Номер провадження: 22-ц/785/4082/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гончаренко В.М.,
Короткова В.Д.

з участю секретаря - Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Комунальної установи
«Центр соціально-психологічної
реабілітації дітей», третя особа -
Одеська міська рада про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
матеріальної та компенсації моральної
шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 28 лютого 2014 року,-

встановила:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
матеріальної та компенсації моральної
шкоди і в обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що він з 18.01.2008 року по
15.09.2008 року працював в КУ «Центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» на посаді інструктора з праці.
При прийомі на роботу керівник КУ
«ЦСПРД» , відповідач ОСОБА_3 не надав
позивачу інформацію щодо інфекційних,
паразитарних захворювань, наркоманії,
нервово-психічних розладів вихованців
КУ «ЦСПРД».

З посадовою інструкцією позивача було
ознайомлено лише 08.08.2008 року, тобто
через 8 місяців після прийняття на
роботу, та тоді ж він дізнався, що
законодавством встановлені доплати,
надбавки, премії та оклад, які він не
отримував, внаслідок цього йому було
не донараховано 9623 грн. 85 коп. та
невірно була надана інформація
підприємством в Пенсійний фонд ,щодо
загального його доходу за 2008 рік ,
внаслідок чого невірно була
нарахована йому пенсія, яку він отримує
на протязі трьох років .

Через безпідставне ,неодноразове
притягнення його адміністрацією
підприємства до дисциплінарної
відповідальності , він періодично
хворів та перебував на лікарняному та
втратив працездатність ,внаслідок
чого через хворобу він не спроможний
працевлаштуватися на роботу та
змушений працювати лише 1 день на
тиждень.

Вважає ,що через втрату працездатності
йому повинні компенсувати різницю між
заробітною платою ,яку він отримував в
КУ «Центр соціально- психологічної
реабілітації дітей» та заробітною
платою яку він отримує тепер за період
з 15.09.2008 року по 16.09.2011 року .

Позивач ,уточнивши позовні вимоги
остаточно просив :

- стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його
користь ,завдану позивачу
неправомірними діями відповідача
матеріальну шкоду у сумі 36398,40 грн. -
щомісячних недоплат пенсії за віком з
01.10.2008 року по 01.02.2014 року;

- стягнути з відповідача ОСОБА_3
втрачений позивачем внаслідок втрати
професійної працездатності заробіток
(дохід) у сумі 80547,60 грн.;

- стягнути з відповідача ОСОБА_3
,завдану йому неправомірними діями
відповідачем моральну шкоду в сумі
15000,00 грн.,

- стягнути з КУ «Центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» заборгованість по заробітній
платі у розмірі 9623,85 грн. за період з
18.01.2008 року по 15.09.2008 року без урахування
інфляції за 2008 р.-2013 роки).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
підтримав позов, просив його
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов не визнав, просив відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_2.

Представник відповідача КУ «ЦСПРД» -
Куцова О.М. в судовому засіданні позов
не визнала , просила відмовити у
задоволенні позову.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 28.02.2014 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити його
позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази у справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд
першої інстанції виходив з
недоведеності позивачем
заборгованості по заробітній платі та
спричиненої йому моральної шкоди та
безпідставності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_2 працював в КУ «Центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» інструктором з праці з 18.01.2008
року по 15.09.2008 року.

Наказом №58-К від 15.09.2008 року КУ «Центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» ,позивач ОСОБА_2 був звільнений з
роботи на підставі п.3 ст. 41 КЗпП України
(т.1 а.с.96).

На час звільнення позивача ОСОБА_2 з
роботи , відповідачем КУ «Центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» було здійснено повний
розрахунок, що підтверджується
розрахунковим листком за вересень 2008
року ( т.1 а.с. 10).

Суд першої інстанції вірно відмовив у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
щодо стягнення заборгованості по
заробітній платі у розмірі 9623 грн.85 коп.
, оскільки КУ «Центр соціально-
психологічної реабілітації дітей»
порушень нарахування та виплат
позивачу заробітної плати не
допускало.

Так відповідно до матеріалів справи
вбачається, що позивач був прийнятий
на роботу 18.01.2008 році на посаду
інструктора з праці КУ «Цетр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» йому було присвоєно 10
тарифікований розряд.

Заробітна плата позивача складала з:

- окладу (855 грн. 50 коп.) який
встановлювався з розрахунку
мінімальної заробітної плати на
відповідний період та обов'язкових
доплат у розмірі: - 20 % від окладу,
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 643 від 20.04.2007 року
«Про затвердження розмірів
підвищення посадових окладів (ставок
заробітної плати) та додаткової оплати
за окремі види педагогічної
діяльності у співвідношенні до
тарифної ставки»;

- 30 % від окладу відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України № 78 від
31.01.2001 року «Про реалізацію окремих
положень частини першої статті 57
Закону України «Про освіту»,частини
першої статті 25 Закону України «Про
загальну середню освіту»,частини
другої статті 18 і частини першої
статті 22 Закону України «Про
позашкільну освіту»;

- 50 % від окладу, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 794 від 15.03.2006 року «Про
впорядкування умов оплати праці
працівників притулків для дітей,
центрів соціально-психологічної
допомоги ,соціально-психологічної
реабілітації дітей,
соціально-психологічної реабілітації
дітей та молоді з функціональними
обмеженнями, соціальних гуртожитків
для дітей -сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, соціальних
центрів матерів та дитини, центрів для
ВІЛ-інфікованих дітей та молоді,
центрів ре-соціалізації наркозалежної
молоді».

Інші доплати у вигляді премії,
відповідно до Положення «Про
преміювання працівників КУ «Центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» (у подальшому «Положення»),
здійснювалися працівникам з
врахуванням наявності коштів та
фінансової можливості комунальної
установи сплачувати премію та
відсутності у працівника обмежень на
нарахування та виплату премії згідно
п.3 «Положення» (т.1 а.с. 22).

Надбавки в розмірі 24 % , відповідно до
наказу Міністерства освіти України №
102 від 15.04.1993 року «Про затвердження
Інструкції про порядок обчислення
заробітної плати працівника освіти» ,
на який посилався позивач ,
відповідачем не використовувалися ,
оскільки застосовувалася постанова
Кабінету Міністрів України № 78 від
31.01.2001 року «Про реалізацію окремих
положень частини першої статті 57
Закону України «Про освіту»,частини
першої статті 25 Закону України «Про
загальну середню освіту»,частини
другої статті 18 і частини першої
статті 22 Закону України «Про
позашкільну освіту» .

Виходячи з матеріалів справи
вбачається ,що в січні 2008 року ,у
зв'язку з тим ,що позивач був прийнятий
на роботу 18.01.2008 року, тобто позивач
працював неповний робочий місяць ,що
підтверджується табелем обліку
робочого часу ( т.1 а.с.31), його
посадовий оклад склав 396 грн. 96 коп. ,
відповідно премія не нараховувалася
та надбавка (50 % від окладу),
відповідно до ПКМУ № 794 від 15.03.1996 року
так само не нараховувалася з
вищенаведених підстав .

Позивачу за січень 2008 року , за
фактично відпрацьований час, був
встановлений оклад у розмірі 396 грн. 96
коп. , нарахована надбавка у розмірі 85
грн. 50 коп. ( ПКМУ № 643 від 20.04.2007 р. ) та
надбавка у розмірі 128 грн. 25 коп. (ПКМУ
№ 78 від 31.01.2001 р.). , всього нараховано -
610 грн. 71 коп. ,виплачено за
відрахуванням обов'язкових платежів -
544 грн. 76 коп. (т.1 а.с. 11).

Стосовно заробітної плати за лютий
2008 року ,слід зазначити наступне , що
оскільки позивач працював повний
робочий місяць, що підтверджується
табелем обліку робочого часу (т.1 а.с.32)
оклад становив 855 грн. 50 коп., позивачу
була нарахована надбавка у розмірі 171
грн. (ПКМУ № 643 від 20.04.2007 р.), 256 грн. 70
коп. (ПКМУ № 78 від 31.01.2001 р.), 641 грн. 25 коп.
( Наказ МСМ № 794 від 15.03.2006 р.), та
додатково, відповідно до «Положення»
премія у розмірі 384 грн. 75 коп., всього
отримано позивачем 1903 грн. 35 коп. (т.1
а.с.11).

У подальшому в період березень-
вересень 2008 року ,з врахуванням
знаходження позивача на лікарняному та
наявності дисциплінарного стягнення
та виходячи з окладу, який був
підвищений до 872 грн. , з врахуванням
фактично відпрацьованого позивачем
часу, позивачу вірно було нарахована
та сплачена заробітна плата , що
підтверджується табелями робочого
часу (т.1 а.с.33-36,т.2 а.с.130-133), довідкою
розрахунком (т.1 а.с.11 , т. 2 а.с.204 ),
штатним розкладом КУ «Центр
соціально- психологічної реабілітації
дітей» за період з січня 2008 року по
вересень 2008 року ( т.2 а.с. 211-212, 216-217,224-225 )
, тарифікаційним списком
педагогічного персоналу КУ «Центр
соціально- психологічної реабілітації
дітей» (т.2 а.с. 213-215,218- 223, 231-232), зведенною
відомостю (т.2 а.с. 134-146 ), довідкою № 322
від 11.07.2008 року про заробітну плату (т.2
а.с.149),наказами КУ «Центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» (т.2 а.с.153-159),актом перевірки
територіальної інспекції праці №
15-01-0700292 (т.2 а.с.172-174), актом ревізії
контрольно -ревізійного відділу у
м.Одеси № 100-1630 від 17.09.2010 року (т.2
а.с.176-191), актом перевірки
територіальної державної інспекції
праці в Одеській області № 15-01-0580439 від
12.10.0439 (т.2 а.с.192-194).

Позивач при зверненні з позовом в
розрахунку наданому до позову не
врахував те,що посадовий оклад ,з
розміру якого позивач відраховував на
його погляд недоплачені комунальною
установою надбавки та премію ,
розраховується пропорційно фактично
відпрацьованому працівником часу , з
врахуванням знаходження працівника на
лікарняному ,у відпустці тощо , тому є
змінним та відмінним від посадового
окладу ,який вважав позивач та був
взятий ним при розрахунку.

Суд першої інстанції вірно визначив
те,що позивачем не наданий висновок
судової економічної експертизи ,на яку
посилався позивач ,як на доказ
неправомірності дій відповідача
ОСОБА_3 та наявності порушення
нарахування заробітної плати ,
оскільки матеріали справи не містять
зазначеного висновку експерта та
позивачем ,а ні в суді першої інстанції
, ні в суді апеляційної інстанції
зазначеного висновку не надано.

В суді апеляційної інстанції
представник відповідача -директор КУ
«Центр соціально- психологічної
реабілітації дітей» Вишнякова М.Д.
заперечувала про наявність такого
висновку та посилалася на те,що
висновок був спростований самим же
експертом при розгляді цивільної
справи за позовом ОСОБА_2 про
поновлення на роботі та в наявності
такого висновку не має.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо неврахування
судом першої інстанції відповіді
заступника прокурора Малиновського
району м.Одеси від 04.08.2010 року № 973
ж101125 ,як на доказ встановлення вини
відповідачів та наявності
заборгованості по заробітній платі
позивача , оскільки зазначені судження
заступника прокурора Малиновського
району м.Одеси про недоврахування
позивачу 2499 грн. 46 коп. не
підтверджуються матеріалами справи та
такі судження спростовуються
поясненнями директора КУ «Центр
соціально- психологічної реабілітації
дітей» Вишняковою М.Д., наданих нею в
суді апеляційної інстанції,
поясненнями відповідача ОСОБА_3,
матеріалами справи, а саме (т.1 а.с.11 , т. 2
а.с.204 ), штатним розкладом КУ «Центр
соціально- психологічної реабілітації
дітей» за період з січня 2008 року по
вересень 2008 року ( т.2 а.с. 211-212, 216-217,224-225 )
, тарифікаційним списком
педагогічного персоналу КУ «Центр
соціально- психологічної реабілітації
дітей» (т.2 а.с. 213-215,218- 223, 231-232), зведенною
відомостю (т.2 а.с. 134-146 ), довідкою № 322
від 11.07.2008 року про заробітну плату (т.2
а.с.149),наказами КУ «Центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей» (т.2 а.с.153-159),актом перевірки
територіальної інспекції праці №
15-01-0700292 (т.2 а.с.172-174), актом ревізії
контрольно -ревізійного відділу у
м.Одеси № 100-1630 від 17.09.2010 року (т.2
а.с.176-191), актом перевірки
територіальної державної інспекції
праці в Одеській області № 15-01-0580439 від
12.10.0439 (т.2 а.с.192-194).

Позивачем всупереч до вимог ст. 60 ЦПК
України не надані ,а матеріали справи
не містять докази того, що КУ «Центр
соціально- психологічної реабілітації
дітей» не вірно нарахував та виплатив
позивачу заробітну плату за період з
18.01.2008 року по 15.09.2008 року.

Суд першої інстанції вірно відмовив у
задоволенні позовних вимог позивача
щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3
завдану позивачу неправомірними діями
ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі
36398 грн. 40 коп. , та 80 547 грн. 60 коп. та
моральної шкоди у розмірі 15000 грн. ,
оскільки матеріали справи не містять
,а позивачем в порушення вимог ст. 60 ЦПК
України не надані докази
неправомірності дій відповідача
ОСОБА_3 та причинного зв'язку з діями
відповідача ОСОБА_3 та недоотриманої
позивачем пенсії та втрати
працездатності .

Відповідно до довідки навчального
закладу «Центр дитячої та юнацької
творчості» від 15.09.2011року ,ОСОБА_2 на
посаді керівника гуртка «Юний
конструктор» працює з навантаженням 8
год. на тиждень з 18.01.2008 року ( т.1 а.с.59),
тому доводи апеляційної скарги про те,
що через неправомірні дії відповідача
ОСОБА_3, позивач втратив можливість
працевлаштуватися та вимушений
працювати тільки один раз на тиждень
не відповідає дійсності та колегія
суддів не приймає до уваги.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо неврахування
судом першої інстанції того,що КУ
«Центр соціально- психологічної
реабілітації дітей» недоплатив
позивачу 1626 грн. 56 коп. ,оскільки
надбавки в розмірі 24 % , відповідно до
наказу Міністерства освіти України №
102 від 15.04.1993 року «Про затвердження
Інструкції про порядок обчислення
заробітної плати працівника освіти»,
відповідачем не застосовувалися ,
оскільки аналогічні надбавки
працівникам КУ «Центр соціально-
психологічної реабілітації дітей»
нараховувалися та виплачувалися,
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 78 від 31.01.2001 року
«Про реалізацію окремих положень
частини першої статті 57 Закону України
«Про освіту»,частини першої статті 25
Закону України «Про загальну середню
освіту»,частини другої статті 18 і
частини першої статті 22 Закону
України «Про позашкільну освіту».

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо неврахування
судом першої інстанції
неправомірності притягнення позивача
до дисциплінарної відповідальності,
сфальсифікації звернень семи
вихователів ,оскільки правомірність
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності не
було предметом дослідження та
позовних вимог ОСОБА_2

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо
безпідставного зупинення судом
першої інстанції провадження у справі
при розгляді справи , оскільки позивач
не був позбавлений можливості
оскаржувати ухвали суду першої
інстанції зокрема і щодо зупинення
провадження у справі та суд
апеляційної інстанції , відповідно до
ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1
ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 28 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А. Калараш

В.М. Гончаренко

В.Д. Коротков