Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(
заочне рішення )

"27" червня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

за участю прокурора - Хомюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києві,
цивільну справу за позовом: Органу
опіки та піклування Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації, що діє в інтересах
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у
справах дітей Дніпровської районної в
м. Києві державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Орган опіки та піклування
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації, звернулося до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом, в якому просить суд: позбавити
батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
відносно малолітньої дитини ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій
грошовій сумі у розмірі 363 гривні на
користь малолітньої дитини до
досягнення нею повноліття на особу або
установу, в якій вона буде перебувати.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що Службі у справах
дітей Дніпровської районної в місті
Києві державної адміністрації стало
відомо про сім'ю матері-одиначки гр.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_2, яка ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дитини ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. На даний час
встановлено, що малолітній ОСОБА_1
службою у справах дійте Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації до Київського міського
будинку дитини ім.. М.М. Городецького 09
квітня 2013 року був влаштований, де і
знаходиться по теперішній час. ОСОБА_2
цілком самоусунулася від виконання
своїх батьківських обов'язків,
вихованням та утриманням дитини не
займається, не бере участі у її
утриманні в грошовій і натуральній
формі, у фізичному, моральному,
духовному розвитку малолітнього, не
цікавиться його здоров'ям, дитину в
дитячому закладі не відвідує. В службі
у справах дітей Дніпровської районної
в м. Киві державної адміністрації
малолітнього ОСОБА_4 поставлено на
облік як дитину, що опиналась у
складних життєвих обставинах. Комісією
з питань захисту прав дитини
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації надано
висновок про доцільність позбавлення
гр. ОСОБА_2 батьківських прав відносно
малолітнього ОСОБА_1

Уповноважений представник позивача
ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі, з
підстав викладених у позовній заяві,
просила позов задовольнити, проти
заочного розгляду справи не
заперечувала.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
судового розгляду повідомлялася
належним чином, суд про причини неявки
не повідомила.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву, з проханням розглядати справу
без їх участі, позові підтримують.

Прокурор в судове засідання не
з'явилася, подала до суду заяву, з
проханням розглядати справу у її
відсутність, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність відповідача, представника
третьої особи та прокурора, та за
згодою представника позивача ухвалити
заочне рішення.

Відповідно до ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чи ном повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
батьками якого записані ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно листа-повідомлення
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації від 11 квітня
2013 року, працівниками служби у справах
дітей 09 квітня 2013 року було виявлену
новонароджену дитину, яка разом з
матір'ю перебувала за адресою: АДРЕСА_1.
Мати дитини, гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2,
згідно з копією посвідчення про взяття
на облік, виданий філією центру обліку
бездомних осіб від 30 січня 2013 року.
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народила
хлопчика у пологовому будинку № 4 м.
Києва (а.с.13).

В подальшому, 08 квітня 2013 року
відповідачем було подано до начальника
служби у справах дітей Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації заяву, з проханням
допомогти влаштувати дитину - ОСОБА_1 в
реабілітаційний центр (а.с.14).

Направленням Служби у справах дітей
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації № 3 від 09
квітня 2013 року, новонародженого було
направлено до Відділення для
тимчасового перебування дітей з
невизначеним правовим статусом
Київського міського будинку дитини ім.
М.М. Городецького, де ОСОБА_1 перебуває й
досі (а.с.15).

Статтею 150 Сімейного кодексу України
передбачено, що батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про охорону дитинства», виховання в
сім'ї є першоосновою розвитку
особистості дитини. На кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Як вбачається з заяви відповідача про
тимчасове влаштування дитини в будинок
дитини, адресованої головному лікарю
будинку дитини, ОСОБА_2 просила
прийняти свою дитину - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 до будинку дитини на строк
шість місяців у зв'язку з складними
життєвими обставинами (а.с.21).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 30
квітня 2013 року, остання змушена була по
сімейним обставинам віддати на
тимчасове утримання свого
новонародженого сина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року у дитячий будинок,
який знаходиться у м. Ворзель, вул.
Леніна, 35, у зв'язку з тим, що не мала
документів, які не встигла зробити, так
як її чоловік її покину, та після
пологів вона себе погано почувала.
Зазначила, що документи зробить
найближчим часом. До дитини, яка
знаходиться у дитячому будинку ім.
Городецького вона приїжджає щотижня
(а.с.11).

В подальшому, спеціалістами Служби у
справах дітей Дніпровської районної в
м. Києві державної адміністрації з гр.
ОСОБА_2 було проведено профілактичну
роботу під час якої було роз'яснено
обов'язки батьків щодо утримання,
виховання та навчання неповнолітніх
дітей та попереджено про
відповідальність у разі невиконання
батьківських обов'язків належним чином
(а.с.12).

Згідно листа-повідомлення Київського
міського будинку дитини ім.. М.М.
Городецького від 10 квітня 2014 року № 226,
на початку перебування дитини в
їхньому закладі гр. ОСОБА_2 відвідувала
його часто, говорила про те, що має
набір забрати, також вела мову про м.
Дніпропетровськ, що у неї там є родичі і
вони їй допоможуть у вихованні дитини.
Але, на жаль, більше шести місяців гр.
ОСОБА_2 свою дитину не відвідувала
(а.с.20).

Відповідно до листа-повідомлення
Центру обліку бездомних громадян
Департаменту соціальної політики
Виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської держаної
адміністрації) від 16 квітня 2014 року,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зверталася до
філії Центру обліку бездомних громадян
за послугою отримання реєстрації та
отримувала реєстрацію переважне
місцезнаходження за юридичною адресою
філії Центру обліку бездомних громадян
у періоди з 29 жовтня 2010 року до 29 квітня
2011 року, з 06 серпня 2011 року по 06 лютого
2012 року та з 18 травня 2013 року до 18
листопада 2013 року. Організація надає
лише реєстрацію без виділення місця
для проживання тому реєстрація за
їхньою юридичною адресою не являється
фактичним місцем проживання особи
(а.с.22).

Як встановлено судом, станом на 17
квітня 2014 року гр. ОСОБА_2 по м. Києву та
Київській області зареєстрованою не
значиться, що підтверджується
відомостями адресно-довідкового
підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві
(а.с.18).

Відповідно до листа-повідомлення
Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.
Києві від 13 травня 2014 року, встановити
фактичне місце знаходження ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка тимчасово була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, на
момент прийняття рішення по матеріалу
не виявилось можливим (а.с.24).

Згідно висновку органу опіки та
піклування Дніпровської районної в м.
Києві державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав
(протокол засідання Комісії № 9 від 07
травня 2014 року), Комісією було
встановлено, що малолітній ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку в
Службі як дитина, що опинилася в
складних життєвих обставинах.
Мати-одиначка, ОСОБА_2, на час
народження дитини не мала документів
та місця постійного проживання,
зареєстрована в філії Центру обліку
бездомних громадян за адресою: АДРЕСА_2.
Згідно довідки від 16 квітня 2014 року № 21
Центр обліку бездомних громадян надає
лише реєстрацію без виділення місця
для проживання. В зв'язку з тим, що мати
не мала постійного місця проживання та
документів на дитину, по заяві матері
ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_1 було
влаштовано до Київського міського
будинку дитини ім.. М.М. Городецького. На
даний час ОСОБА_2 не має місця
реєстрації в Центрі обліку бездомних
громадян, про місце її фактичного
проживання невідомо. Відповідно до
довідки від 10 квітня 2014 року № 226 КМБД
ім. М.М. Городецького, ОСОБА_2 дитину не
відвідує більше шести місяців. У
зв'язку з даними обставинами,орган
опіки та піклування вважає за доцільне
позбавити батьківських прав ОСОБА_2
відносно її малолітнього сина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з тим, що вона
ухилилася від виховання та утримання
дитини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу
України, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він: ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 30.03.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснено, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчанням,
підготовкою до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
усвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що наявні в матеріалах
справи докази є достатніми для
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
стосовно малолітнього сина ОСОБА_2

Щодо позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача аліментів на
користь малолітнього сина у розмірі 363
гривень, то дані вимоги не підлягають
задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 193 Сімейного
кодексу України, за рішенням суду
аліменти можуть перераховуватися на
особистий рахунок дитини у відділенні
Державного ощадного банку України.

Відповідно до ст. 254 Сімейного кодексу
України, адміністрація дитячого
закладу чи закладу охорони здоров'я
здійснює щодо дитини, яка в цьому
закладі проживає, функції опікуна або
піклувальника, а тому, вона може
пред'явити від імені дитини позов до
батьків про стягнення аліментів, якщо
вони не беруть участі в її утриманні.

З огляду на викладене, враховуючи що
позовні вимоги про стягнення аліментів
заявлені Органом опіки та піклування
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації, а не закладом,
де дитина безпосередньо перебуває,
позовні вимоги про стягнення з
відповідача аліментів, не підлягають
задоволенню.

Аналізуючи вищевикладені обставини в
їх сукупності, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову Органу опіки та піклування
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації, що діє в
інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Служба у справах дітей
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
150, 164, 193, 254 Сімейного кодексу України,
ст. 12 Закону України «Про охорону
дитинства», Постановою ПВСУ № 3 від 30
березня 2007 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», ст.ст. 10, 58, 60, 208, 209,
212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації, що діє в
інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Служба у справах дітей
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав -
задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянку України, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, батьківських прав
відносно малолітнього сина - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: