 кв. м. по АДРЕСА_1. Однак
комунальні послуги щодо теплової
енергії не сплачує. За період з 1 жовтня
2007 року по 9 квітня 2012 року утворилась
заборгованість на загальну суму 8 954
грн. 12 коп.

Посилаючись на вказані обставини,
просив стягнути суму заборгованості в
даному розмірі, а також 327 грн. 06 коп. -
три відсотки річних, 778 грн. 27 коп.
інфляційних витрат, 120 грн. 24 коп. пені
та 214 грн. 60 коп. судового збору на
користь КП «ХТМ».

Відповідач в особі свого
представника позов визнав частково,
посилаючись на пропуск строку позовної
давності, а також відсутність
договірних зобов'язань у період з 1
жовтня 2007 року по 1 грудня 2011 року.

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 24 квітня 2014 року
позов задоволено частково.

З ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ»
стягнуто 8 954 грн. 12 коп. заборгованості
за послуги з теплопостачання та 214 грн.
60 коп. судового збору.

В задоволенні позову в іншій
частині відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить змінити рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позову та зменшити суму, що підлягає
стягненню з нього на користь позивача,
до 2 173 грн. 31 коп. Зокрема, зазначає, що
питання заборгованості за комунальні
послуги, у тому числі з
теплопостачання, вирішено рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 6 листопада 2013 року, зміненим
рішенням апеляційного суду
Харківської області від 11 грудня 2013
року; факт переплати за ці комунальні
послуги в розмірі 7 873 грн. 49 коп. судом
не взято до уваги; крім того, не дана
оцінка тому, що договір між сторонами
укладено лише 1 грудня 2011 року.

Позивач рішення суду першої
інстанції не оскаржив, своїх
заперечень на апеляційну скаргу не
надав.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - зміні з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідач є споживачем теплової
енергії, яку постачав позивач за період
з 1 жовтня 2007 року по 1 грудня 2011 року без
договору та з 1 грудня 2011 року по 9
квітня 2012 року згідно умов договору №
16613 купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді. Оскільки послуги
сплачувались не в повному обсязі, то
строк позовної давності перервався
відповідно до вимог ч. 1 ст. 264 ЦК
України. Однак погодитись з таким
висновком не можна, оскільки суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи; неправильно
застосував норми матеріального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте вказані вимоги закону
залишилися поза увагою суду.

Статтями 20, 21 Закону України від 24
червня 2004 р. № 1875-1У «Про
житлово-комунальні послуги» (далі -
Закон № 1875-1У) визначено обов'язки
споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг. Зокрема,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язок виконавця - надання
житлово-комунальних послуг вчасно та
відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення із
споживачем договору на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Обов'язок власника квартири
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг та
оплачувати надані послуги передбачено
також п. 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572
«Про приватизацію державного
житлового фонду» (у редакції 2006 р.).

Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 р. № 630, встановлено, що
розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць. Плата за
послуги вноситься не пізніше 20 числа
місяця, що настає за розрахунковим,
якщо договором не встановлено інший
строк (п. 18).

Матеріали справи свідчать, що
ОСОБА_1 є власником ? частини нежитлових
приміщень першого поверху з окремим
входом № 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 4-7 в літ. «А-12»
загально площею 66, 6 кв. м. по АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу 27 липня 2007 року за реєстровим №
463. Право власності зареєстровано
Комунальним підприємством «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»
30 липня 2007 року.

Власником іншої ? частини вказаних
нежитлових приміщень є ОСОБА_3 на
підставі рішення Московського
районного суду м. Харкова від 18 травня
2007 року.

Факт оплати комунальних послуг з
теплопостачання за період з 3 жовтня 2007
року по 16 березня 2012 року ОСОБА_3 в сумі
17 907 грн. 52 коп. та ОСОБА_1 в сумі 969 грн. 14
коп. підтверджується рішеннями судів.

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 6 листопада 2013 року з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто
безпідставно набуте майно у вигляді
грошових коштів в розмірі 7 113 грн. 84 коп.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 11 грудня 2013
року дане рішення суду першої
інстанції було змінено.

Сума, що підлягала стягненню з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, змінена з 7 113
грн. 84 коп. до 7 598 грн. 41 коп. (а. с. 91, 112-114).

Рішення апеляційного суду
Харківської області від 11 грудня 2013
року набуло законної сили та не
скасовано в установленому законом
порядку.

До того ж, згідно службової
записки начальника юридичної служби
існує переплата за послуги з
теплопостачання в розмірі 7 873 грн. 49
коп.

Згідно вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

1 грудня 2011 року між фізичною
особою ОСОБА_1 та КП «ХТМ» укладено
договір № 16613 купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді, за умовами
якого теплопостачальна організація
взяла на себе зобов'язання постачати
споживачеві теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, а
споживач зобов'язався оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором (а.
с. 5-13, 15, 72).

Загальна сума заборгованості
щодо опалення ? частини даних
нежитлових приміщень першого поверху,
належної відповідачу, за період з 1
грудня 2011 року по 9 квітня 2012 року
становить 2 173 грн. 31 коп. і самим
ОСОБА_1 не оскаржується.

Доказів того, що вказана
заборгованість сплачена відповідачем,
матеріали справи не містять. Не надано
таких доказів і суду апеляційної
інстанції.

За таких обставин підстав для
стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на
користь КП «ХТМ» за послуги з
теплопостачання за період з 1 жовтня 2007
року по 1 грудня 2011 року у суду першої
інстанції не було.

Сума заборгованості за послуги з
теплопостачання підлягає зменшенню з 8
954 грн. 12 коп. до 2 173 грн. 31 коп.

В іншій частині рішення не
оскаржено.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1
п. п. 1, 4, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія

в и
р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Московського районного
суду м. Харкова від 24 квітня 2014 року
змінити.

Зменшити суму, що підлягає стягненню
з ОСОБА_1 на користь Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі», з 8 954 грн. 12 коп. (восьми тисяч
дев'ятисот пятидесяти чотирьох грн. 12
коп.) до 2 173 грн. 31 коп. (двох тисяч ста
семидесяти трьох грн. 31 коп.).

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили
негайно і може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня його проголошення
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

судді