Справа № 2-44/11
Номер провадження 2/184/1/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2014м. Орджонікідзе
Орджонікідзевський міський суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Томаш В.І.,

при секретарі -
Попівніч І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Орджонікідзе цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
банк Аваль" в особі Дніпропетровської
обласної дирекції до ОСОБА_3, ОСОБА_4
«про стягнення заборгованості», -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги по
підставам вказаним у позовній заяві та
просить суд солідарно стягнути з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ
"Райффайзен банк Аваль" в особі
Дніпропетровської обласної дирекції
заборгованість за кредитним договором
№ 014/3140/146584/82 від 31 березня 2008 року у
розмірі 35.334,50 грн., а також витрати по
сплаті судового збору.

Відповідачка - ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги позивача не
визнала, оскільки будь - яких кредитних
договорів з банком на отримання
кредиту вона не укладала.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти задоволення позовних вимог
позивача заперечував, оскільки ніякого
договору поруки з банком він не
укладав. В останнє судове засідання
відповідач не з'явився, але надав до
суду письмову заяву про розгляд справи
в його відсутність.

Суд, вислухав пояснення сторін,
дослідив матеріали справи і оцінив їх в
сукупності, прийшов до висновку, що
заявлені позивачем позовні вимоги
необґрунтовані, не знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні та
не підлягають задоволенню в повному
обсязі за наступних підстав.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що

31 березня 2008 року між Відкритим
акціонерним товариством "Райффайзен
Банк Аваль" в особі
Орджонікідзевського відділення
Дніпропетровської обласної дирекції
та ОСОБА_3 був укладений кредитний
договір № 014/3140/146584/82 про надання
кредиту в сумі 15 000.00 (п'ятнадцять тисяч)
гривень, терміном до 31.03.2011 року із
сплатою 28,00 відсотків річних за
користування кредитними коштами.
Кредитні кошти призначені для
використання на споживчі цілі. Позивач
виконав свої зобов'язання за Кредитним
договором належним чином,
перерахувавши кошти в розмірі 14 850.00
гривень на поточний рахунок
Відповідача 1 № 75, які він отримав
готівкою через касу Банку згідно заяви
на видачу готівки від 31.03.2008 року. В той
же час, Відповідач 1 не виконує свої
зобов'язання за Кредитним договором і
не сплачує відсотки за користування
кредитом та не здійснює повернення
кредиту щомісячними платежами
відповідно до Графіку. Згідно ст.629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 1.1.3 кредитного
договору, виконання зобов'язань
позичальника за цим договором
забезпечується порукою, тому між
Позивачем та ОСОБА_4 було укладено
договір поруки № 12/3140/146584/82 від 31.03.2008
року, відповідно до п. 2.2. якого
Відповідач 2 на добровільних засадах
взяв на себе зобов'язання перед
Позивачем відповідати по борговим
зобов'язанням Відповідача 1, які
виникають з умов Кредитного договору в
повному обсязі цих зобов'язань.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до п.3.1. договору поруки
«сторони договору встановлюють, що у
випадку невиконання або неналежного
виконання Боржником всіх або окремих
взятих на себе зобов'язань по
Кредитному договору, Поручитель несе
солідарну відповідальність перед
Банком за невиконання боргових
зобов'язань у тому ж обсязі, що і
Боржник, включаючи сплату основного
боргу за Кредитним договором,
нарахованих відсотків за користування
кредитом та неустойки, відшкодування
збитків.

Згідно ст.625 ЦК України, Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Відповідно до ст. 7.4 Кредитного
договору, у разі невиконання або
неналежного виконання Позичальником
(Відповідачем) своїх зобов'язань за цим
Договором, Кредитор (Позивач) має право
вимагати дострокового погашення
Кредиту Позичальником у повному обсязі
разом зі сплатою всіх сум, належних до
сплати на дату пред'явлення вимоги,
включаючи проценти за Кредитом (в тому
числі, прострочені проценти), пеню та
штрафи відповідно до цього Договору У
зв'язку з невиконанням Відповідачем
умов Кредитного договору та несплатою
періодичних платежів на погашення
кредиту та процентів за користування
кредитними коштами, на адресу

Станом на 06.08.2010 року заборгованість
Відповідачів перед Позивачем за
вказаним Кредитним договором від 31.03.2008
року та договором поруки складає 35.334,50
грн., з яких: 8380,89 гривень -
заборгованість по кредиту; 4899,07 грн. -
заборгованість за відсотками; 22054,54 грн.
- заборгованість по пені.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підстави своїх вимог. Відповідно до
вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб
які беруть участь у справі. Відповідно
до ст. 57 ЦПК України доказами є будь -
які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З доводами позивача, викладених в
позовній заяві та в судовому засіданні
суд погодитись не може, оскільки вони є
голослівними, безпідставними та нічим
не підтвердженими і спростовуються
поясненнями відповідачів, наданими
ними письмовими доказами, висновками
проведеної судової експертизи,
матеріалами справи в їх сукупності.

Ухвалою Орджонікідзевського міського
суду від 27 грудня 2013 року була
призначена судова почеркознавча
експертиза, згідно до висновків якої №
226-14 від 17 квітня 2014 року підписи від
імені ОСОБА_3 в графах «Позичальник» на
кожній сторінці, а також в графі
«Другий примірник цього договору
отримав» на останній сторінці
кредитного договору № 014/3140/146584/82 від 31
березня 2008 року; в графі «Другий
примірник цього Договору отримав»
додатку № 1 до вказаного кредитного
договору; в графі «Позичальник» на
лицевій та в графі «Підпис» на
зворотній сторінках додатку № 2 до
вказаного кредитного договору
виконані не ОСОБА_3, а іншою особою з
наслідуванням її справжньому підпису.

Підписи від імені ОСОБА_4 в графах
«Поручитель» на кожній сторінці, а
також в графі «Другий примірник цього
договору отримав» на останній сторінці
договору поруки № 12/3140/146584/82 від 31.03.2008
року виконані не ОСОБА_4, а іншою особою
з наслідуванням його справжнього
підпису.

Таким чином висновки проведеної
судової експертизи спростовують
доводи позивача, викладені в позовній
заяві та в судовому засіданні щодо
існування будь - яких кредитних
відносин з банком ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до ст.. 88 ч. 1 ЦПК України
стороні, на користь якої хвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати.

Як встановлено в судовому засіданні,
Відповідачі понесли затрати на оплату
та проведення судової товарознавчої
експертизи у розмірі 2350,08 грн., що
підтверджено відповідним документом,
які відповідно до ст.. 79 ч. 3 п. 4 ЦПК
України відносяться до судових витрат
та які підлягають стягненню з ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

Таким чином суд, вважає необхідним
відмовити в задоволенні позовних вимог
позивача в повному обсязі та стягнути з
позивача на користь відповідача
понесені ним та документально
підтверджені судові витрати по оплаті
за проведення судової експертизи
відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.
Не підлягають стягненню з позивача
понесених відповідачами витрат у
розмірі 1200 грн. за складання письмових
заперечень, оскільки ці вимоги
суперечать вимогам діючого
законодавства України, зокрема
Постанові КМУ № 305 від 18.04.2012 року.

Керуючись ст. ст. 525 - 530, 549 - 554, 625, 629, 651,
1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,
ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 211 - 213 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен банк Аваль" в особі
Дніпропетровської обласної дирекції
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 «про стягнення
заборгованості».

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен банк Аваль" в
особі Дніпропетровської обласної
дирекції на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4
судові витрати по справі у розмірі 2.350
грн. 08 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 - днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду
Томаш В.І.