Справа № 751/7802/13-ц Провадження №
22-ц/795/1191/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Маслюк Н. В. Доповідач - Литвиненко І. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛитвиненко
І.В.суддів:Євстафіїва О.К., Шарапової
О.Л.при секретарі:Руденко О.М.за
участю:представника позивача Рожка
С.М., ОСОБА_6

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк „ПриватБанк" на рішення
Новозаводського районного суду
м.Чернігова від 25 квітня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк „ПриватБанк" до ОСОБА_6 про
стягнення боргу за кредитним договором
,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
„Приватбанк" просить скасувати
рішення суду через порушення норм
матеріального і процесуального права
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Рішенням суду в задоволенні позову
було відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що поза увагою суду залишилась та
обставина, що договір не є припиненим,
зобов'язання не припинилося, а тому
строк не може бути пропущеним.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
27.09.2006 року між ЗАТ КБ „Приватбанк"
(правонаступником якого є ПАТ КБ
„Приватбанк") та ОСОБА_6 був укладений
кредитний договір у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
суму 7000 грн. на кредитну картку
„Універсальна, 30 днів" зі сплатою
базової відсоткової ставки за
кредитним лімітом на момент підписання
договору 2,5% на місяць із розрахунку 360
днів у році.

Згідно до заяви ОСОБА_6 кредитний
договір складається з: заяви ОСОБА_6,
умов надання банківських послуг,
правил користування платіжною карткою
та Тарифів банку. В п.1.1. умов надання
банківських послуг зазначено також, що
складовою частиною кредитного
договору також є пам'ятка клієнта, а п
3.5. цих умов конкретизує, що пам'ятка
клієнта оформляється і є невід'ємною
частиною договору лише у випадку
оформлення і видачі платіжної картки
по кредитній схемі. Наказом по ЗАТ КБ
„Приватбанк" № С-89 від 24.05.2005 року „Про
впровадження спрощеної форми
укладення договору" було встановлено,
що спрощена форма договору складається
з умов надання банківських послуг та
правил користування платіжною карткою,
заяви клієнта і тарифів. Таким чином,
кредитний договір ОСОБА_6 не містить
пам'ятки клієнта.

За умовами вказаного кредитного
договору, строк внесення щомісячних
платежів встановлено до 25 числа місяця
наступного за звітним і їх розмір
складає 7% від заборгованості, але не
менш 50 грн. і не більше залишку
заборгованості. В разі порушення
зобов'язань, настає відповідальність
позичальника, яка передбачає сплату
відсотків у розмірі 5% від залишку
простроченої заборгованості із
розрахунку 360 днів у році (а.с.148 тарифи),
комісії за несвоєчасне погашення
заборгованості у розмірі 1% від
загальної суми заборгованості (а.с.148
тарифи), і штраф за порушення строків
платежів більш чим на 120 днів у розмірі
500 грн.+ 5% від суми позову (а.с.15 п.8.6 умов).

За наданим розрахунком ОСОБА_6 отримав
кредит 16.10.2006 року, але відповідно до
умов і тарифів кредитного договору не
вніс щомісячний платіж до 25 числа і
тому, починаючи з 25.11.2006 року в нього
виникла заборгованість, яка станом на
31.05.2013 року становить 26350,58 грн., з яких:
6373,15 грн. заборгованість за кредитом,
15996,45 грн. заборгованість по процентам
за користування кредитом, 2250 грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом, штраф 500 грн.
(фіксована частина) та 1230,98 грн.
(процента складова), і яку ПАТ КБ
„ПриватБанк" просив стягнути з
відповідача.

ОСОБА_6 позов не визнав і просив
застосувати строки позовної давності.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
сплив строк позовної давності і
позивач не заявляв про поновлення
строку.

Такі висновки суду відповідають
наданим доказам та положенням ст.ст257,
261, 264 ЦК України.

Посилання апелянта на ту обставину, що
договір не є припиненим і відповідно до
п.9.12., в якому зазначено, що договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання і, при відсутності заяв про
припинення відносин, пролонгується на
такий же строк, а тому строк не може
бути пропущеним, є безпідставним.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Як убачається з заяви ОСОБА_6, термін
дії кредитного ліміту збігається з
терміном дії кредитної картки.

Правила використання платіжної картки
визначають, що строк дії картки
вказаний на лицьовому боці картки і
картка дійсна до останнього
календарного дня вказаного місяця і, по
закінченні строку дії, картка
продовжується на новий строк (шляхом
надання клієнту картки з новим строком
дії), якщо раніше (до початку місяця
закінчення строку дії) не надійшла
письмова заява про закриття
картрахунку, а також при умові
наявності грошових коштів на
картрахунку для оплати послуг по
виконанню розрахункових операцій по
картрахунку ( в останній день місяця
закінчення строку дії) і при дотриманні
інших умов продовження, передбачених
договором ( п.п.2.1., 3.1.1. зазначених
правил). В п.4.8 умов надання банківських
послуг передбачений обов'язок банку
продовжить строк дії картки з новою
датою закінчення строку дії при
наявності коштів у межах платіжного
ліміту на картрахунку для оплати
послуг по виконанню розрахункових
операцій.

ОСОБА_6 заперечує факт отримання
картки, банк не надав доказів того, що
відповідач отримував картку. В заяві
ОСОБА_6 зазначено, що картка видана
посадовою особою банку ОСОБА_7 02.10.2006
року. В своїх поясненнях ПАТ КБ
„ПриватБанк" наголошує на тому, що
кредитна картка, видана ОСОБА_6 дійсна
до жовтня 2008 року, вона перевипускалась
на 4 роки в жовтні 2008 року до жовтня 2012
року та в жовтні 2012 року до жовтня 2016
року (а.с.143).

За розрахунком заборгованості ОСОБА_6
отримав кредит, але відповідно до умов
і тарифів кредитного договору не вніс
щомісячний платіж до 25 числа і тому
починаючи з 25.11.2006 року банк почав
нараховувати йому заборгованість,
передбачену тарифами. Згідно виписки
про рух коштів по картрахунку ОСОБА_6,
останньою датою сплати коштів по
погашенню заборгованості є 05.09.2008 року.
Пунктом 5.4. Правил використання
платіжної картки встановлено строк
погашення кредиту у повному обсязі не
пізніше останнього дня місяця,
зазначеного на платіжній картці.

Зважаючи на наведене, погашення
отриманого 16.10.2006 року кредиту,
отриманим, повинно бути проведене до
закінчення дії картки, виданої 02.10.2006
року, тобто до 31.10.2008 року і саме з цього
часу закінчився строк виконання і для
банку починається відлік строку
позовної давності, як передбачено ч.5
ст.261 ЦК України, і це не пов'язується зі
строком дії договору, про що мотивовано
зазначено в рішення суду першої
інстанції.

Твердження апелянта про те, що строк
дії картки не закінчився у зв'язку
продовженням строку, є
необґрунтованими, оскільки платіжна
картка відповідно до п.2. умов надання
банківських послуг, це є спеціальний
платіжний засіб, який використовується
для ініціалізації переводу коштів з
рахунку платника з метою оплати і
картка ніяким чином не впливає на
виконання зобов'язання боржником. Ця
обставина підтверджується і тим, що
згідно до умов надання банківських
послуг та правил використання
платіжної картки встановлено ряд
санкцій у разі порушення взятих
зобов'язань (не продовжувати строк дії
картки при відсутності необхідних
коштів п.4.8., зупиняти, заблокувати,
припинити дію картки п.п.5.1., 5.2., 9.1. Умов,
п.п. 3.1.3. Правил ). Крім того, п. 5.4. Правил
використання платіжної картки
встановлено строк погашення кредиту у
повному обсязі не пізніше останнього
дня місяця, зазначеного на платіжній
картці, тобто дата є вже визначеною і не
залежить від продовження дії картки.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції прийнято з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
висновки, викладені у судовому рішенні,
доводами апеляційної скарги не
спростовуються, підстави для
скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 ЦПК
України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк „ПриватБанк" відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м.Чернігова від 25 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:Судді: