Справа № 456/2964/13
Головуючий у 1 інстанції: Пак В.М.
Провадження № 22-ц/783/2719/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мацей
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Мацея
М.М.,

суддів: Копняк С.М.,
Монастирецького Д.І.,

секретаря:
Олексіва О.А.

з участю: позивача ОСОБА_2 і його
представника ОСОБА_3,

представника відповідача
Мартинюка Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Товариства з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий" на рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 20 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
додатковою відповідальністю "Меблевий
комбінат "Стрий", третьої особи
директора ТДВ "Меблевий комбінат
"Стрий" Лісовського Владислава
Віталійовича про поновлення на
попереднє місце праці, стягнення
заробітної плати за вимушений прогул
та стягнення моральної шкоди, -

в с
т а н о в и л а:

Рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 20 січня 2014
року позов задоволено частково.
Поновлено ОСОБА_2 на посаді члена
ревізійної комісії Товариства з
додатковою відповідальністю «Меблевий
комбінат «Стрий» з 14 травня 2014 року.
Стягнуто з Товариства з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий» в користь ОСОБА_2 65509 грн.
втраченої заробітної плати за час
вимушеного прогулу із врахуванням
отриманих 9000 грн. вихідної допомоги при
звільненні з роботи та в дохід держави
655,09 грн. судового збору. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.
Рішення приведено до негайного
виконання.

Ухвалою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 27 лютого 2014
року роз'яснено рішення суду від 20
січня 2014 року.

Рішення суду оскаржив відповідач ТДВ
«Меблевий комбінат «Стрий».

В апеляційній скарзі, посилаючись на
незаконність, неповне з'ясування
обставин справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Зазначає, що висновки суду щодо
незаконного звільнення позивача з
посади члена ревізійної комісії не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскільки судом не встановлено з
боку відповідача жодного порушення
вимог чинного законодавства в процесі
припинення трудових відносин із
позивачем. Вказує, що своїм рішенням
загальні збори учасників ТДВ «МК
«Стрий» уповноважили директора
товариства підписати відповідні
контракти з головою та членами
ревізійної комісії згідно з рішеннями
установчих зборів та вимогами статуту.
Оскільки згідно статуту прийняття на
роботу відноситься до компетенції
директора, рішенням вищого органу
управління ТДВ «МК «Стрий» директору
товариства було делеговано частину
додаткових повноважень, а не покладено
обов'язок, в частині укладення
контрактів із членами ревізійної
комісії. Таким чином, директор
товариства є особою, що мала право
укладати контракт із членом ревізійної
комісії, вносити зміни до нього, а отже
і розірвати контракт із членом
ревізійної комісії без додаткового на
це рішення загальних зборів учасників
товариства.

Вказує, що судом не взято до уваги, що
обрання позивача до складу ревізійної
комісії та його повноваження у складі
цього колегіального органу
знаходяться у площині корпоративних
відносин, що регламентуються
положеннями Цивільного кодексу
України та Закону України «Про
господарські товариства», судом не
проведено розмежування правової
природи процедури та наслідків
обрання особи до складу колегіального
органу та укладення трудових відносин
із працівником.

Після закінчення з'ясування обставин
справи та перевірки їх доказами, судова
колегія перейшла до судових дебатів, у
яких виступили представник апелянта
Мартинюк Ю.А. і позивач ОСОБА_2 та
оголошено перерву. У призначений день
продовження судового засідання, 26
травня 2014 року о 12 год. 30 хв. через
канцелярію суду від позивача ОСОБА_2 і
його представника адвоката ОСОБА_3
поступили заяви про відкладення
розгляду справи у зв'язку з хворобою
останнього.

Колегія суддів визнала заяви
безпідставними.

Третя особа Лісовський В.В., будучи
належно повідомленим про час і місце
розгляду справи, в засідання
апеляційного суду не з'явився.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта Мартинюка Ю.А. на
підтримання апеляційної скарги,
пояснення позивача ОСОБА_2 і його
представника ОСОБА_3 на заперечення
скарги, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

За вимогами статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідає.

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до Товариства з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий», третя особа директор
комбінату Лісовський В.В., в якому з
подальшими уточненнями, просив
поновити його на роботі на посаді члена
ревізійної комісії меблевого
комбінату з дня звільнення і стягнути
на його користь заробітну плату за час
вимушеного прогулу і моральну шкоду.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що рішенням установчих
зборів засновників товариства з
додатковою відповідальністю «Меблевий
комбінат «Стрий» (протокол № 1) від 15
липня 2011 р., засновником (учасником)
якого він є, обраний членом ревізійної
комісії, яка на рівні з директором
товариства, відповідно до статуту, є
посадовими особами органів управління
товариства. На виконання зазначеного
рішення, 01 вересня 2011 року між ним та
директором товариства укладено
контракт строком на п'ять років.
Наказом директора від 14 травня 2013 року
№ 189 контракт з ним припинено на
підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку
із скороченням численності
працівників.

Вважаючи звільнення незаконним, просив
позов задовольнити, поновити його на
попереднє місце праці, стягнути на його
користь заробітну плату за вимушений
прогул та моральну шкоду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
директор підприємства не мав права на
звільнення з роботи, оскільки статутом
передбачено, що кількісний і
персональний склад ревізійної комісії
визначають і обирають збори
засновників товариства, що не входить в
компетенцію директора. Збори
засновників рішення про скорочення
членів ревізійної комісії та
звільнення його з роботи не приймали,
такі повноваження директору не
делегувалися.

Із протоколу № 1 установчих зборів
засновників товариства з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий» від 15 липня 2011 року вбачається,
що ОСОБА_2 є засновником (учасником)
товариства, він обраний членом
ревізійної колегії товариства,
директор товариства уповноважений
підписати з членами ревізійної комісії
контракти, в яких визначити умови
праці, соціально-побутове
забезпечення, умови надання відпусток
та пенсійного забезпечення (а.с.25-29).

Наведене підтверджується п.12.1 статуту
товариства, пунктом 8.2 якого посадовими
особами органів управління товариства
визнані директор, голова та члени
ревізійної комісії (а.с.7-21).

Згідно п.2.4 положення про ревізійну
комісію ТДВ «МК «Стрий» голова та члени
ревізійної комісії можуть бути
достроково відкликані та переобрані на
підставі рішення, прийнятого
загальними зборами товариства (а.с.30-32).

Оскільки вирішення питання про обрання
та відкликання голови та членів
ревізійної комісії є виключною
компетенцією зборів товариства, а тому
не могло бути вирішене іншим, крім
загальних зборів товариства, органом
товариства.

Наказ № 189 від 14 травня 2013 р. про
припинення трудового договору
(контракту) і звільнення ОСОБА_2 з
посади члена ревізійної комісії
останнім не оспорювався як у
первинному позові так і в послідуючих
заявах про уточнення позовних вимог.

Зазначений наказ порушує корпоративні
права позивача, як засновника
(учасника) товариства, які реалізуються
шляхом участі та голосуванні на
загальних зборах товариства.

Позивач був учасником товариства
станом на дату видачі наказу від 14
травня 2013 р. Суд першої інстанції не
врахував підстави подання позову,
задовольнив його і поновив позивача на
роботі, з якої останній не був
звільнений у визначеному установчими
документами товариства порядку.

При цьому не враховано, що були
порушені корпоративні права
засновника (учасника) господарського
товариства, норми ЦК України, ГК
України, Закону України «Про
господарські товариства», вимоги
установчих документів господарських
товариств.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з
його підвідомчості суду загальної
юрисдикції.

Проте відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України
та роз'яснень, викладених в абз.1 п.4
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 р. № 2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у порядку цивільного
судочинства суди розглядають справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ за КАС (ст. 17)
або ГПК (статті 1,12) віднесено до
компетенції адміністративних чи
господарських судів.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.12 ГПК України
господарському суду підвідомчі справи,
зокрема, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

Таким чином ОСОБА_2 повинен був
звернутися за захистом своїх
корпоративних прав засновника
(учасника) товариства з підстав
порушення вимог законодавства та
статутних документів на участь в
управлінні справами товариства та
виконання визначених зборами
засновників обов'язків.

На зазначені обставини і вимоги закону
суд першої інстанції не звернув уваги,
належної оцінки їм не дав та ухвалив
помилкове рішення.

За таких обставин рішення суду
підлягає скасуванню із закриттям
провадження у справі згідно з п.1 ч.1 ст.
205 ЦПК України, оскільки відповідно до
ст. 15 ЦПК України зазначена справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Керуючись ст.ст. 205 ч.1 п.1, 307 ч.1 п.4, 310 ч.1,
314 ч.1 п.3, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю "Меблевий
комбінат "Стрий" задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 20 січня 2014
року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до Товариства з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий", третьої особи директора ТДВ
"Меблевий комбінат "Стрий" Лісовського
Владислава Віталійовича про
поновлення на попереднє місце праці,
стягнення заробітної плати за
вимушений прогул та стягнення
моральної шкоди - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Мацей М.М.

Судді:
Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.