АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/6244/2014
Головуючий у 1-ій інстанції - Литвинова
Доповідач - Іванченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Андрієнко А.М.,
Желепи О.В.

при секретарі: Онищенко О.С.

за участю:

представник відповідача Верховної
Ради України - Лаптієв А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_5 до Верховної Ради
України про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні

за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 25 лютого 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до
Печерського районного суду м. Києва з
позовом до Верховної ради України про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні.
Свої вимоги мотивує тим, що він з 01
вересня 2002р. працював у Верховній Раді
України на посаді
помічника-консультанта народного
депутата України Скудара Г.М. На
підставі розпорядження Краматорського
міського голови від 20 серпня 2002р. №200-к
позивача було закріплено за
Краматорською міською радою для
фінансового та кадрового
обслуговування. 11 грудня 2012 року
закінчились повноваження народного
депутата України Скудара Г.М. і
розпорядженням Краматорського
міського голови від 11 грудня 2012 року
№431-к позивача звільнено з займаної
посади. Разом з тим, заробітна плата за
грудень 2012р. та компенсація за
невикористану відпустку виплачені не
були. Протягом майже року позивач
звертався до відповідача з вимогою
погасити наявну заборгованість по
заробітній платі, але вона була
виплачена лише 29 листопада 2013р. В
зв'язку з порушенням відповідачем
законодавства про працю, позивач
просив стягнути середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні
за період з 11 грудня 2012р. по 28 листопад
2013р. в розмірі 74187 грн. 52 коп.

Рішенням Печерського районного
суд м. Києва від 25 лютого 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_5 до Верховної
Ради України про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати вказане рішення, яким
просив задовольнити його позов .

В апеляційній скарзі апелянт
посилається, на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
підлягає скасуванню у зв'язку з
невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам справи та доказам
та таке, що ухвалено з порушенням норм
матеріального права. Крім того
зазначив, що Апарат Верховної Ради
України хоч і здійснює фінансування
діяльності Верховної Ради України,
проте не має можливості виплатити йому
середній заробіток.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги.

Позивач у судове засідання не з'явився
хоча про день, час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Про причини своєї неявки не повідомляв.
Тому відповідно до ст.305 ЦПК України
колегія суддів вирішила розглядати
справу за відсутності осіб, що не
з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явились, вивчивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом ОСОБА_5 з 01 вересня 2002
року працював
помічником-консультантом народного
депутата України Скудара Г.М. На
підставі розпорядження Краматорського
міського голови від 20 серпня 2002 року
№200-к його прийнято на роботу
помічним-консультантом народного
депутата України СкудараГ.М. з 01
вересня 2002 року з посадовим окладом 650
грн. на місяць (а.с.5).

11 грудня 2012 року закінчились
повноваження народного депутата
України Скудара Г.М. і розпорядженням
Краматорського міського голови від 11
грудня 2012 року №431-к позивача ОСОБА_5
звільнено з посади, проте відповідного
розрахунку в день звільнення з ним
проведено не було.

29 листопада 2013 року, відповідні кошти
для виплати заробітної плати за
грудень 2012р. перераховано до
Краматорської міської ради, разом тим,
відповідно до вимог закону, відповідач
зобов'язаний виплатити працівнику його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. Виходячи з наведеного,
позивач просив стягнути середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні, який станом на 28
листопада 2013 року становить 74187 грн. 52
коп.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що ОСОБА_5 у трудових відносинах з
Верховною Радою України не перебував,
бюджетні асигнування призначені на
оплату праці
працівників-консультантів надаються
народному депутату України у вигляді
відповідного фонду, фінансування
діяльності Верховної Ради України
здійснюється Апаратом Верховної Ради
України, який є окремою юридичною
особою, які свідчили про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог, які заявлені до Верховної Ради
України, яка не є особою, яка має
відповідати за даним позовом.

Статтею 94 КЗпП України передбачено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану роботу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від установи,
провадиться в день звільнення, що
передбачено. В разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в ст.16 цього
Кодексу, установа, організація повинні
виплатити працівникові його середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку (ст.117 КЗпП
України).

Статтею 34 Закону України «Про статус
народного депутата України» та
Відповідно до ст.3.1 Положення про
помічника-консультанта народного
депутата України, затвердженого
Постановою Верховної Ради України від
13 жовтня 1995 року та ст.34 Закону України
«Про статус народного депутата
України», роботодавцем по відношенню
до помічника-консультанта є народний
депутат України, який самостійно
здійснює підбір
помічників-консультантів, розподіляє
обов'язки між ними та здійснює особисто
розподіл місячного фонду заробітної
плати помічників-консультантів в межах
загального фонду, який встановлюється
Постановою Верховної Ради України для
оплати праці помічників-консультантів.
Відповідно до п.4 ст.1.1 Положення,
помічники-консультанти народного
депутата України перебувають у штаті
державних підприємств, установ,
організацій або за заявою народного
депутата України прикріплюються для
кадрового та фінансового
обслуговування до виконавчих
комітетів відповідного органу
місцевого самоврядування, а у містах
Києві та Севастополі - до секретаріатів
міських рад.

Відповідно до Положення про Апарат
Верховної Ради України, затверджене
Розпорядженням Голови Верховної Ради
України від 25 серпня 2011 року №769. Апарат
Верховної Ради України є юридичною
особою, має печатку та здійснює з
державного бюджету України
фінансування діяльності Верховної
Ради України. Крім того, здійснює
правове, наукове, організаційне,
документальне, інформаційне, кадрове,
фінансово-господарське,
матеріально-технічне,
соціально-побутове та інше
забезпечення діяльності Верховної
Ради України, народних депутатів
України.

Відповідно до ч.1 ст.76 Конституції
України Верховна Рада України є
представницьким органом державної
влади, який складають чотириста
п'ятдесят народних депутатів України -
громадян України, обраних на основі
загального, рівного і прямого
виборчого права шляхом таємного
голосування строком на чотири роки.

За змістом ст.ст. 1, 2 Закону України "Про
джерела фінансування органів
державної влади" Апарат Верховної Ради
України здійснює свою діяльність
виключно за рахунок державного
фінансування в межах, передбачених
Законом України про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Таким чином, Апарат Верховної Ради
України є бюджетною організацією, яка
утримується за рахунок Державного
бюджету.

Згідно додатку № 3 до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2013 рік"
(код 0110000) фінансування діяльності
Верховної Ради України здійснюється з
державного бюджету України через
Апарат парламенту. Верховна Рада
України не має власних банківських
рахунків.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач не перебував на посаді
народного депутата України, а тому у
трудових відносинах з Верховною Радою
України не перебував, а перебував у
трудових відносинах з Народним
депутатам України. А тому, призначення
на посаду помічника-консультанта,
звільнення, нарахування і визначення
розміру заробітної плати, надбавок,
премій, матеріальної допомоги, надання
відпусток та пов'язаних з ними виплат,
здійснюється Апаратом Верховної Ради
України на підставі письмового подання
народного депутата України та в межах
загального фонду народного депутата
України.

А тому, доводи апелянта, щодо того, що
Апарат Верховної Ради України не має
можливості виплатити середній
заробіток за час затримки виплати
заробітної плати не можуть бути
прийняті до уваги.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, і на законність
оскаржуваного рішення не впливають.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що
рішення суду є законним та
обґрунтованим, відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
внаслідок чого підстав для його
скасування з мотивів викладених в
апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

У X ВА Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 25 лютого 2014 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: