АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7262/2014
Головуючий у 1-й інстанції - Новак А.В.
Доповідач Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого
судді Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі
Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м.
Києва від 25 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«Іскра» про зміну дати прийняття та
звільнення з роботи, стягнення
невиплаченої заробітної плати, зміни
формулювання причин звільнення,
зобов'язання змінити нумерацію у
трудовій книжці, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И
Л А :

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 25 березня 2014 року
позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Іскра» про
зміну дати прийняття та звільнення з
роботи, стягнення невиплаченої
заробітної плати, зміни формулювання
причин звільнення, зобов'язання
змінити нумерацію у трудовій книжці,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди -
задоволено частково.

Зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Іскра»
змінити нумерацію записів відповідно
до хронологічного порядку у трудовій
книжці ОСОБА_1 про прийняття на роботу
та звільнення з роботи у ТОВ
«Фірма«Іскра».

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Іскра» на
користь держави 229(двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 копійок.

Судовий збір у розмірі 229(двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок
компенсовано за рахунок держави у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати в
частині відмови в задоволенні позовних
вимогта ухвалити в цій частині нове,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні позивач
підтримала апеляційну скаргу.

Представник відповідача проти
апеляційної скарги заперечив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Судом встановлено, та вбачається з
матеріалів справи, що ОСОБА_1 була
прийнята на посаду виконроба у ТОВ
«Фірма «Іскра» з 22 лютого 2013 року на
підставі заяви останньої від 21.01.2013
року та наказу № 14 від 22.02. 2013 року.

Звільнено з посади ОСОБА_1 за п.п.2, 3, 4
ч.1 ст. 40 КЗпП України відповідно до
наказу № 15/к від 12 квітня 2013 року.

З пояснень позивача судом
встановлено, що нею 28 березня 2013 року
було подано заяву про звільнення за
власним бажанням з 29 березня 2013 року і
після написання заяви позивач на
роботу не вийшла.

ОСОБА_1 пояснила, що подавши заяву,
вона наказ про звільнення не
отримувала, як і повного розрахунку та
трудової книжки, а в подальшому
надіслала до підприємства лист із
вказівкою адреси за якою необхідно
надіслати її трудову книжку.

Відповідно до п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 40
Кодексу законів про працю України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках:

- виявлення невідповідності
працівника займаній посаді або
виконуваній роботі внаслідок
недостатньої кваліфікації або стану
здоров'я, які перешкоджають
продовженню роботи, а так само в разі
відмови у наданні допуску до державної
таємниці або скасування допуску до
державної таємниці, якщо виконання
покладених на нього обов'язків вимагає
доступу до державної таємниці;

- систематичного невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення;

- прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Звертаючись до суду позивач просить:

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Іскра»
змінити дату прийняття на роботу з
22.02.2013 року на дату 21.01.2013 року згідно
заяви на прийняття та дату звільнення з
роботи з 12.04.2013 року на фактичний день
видачі трудової книжки, тобто 18.10.2013
року.

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Іскра»
оформити ОСОБА_1 належним чином трудову
книжку, змінити запис в трудовій книжці
з п.п.33,34 на п.п.40,41 згідно нумерації в
трудовій книжці, а також змінити ст. 40
п.п.2,3,4, на ст. 38 КЗпП України згідно
заяви про звільнення.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Іскра» на
користь ОСОБА_1 заборгованість по
заробітній платі в розмірі 2732, 14 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Іскра» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 01.04.2013 року по
18.10.2013 року в розмірі 7434,78 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Іскра» на
користь ОСОБА_1 моральну шкоду в
розмірі 5000,00 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 судом задоволено
частково.

Зобов'язано відповідача змінити
нумерацію записів відповідно до
хронологічно порядку у трудовій книжці
позивача про прийняття на роботу та
звільнення з роботи у ТОВ «Фірма
Іскра».

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду в частині відмови у
стягненні заборгованості по
заробітній платі, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом, позивач була
прийнята на роботу на посаду виконроба
з 22 лютого 2013 року, звільнена з роботи
за п.п.2,3,4 ст. 40 КЗпП України наказом від
12 квітня 2013 року.

Судом встановлено, що 28 березня 2013 року
позивач подала заяву про звільнення за
власним бажанням з 29 березня 2013 року.

Заява директором ТОВ «Фірма «Іскра»
підписана «в приказ, с отработкой двух
недель». (а.с.21).

Судом апеляційної інстанції
перевірено оригінал, який відповідає
тексту копії на а.с.21 в матеріалах
справи.

З 29 березня 2013 року позивач на роботу
більше не прибула, матеріальні
цінності не передала, що підтвердила в
суді апеляційної інстанції. І тому,
наказом № 15-К від 12 квітня 2013 року була
звільнена з роботи за п.п.2,3,4 ст. 40 КЗпП
України.

Позивач цей факт підтвердила в
апеляційному суді. Також підтвердила,
що не передала керівнику підприємства
матеріальні цінності, які рахувались
за нею, як за працівником з яким
укладено договір про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність від 25 лютого 2013 року.

Відповідач підтвердив суду, що позивач
виконувала посадові обов'язки по 28
березня 2013 року.

Заробітну плату за період роботи
позивача з 22 лютого 2013 року по 28 березня
2013 року позивачу виплачено не було, та
заробітна плата була утримана в
рахунок відшкодування збитків, які
ОСОБА_1 спричинила неякісним
виконанням робіт з облаштування
покрівлі на замовлення Домобудівного
комбінату № 4, що підтверджується актом
перевірки якості виконаних робіт від 29
квітня 2013 року та вартістю переданих
позивачу матеріальних цінностей.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні вимоги про стягнення
заборгованості по заробітній платі
визнав дії відповідача по утриманню
заробітної плати в рахунок
відшкодування збитків правомірними.

Колегія суддів з таким висновком суду
не погоджується, оскільки відповідачем
порушені вимоги ст. 47 та 116 КЗпП України.

Крім цього, як встановлено в
апеляційному суді, відповідачем
заробітна плата позивачу за період її
роботи з 22 лютого 2013 року по 28 березня
2013 року не була нарахована. Розрахунок
заробітної плати належної позивачу при
звільненні здійснено також не було.

Як і не було розрахунку належної до
виплати заробітної плати, яка нібито
утримана в рахунок відшкодування
збитків.

В апеляційному суді представник
відповідача підтвердив, що такого
розрахунку немає і не робилось,
оскільки розмір спричинених позивачем
збитків більший ніж заробітна плата
позивача, тому необхідності проведення
розрахунків не було, а вже після
звільнення позивача було видано наказ
№ 15-К від 29.04.2013 року про зміни до наказу
№ 15-К від 12.04.2013 року, пунктом 2 якого
наказано бухгалтерії прийняти міри
щодо утримання з виконроба ОСОБА_1
нанесеного збитку. (а.с.24).

Вищевказаним наказом, який було видано
через 15 днів після звільнення позивача,
з яким позивача не було ознайомлено,
оскільки її було звільнено наказом від
12 квітня 2013 року, відповідачем порушено
вимоги статті 136 КЗпП України, то дії
відповідача по утриманню заробітної
плати позивача в рахунок відшкодування
збитків являються неправомірними.

З підстав наведеного, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
заробітна плата за період роботи з 22
лютого 2013 року по 28 березня 2013 року
включно в розмірі 1458 грн. 75 коп. (1167 грн.
00 коп. - посадовий оклад + 291грн. 75 коп. -
за 1 робочий тиждень місяця). (а.с. 113).

З підстав наведеного, позовна вимога
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
заробітній платі підлягає частковому
задоволенню в розмірі 1458 грн. 75 коп., а
рішення суду в цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
часткове задоволення цієї позовної
вимоги.

Також колегія суддів вважає, що вимога
позивача про стягнення з відповідача
моральної шкоди підлягає частковому
задоволенню в розмірі 500 грн., оскільки
неправомірними діями відповідача щодо
утримання заробітної плати ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування збитків їй
спричинено моральних страждань та
порушені її законні права на отримання
заробітної плати.

Доводи апеляційної скарги щодо
безпідставної відмови змінити дату
прийняття позивача на роботу з 22.02.2013
року на дату 21.01.2013 року, колегія суддів
не приймає до уваги, оскільки
відповідно до наказу № 14 від 22.02.2013 року
ОСОБА_1 прийнята на роботу з
випробувальним терміном один місяць (з
21.02.2013 року по 23.03.2013 року) з повною
матеріальною відповідальністю за
довірені цінності, з посадовим окладом
згідно штатного розпису (а.с.112), з
наказом ОСОБА_1 ознайомлена, про що
свідчить її підпис на наказі про
ознайомлення, (оригінал наказу
оглянуто в апеляційному суді).

Доводи апеляційної скарги щодо зміни
дати звільнення з роботи з 12.04.2013 року
на фактичний день видачі трудової
книжки 18 жовтня 2013 року колегія суддів
не приймає до уваги, оскільки як
встановлено судом першої інстанції та
не спростовано позивачем в
апеляційному суді, залишивши заяву про
звільнення 28 березня 2013 року позивач,
не відпрацювавши два тижні відповідно
до резолюції директора, більше не
з'явилась на роботу ні за розрахунком,
ні за отриманням трудової книжки.

Зазначений факт позивач підтвердила в
апеляційному суді.

Як вбачається з листування між ТОВ
«Фірма «Іскра» та ОСОБА_1,
адміністрація підприємства
неодноразово направляла на адресу
позивача трудову книжку і лише 19 жовтня
2013 року, відповідач вручив, шляхом
направлення на адресу повідомлену
позивачем в жовтні 2013 року трудову
книжку.(а.с.32).

В апеляційному суді позивач
підтвердила, що за адресою реєстрації
не проживала, тому не отримувала листів
відповідача про отримання трудової
книжки, і лише в жовтні 2013 року
повідомила відповідача письмово про
направлення їй трудової книжки за
місцем фактичного проживання. За
вказаною адресою відповідач направив
трудову книжку, яку вона отримала 19
жовтня 2013 року.

З підстав наведеного, колегія суддів
вважає, що не видача трудової книжки
позивачу в день звільнення відбулася
за відсутності вини адміністрації
підприємства, і права позивача в цій
частині порушено не було, що вірно
встановлено судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо
безпідставної відмови в задоволенні
позовної вимоги про зміну п.п.2,3,4 ч.1 ст.
40 КЗпП України на ст. 38 КЗпП України
згідно заяви позивача про звільнення,
колегія суддів не приймає до уваги, так
як судом встановлено, що позивач з 29
березня 2013 року на роботу не вийшла, що
підтвердила в апеляційному суді, не
відпрацювала два тижні передбачені ст.
38 КЗпП України, які були погоджені в
заяві про звільнення директором ТОВ
«Фірма «Іскра», в зв'язку з чим була
звільнена з роботи з 12 квітня 2013 року за
п.п.2,3,4 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що
позивачем позовних вимог про
незаконність звільнення за п.п.2,3,4 ч.1
ст. 40 КЗпП України не заявлено, тому суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги щодо
стягнення з відповідача середнього
заробітку за час вимушеного прогулу з
01.04.2013 року по 18.10.2013 року, тобто по день
отримання позивачем трудової книжки,
колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки достовірно встановлено
судами першої та апеляційної
інстанцій, що з 29 березня 2013 року
позивач не виходила на роботу,
відповідно не відпрацювала два тижні,
відповідач приймав міри для видачі
позивачу трудової книжки, невидача
трудової книжки ОСОБА_1 в день
звільнення відбулася за відсутності
вини відповідача,порушень в цій
частині прав позивача відповідачем
судом не встановлено.

Тому в цій частині позовних вимог
рішення суду належить залишити без
змін.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,309,313-315
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 25 березня 2014 року - в
частині відмови у стягненні
заборгованості по заробітній платі та
відшкодування моральної шкоди
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким ці позовні вимоги задовольнити
частково та стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«Іскра» на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 1458 грн. 75 коп. (тисяча чотириста
п'ятдесят вісім грн.) 75 коп., та у
відшкодування моральної шкоди 500 грн.
(п'ятсот грн.).

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: