Справа № 559/3607/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської
області,

в особі головуючої судді
Лопухович А.О.,

при секретарі
Федчук А.А.,

за участю представника позивачки
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засідання в місті Дубно справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя, зустрічний
позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
встановлення факту окремого
проживання та визнання майна
особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И В:

В обгрунтування своїх вимог позивачка
ОСОБА_3 посилається на те, що 24 травня 1986
року вона уклала шлюб з ОСОБА_4, який
зареєстрований у відділі реєстрації
актів громадянського стану м.Дубно
Рівненської області, актовий запис №
118. за час шлюбу подружжям було спільно
набуте майно:

- будинок АДРЕСА_1 вартістю 20000 грн.;

- будинок АДРЕСА_2,вартістю 20000 грн.

Загальна вартість вищевказаного майна
становить 40 000 грн.

Крім того, за період шлюбу набувалося
право на інше нерухоме майно, відомості
про яке у позивача відсутні. Просить
поділити майно набуте ними за час
шлюбу, визнати за нею право власності
на будинок АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_5
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_4 подав зустрічний
позов в обґрунтування якого
посилається на те, що починаючи з
жовтня 1997 року і по даний час вони з
ОСОБА_3 не проживає однією сім»єю, не
веде з нею спільного господарства, не
мають спільного бюджету. Шлюбні
відносини між ними фактично
припинилися з 1997 року і з того часу не
відновлювалися. Майно, відносно якого
ОСОБА_3 заявляє позовні вимоги було
набуте ним вже після настання
вищевказаних обставин, тобто у період
окремого проживання. Свою дитину від
шлюбу він матеріально забезпечував,
надавав кошти для оплати за навчання,
проплачував поїздки на відпочинок на
море, за кордон. У 2002 році він переписав
на ОСОБА_3 свій будинок по АДРЕСА_3,
юридично це було оформлено як договір
купівлі-продажу за мізерну (символічну)
плату. Однак жодних стосунків із
матір»ю дитини - ОСОБА_3 він не
підтримує з жовтня 1997 року. За весь
період після фактичного припинення
шлюбних відносин вони не накопичували
спільних коштів та спільно не
придбавали об»єктів нерухомості чи
будь-якого іншого цінного майна.
Позивачка за первісним позовом не
вказує про те, що вони ще з 16 років тому
припинили фактичні шлюбні відносини і
не згадує про те, що саме вона була
ініціатором розірвання даних відносин,
пред»явивши до нього вимогу припинити
з нею спільне проживання. Він не
заперечував проти фактичного
припинення шлюбних відносин, оскільки
розумів, що сім»я розпалася і зберегти
її було неможливо. Після цього ОСОБА_4
став проживати однією сім»єю у
фактичному шлюбі із іншою жінкою -
ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася
дочка - ОСОБА_7, де батьком записаний
ОСОБА_4. Це ще додатково підтверджує
той факт, що він давно припинив спільне
життя з ОСОБА_3 як із своєю дружиною і
зараз має іншу сім»ю. Стосовно об»єктів
нерухомого майна, які є предметом
первісного позову про поділ майна
вважає за необхідне зазначити
наступне. Виробнича будівля АДРЕСА_1
належить йому на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від 6
листопада 2003 року, що було видане
державним нотаріусом Другої
Дубенської державної нотаріальної
контори, зареєстроване у реєстрі № 2212.
Житловий будинок АДРЕСА_2 належить йому
на підставі договору купівлі-продажу
будинку, укладеного 11.06.2007 року із
ОСОБА_8. Вказаний будинок ОСОБА_4
придбав за свої власні кошти вже після
фактичного припинення шлюбних
відносин із ОСОБА_3 Просить встановити
факт окремого проживання з ОСОБА_3 у
період шлюбу з 1 жовтня 1997 року по 13
листопада 2013 року, визнати його
особистою приватною власністю будинок
АДРЕСА_2.

Крім того, ОСОБА_3 подала заяву про
збільшення позовних вимог щодо поділу
автомобілів придбаних за час шлюбу. А
також посилається на та, що у період
фактичного перебування у шлюбних
відносинах подружжям було спільно
набуте наступне майно: незакінчений
будівництвом житловий будинок, який
знаходиться по АДРЕСА_4, що належав
відповідачу на підставі біржової угоди
купівлі-продажу нерухомості від 07.11.2001
року, земельна ділянка для ведення
особистого підсобного господарства та
обслуговування жилих будівель площею
0,91 га, що розташовані в с.Коблин
Підгаєцької сільської ради. 25 вересня
2010 року було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна між
ОСОБА_4 та ОСОБА_9, згідно умов якого
останній отримував у власність
вищевказане нерухоме майно, передавши
відповідачу гроші в сумі 158 200 гривень.
Просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь
? частину вартості спільного набутого
майна подружжя, а саме 79 100 грн.

Вивчивши матеріали справи, заяви про
збільшення розміру позовних вимог,
вислухавши думку представників сторін,
суд вважає, що така заява підлягає до
залишення без руху та поверненню
ОСОБА_3 із наступних підстав.

Відповідно ст.114 ЦПК України позови, що
виникають з приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням
майна або основної його частини.

П. 4 ч.3 ст.121 ЦПК України передбачено, що
заява повертається у випадку коли
справа не підсудна цьому суду.

Матеріали справи, свідчать про те, що
майно, а саме незакінчений
будівництвом житловий будинок та
земельна ділянка для ведення
особистого підсобного господарства та
обслуговування жилих будівель площею
0,91 га. знаходяться по АДРЕСА_4, що
територіально належить до компетенції
Млинівського районного суду.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 141,121
ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про збільшення позовних
вимог щодо стягнення компенсації за
незакінчений будівництвом житловий
будинок та земельна ділянка для
ведення особистого підсобного
господарства та обслуговування жилих
будівель площею 0,91 га., що знаходяться
по АДРЕСА_4 у розмірі 79 100 грн. залишити
без руху та повернути позивачці - у
зв'язку із тим,що позовні вимоги не
підсудні Дубенському міськрайонному
суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5
днів до апеляційного суду Рівненської
області через Дубенський
міськрайонний суд з моменту її
проголошення.

Суддя: