АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-6834/14
Головуючий у 1 інстанції: Марфіна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В.,
Усика Г.І.

при секретарі: Гулієві Ф.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 14 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
дій протиправними, зобов'язання
вчинити певні дії та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А

Ухвалою Дніпровського районного
суду м. Києва від 14 березня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди повернуто позивачу,
для подання до належного суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції та
постановити нову ухвалу, якою
направити справу для розгляду до
Дніпровського районного суду м. Києва
для вирішення питання про відкриття
провадження у справі, посилаючись на
порушення норм процесуального права.

В своїй скарзі апелянт вказує на
те що, позов поданий ним про визнання
дій протиправними та про зобов'язання
вчинити певні дії не відноситься до
категорії майнових позовів, оскільки
про захист права власності в ньому не
йдеться.

В суді апеляційної інстанції
апелянт підтримав апеляційну скаргу з
викладених в ній підстав, інші учасники
процесу в судове засідання не
з'явились, будучи повідомленими
належним чином про день та час слухання
справи.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК
України, позови що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Повертаючи позов, для подання до
належного суду, суд першої інстанції,
керуючись вимогам ст. 114 ЦПК України,
виходив з того, що предметом спору, є
відновлення електропостачання до
земельної ділянки, яка розташована в
Дарницькому районі м. Києва, і тому спір
стосується нерухомого майна, а отже
виникають зобов'язальні відносини з
приводу користування зазначеним
майном.

Колегія суддів погоджується з
постановленою ухвалою, яка відповідає
фактичним обставинами справи та
вказаним нормам закону.

Доводи апелянта, про те що дана
справа повинна розглядатися в
Дніпровському районному суді м. Києва,
відхиляються колегією суддів, як такі
що не ґрунтуються на вимогах закону і
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що ухвала суду першої
інстанції є законною і обґрунтованою і
підстав для її скасування, з мотивів
викладених в апеляційній скарзі, не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 109, 303, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 14 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: