АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И[1]

11 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Прокопчук Н.О.,
Кирилюк Г.М.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,
який діє в інтересах ОСОБА_2,

на ухвалу Подільського районного суду
м. Києва від 12 травня 2014 року про
відмову у прийнятті скарги

у справі за скаргою ОСОБА_2,
заінтересована особа: Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управлення юстиції у м. Києві
на постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И
Л А:

07 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Подільського районного суду м.
Києва зі скаргою на постанову
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві (далі - ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві) про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 12 травня 2014 року відмовлено у
прийнятті скарги.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій зазначив,
що ухвала є незаконною та
необґрунтованою, постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права без повного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

В обґрунтування апеляційних вимог
вказав на те, що при постановленні
ухвали судом першої інстанції було
порушено положення статтей 82, 85 Закону
України «Про виконавче провадження» та
статті 383, 384 ЦПК України, у зв'язку з чим
висновки суду про відмову у прийнятті
скарги є помилковими.

Просив скасувати ухвалу Подільського
районного суду м. Києва від 12 травня 2014
року та направити справу до
Подільського районного суду м. Києва
для вирішення питання про відкриття
виконавчого провадження.

Представник заявника - ОСОБА_1 в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав та просив задовольнити, з
підстав наведених в ній.

Представник ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві - Телявський А.М. в судовому
засіданні прсив апеляційну скаргу
відхилити, а ухвалу залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах апеляційного оскарження,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.11.2011 Подільським районним судом м.
Києва у кримінальній справі № 1-370/11
обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 289 КК
України було постановлено вирок, яким
задоволено цивільний позов потерпілої
сторони ОСОБА_2 про стягнення з
ОСОБА_4 130 386 грн. 02 коп.

На виконання вироку суду 26.02.2014
Подільським районним судом м. Києва
видано виконавчий лист № 1-370/11, який
стягувачем пред'явлено до виконання до
ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві.

Постановою державного виконавця ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві від 23.04.2014
ВП № 43048474 відмовлено у відкритті
виконавчого провадження.

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою про
визнання протиправною та скасування
постанови ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві від 23.04.2014 ВП № 43048474 про відмову у
відкритті виконавчого провадження.

Відмовляючи у відкритті провадження,
суд першої інстанції виходив з того, що
рішення, на виконання якого видано
виконавчий лист, ухвалено не за нормами
Цивільного процесуального кодексу
України, а тому не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновком суду та вважає його
правильним, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду зі скаргою,
якщо вважають, що рішеннями дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 8
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державнї виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах», цивільний позов у
кримінальному провадженні
розглядається судом відповідно до
вимог Кримінального процесуального
кодексу України. Якщо процесуальні
відносини, що виникли у зв'язку з
цивільним позовом, цим Кодексом не
врегульовані, до них застосовуються
норми ЦПК за умови, що вони не
суперечать засадам кримінального
судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Оскільки судове рішення щодо
цивільного позову у кримінальному
провадженні ухвалюється не за нормами
ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути
застосовані при його розгляді, а його
примусове виконання здійснює державна
виконавча служба, то оскарження рішень,
дій або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби при
виконанні вироків, що стосуються
вирішення цивільних позовів у
кримінальному провадженні, відповідно
до статті 181 Кодексу адміністративного
судочинства України підлягають
розгляду за правилами
адміністративного судочинства.

Пунктом 2 частини 2 статті 122 ЦПК України
передбачено, що суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо
заява не підлягає розгляду в судах у
порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведені обставини та
положення закону, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, про відсутність
підстав для розгляду справи в порядку
цивільного судочинства.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги щодо порушення
судом першої інстанції статтей 82, 85
Закону України «Про виконавче
провадження» та статті 383, 384 ЦПК
України, оскільки такі доводи є
необґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

Сукупність вищезазначених обставин,
аналіз та оцінка доводів апеляційної
скарги приводять до висновку, що ці
доводи не знайшли свого підтвердження
при апеляційному розгляді справи,
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1, ч. 1 ст. 312 ЦПК
України за наслідками розгляду скарги
на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін,
якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312, 317, 319, 325, 327 ЦПК
України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2, - відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м.
Києва від 12 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 758/5117/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8324/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Неганова Н.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.