Справа № 182/4517/14-ц
Провадження № 6/0182/466/2014
У Х В А Л А

Іменем України

10.06.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Бабаніної В. А.

при секретарі:
Нагаєвої Н. О.

розглянувши у судовому засіданні
подання державного виконавця Сінченко
О.В., про тимчасове обмеження ОСОБА_1, у
праві виїзду за межі України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу ДВС
Нікопольського МРУЮ Сінченко О.В.
звернувся до суду з вищевказаним
поданням, в якому просить суд вирішити
питання, про тимчасове обмеження
боржника громадянина України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України, посилаючись на наступне.

На примусовому виконанні відділу
державної виконавчої служби
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження №201/2 відкрите
24.01.2011 року на підставі виконавчого
листа № 2-5334 виданого 10.11.2010 року
Нікопольським міськрайонним судом
Дніпропетровської області, про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини
заробітку щомісячно.

Боржник є громадянином України,
добровільно рішення суду не виконує,
кошти на утримання сина не надає.

Боржник неодноразово викликався до
ВДВС для сплати заборгованості, однак
заходи щодо відшкодування шкоди не
вживає.

Боржник зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
про його реєстрацію, виданою адресно -
довідковим сектором від 15.11.2013 року,
відомості щодо його працевлаштування
відсутні, допомоги у центрі зайнятості,
а також дохід у вигляді пенсії, іншого
виду доходів, з якого можливо провести
утримання не отримує.

Заборгованість по сплаті аліментів
згідно складеного розрахунку від
30.04.2014 року складає - 23 331 грн. 05 коп.

Державний виконавець Сінченко О.В. у
поданні просить суд розглянути справу
без його участі.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що подання
державного виконавця ВДВС
Нікопольського МРУЮ Сінченко О.В. не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Частиною 2 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України» встановлено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань покладених
на нього судовим рішенням - до
виконання зобов'язань.

Як було встановлено в судовому
засіданні,24.01.2011 року відкрите
виконавче провадження № 201/2, згідно
виконавчого листа № 2-5334 виданого 10.11.2010
року Нікопольським міськрайонним
судом Дніпропетровської області, про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини
заробітку щомісячно (а.с. 2-3).

Заборгованість по сплаті аліментів
згідно складеного розрахунку від 30.04.2014
року складає - 23 331 грн. 05 коп. (а.с. 12).

У додатках до подання відсутні докази,
не наведено жодних обставин та не
надано доказів, які б дійсно свідчили
про цілеспрямованість ухилення
боржника від виконання покладених на
нього судовим рішенням грошових
зобов'язань та його намір вибути за
межі України з цією метою.

Державним виконавцем було складено акт
виходу за адресою перебування боржника
від 18.04.2014 року в АДРЕСА_2, яким було
встановлено, що за даною адресою
боржник не мешкає близько двох років.
Крім того, державний виконавець в
своєму подані зазначає, що відповідно
до довідки від 15.11.2013 року, виданою
адресно -довідковим сектором боржник
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
однак за місцем реєстрації боржника не
виходив, місце перебування останнього
не встановлювався. Розшук боржника не
об'являвся.

В зв'язку з чим, оцінивши зібрані по
справі докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що немає достатніх
підстав вважати, що боржник може
виїхати за кордон не виконавши
зобов'язання, а тому подання державного
виконавця необґрунтоване та
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду і в'їзду в
Україну громадян України», ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця ВДВС Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
Сінченко О.В., про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1 -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд
шляхом подачі в 5-денний строк з дня
винесення ухвали апеляційної скарги.
У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 5
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В. А. Бабаніна