Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2014 Справа №607/4210/14-ц
Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого суді В.М.
Братасюка

секретаря судового
засідання І.М. Дилієвської

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з
позовною заявою до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу, зареєстрованого 03
лютого 1991 року у відділі ЗАГСу
Тернопільського міськвиконкому,
актовий запис 108.

Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне
життя не склалося із-за різних
характерів та переконань, тривалий
сторони спору не проживають сім'єю, не
ведуть спільного господарства, не
пов'язані сімейним побутом та стали
чужими людьми один одному, а тому,
оскільки шлюб з відповідачем носить
виключно формальний характер, позивач
вважає, що їх сім'я розпалася остаточно.

Відповідач в судове засідання з'явився,
проти задоволення позову заперечив
вважаючи, що шлюб з позивачкою ще можна
зберегти - просить суд надати строк на
примирення. В останнє судове засідання
відповідач не з'явився, хоча був
своєчасно повідомлений судом про час і
місце судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи суд
встановив наступні обставини:

Сторони перебувають у шлюбі з 03 лютого
1991 року, котрий був зареєстрований у у
відділі ЗАГСу Тернопільського
міськвиконкому, актовий запис 108.

Від шлюбу у сторін спору є спільні діти.

Відповідно до ст.112 СК України суд
ухвалює рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
сім'ї суперечитиме інтересам одного з
них.

На цьому ж наголошує Верховний Суд
України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11
від 21 грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійним та поділ спільного майна
подружжя» - проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей.

Проаналізувавши докази в їх
сукупності, суд вважає, що матеріалами
справи доведено той факт, що сторони
спору втратили повагу та любов один до
одного - не проживають сім'єю, не ведуть
спільного господарства.

У наданий судом час сторони спору
примирення не досягли - категорично
проти примирення заперечує позивачка,
а відповідач, в свою чергу, в наданий
судом строк жодних заходів до
примирення, з метою збереження шлюбу,
не вживав.

Відтак суд вважає, що шлюб необхідно
розірвати, як такий, збереження якого
суперечитиме інтересам сторін спору.

Керуючись ст.ст. 10, 11 ч.1, 60, 215 ЦПК
України, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб», суд ,

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
зареєстрований 03 лютого 1991 року у
відділі ЗАГСу Тернопільського
міськвиконкому, актовий запис 108.

Рішення набирає законної сили через
десять днів з дня його проголошення,
якщо не була подана апеляційна скарга.
У разі подання апеляційної скарги,
рішення набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Тернопільської області шляхом
подачі через суд першої інстанції у
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк