АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко
Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі:
Луцькій Л.С.

за участю: представника позивача
Денисової Н.О.

представника відповідача
Черепаніної К.В.

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача Публічного

акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Луганського обласного управління АТ
«Ощадбанк» - Черепаніної Катерини
Володимирівни на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 24 квітня 2014
року в справі за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» до Публічного акціонерного
Товариства «Державний ощадний банк
України», ОСОБА_5 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №757/23405/2013 № апеляційного
провадження:22-ц-96/7690/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Батрин О.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М.

Позивач ПрАТ «СГ «ТАС» звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Державний
ощадний банк України», ОСОБА_5 про
стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 23 квітня 2009 року між
ОСОБА_5 та ПрАТ «СГ «ТАС» укладено
договір №ДКТЗ/014496 добровільного
страхування наземного транспорту, а
сааме автомобіля «Ford Моndео», номерний
знак НОМЕР_1. Строк дії договору з 24
квітня 2009 року по 23 квітня 2010 року.
Вигодонабувачем за вказаним договором
був ПАТ «Державний ощадний банк
України».

У зв'язку з настанням страхового
випадку 11 серпня 2009 року та на
виконання умов договору страхування
позивач сплатив відповідачу ПАТ
«Державний ощадний банк України» 197 618
гривень 27 копійок.

Разом з тим, 24 жовтня 2011 року від ПАТ
«ВіЕйБі Страхування» надійшов запит до

Позивача, з якого вбачається, що 06
квітня 2009 року ОСОБА_5 уклав з ПАТ
«ВіЕйБі Страхування» також договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 121/09, а сааме
автомобіля «FordМоndео», номерний знак
НОМЕР_1. Строк дії Договору з 07 квітня 2009
року по 06 квітня 2010 року,
вигодонабувачем за вказаним договором
був ПАТ «Державний ощадний банк
України».

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 16 серпня 2013 року встановлено,
що договір страхування, укладений між
ОСОБА_5 та ПрАТ «СГ «ТАС», є нікчемним.

Тому, позивач звернувся з цим позовом
до суду та просив стягнути з
відповідача ПАТ

«Державний ощадний банк України» 197 618
гривень 27 копійок, як безпідставно
отриманих

коштів, 3% річних у розмірі 22 674 гривні 67
копійок. за безпідставне користування
банком

вказаними коштами та інфляційне
збільшення у розмірі 28 919 гривень 50
копійок, а всього 248 303 гривні 44 копійки,
а з ОСОБА_5 - 12473 гривні 10 копійок, тобто
різниці між виплаченим страховим
відшкодуванням у розмірі 27 073 гривні 10
копійок та розміром страхової премії 14
600 гривень.

Під час розгляду справи представник
позивача неодноразово змінювала
позовні вимоги та остаточно збільшила
позовні вимоги та просила стягнути
солідарно з відповідачів ПАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_5 197 618 гривень 27 копійок, як
безпідставно отриманих коштів, 3%
річних у розмірі 25 257 гривень 24 копійки
за безпідставне користування Банком
вказаними коштами та інфляційне
збільшення у розмірі 32 328 гривень 69
копійок, а всього 255 204 гривні 20 копійок,
а також з ОСОБА_5 - 12 473 гривні 10 копійок.

Рішенням Печерського районного
суду м. Києва від 24 квітня 2014 року Позов
Приватного акціонерного товариства
«Страхова група «ТАС» до Публічного
Акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України», ОСОБА_5 про
стягнення коштів - задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» 197 618 гривень 27 копійок як
безпідставно отриманих коштів.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» 1 976 гривень 18 копійок у
відшкодування судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду
представником відповідача Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Луганського обласного управління АТ
«Ощадбанк» - ЧерепаніноюК.В. подано
апеляційну скаргу, в якій вона просить
скасувати рішення Печерського
районного суду м. Києва від 24.04.2014 року в
частині стягнення з публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» на користь
приватного акціонерного товариства
«Страхова група «ТАС» суми в розмірі
197618,27 грн., та ухвалити нове рішення в
цій частині, яким відмовити в
задоволенні вимоги.

Зокрема посилається на те, що суд
дійшов невірного висновку, порушивши
норми матеріального права.

В судовому засіданні
представник відповідача ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Луганського обласного
управління АТ «Ощадбанк» -
ЧерепанінаК.В. підтримала доводи
апеляційної скарги.

Представник відповідача
Денисова Н.О., яка діє на підставі
довіреності в інтересах ПрАТ «СГ»ТАС»
проти доводів апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на законність
та обґрунтованість рішення суду.

Відповідач ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути справу за його
відсутності у відповідності до вимог
ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
обґрунтованість та законність
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів
справи та встановлено судом, 23 квітня
2009 року між ОСОБА_5 та ПрАТ «СГ «ТАС»
укладено договір №ДКТЗ/014496
добровільного страхування наземного
транспорту, а саме автомобіля «Ford
Моndео», номерний знак НОМЕР_1. Строк дії
договору з 24 квітня 2009 року по 23 квітня
2010 року, вигодо набувачем за вказаним
договором був ПАТ «Державний ощадний
банк України» (а.с. 4-5).

У зв'язку з настанням страхового
випадку 11 серпня 2009 року та у виконання
умов договору страхування позивач
сплатив відповідачу ПАТ «Державний
ощадний банк України» 197 618 грн. 27 коп.
(а.с. 9).

Також у виконання умов договору
страхування та рішення суду позивачем
виплачено ОСОБА_5 27 073 грн. 10 коп.
страхового відшкодування (а.с. 10).

24 жовтня 2011 року від ПАТ «ВіЕйБі
Страхування» надійшов запит до
позивача, з якого вбачається, що 06
квітня 2009 року ОСОБА_5 уклав з ПАТ
«ВіЕйБі Страхування» також договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 120101-010-0021/09, а саме
автомобіля «Ford Моndео», номерний знак
НОМЕР_1. Строк дії договору з 7 квітня 2009
року по 6 квітня 2010 року,
вигодонабувачем за вказаним договором
був ПАТ «Державний ощадний банк
України» (а.с.11-12).

Тобто договір страхування № 120101-010-0021/09
транспортного засобу «Ford Моndео»,
номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_5 був
укладений з ПАТ «ВіЕйБі Страхування»
до укладення ним договору № ДКТЗ/014496
страхування з ПрАТ «СГ «ТАС».

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 16 серпня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ПрАТ «СГ
«ТАС» до ПАТ «Державний ощадний банк
України», ОСОБА_5, третя особа ПАТ
«ВіЕйБі Страхування» про стягнення
коштів відмовлено (а.с. 21-25).

Вказаним рішенням суду
встановлено, що договір страхування,
укладений між ОСОБА_5 та ПрАТ «СГ «ТАС»,
є нікчемним, оскільки ОСОБА_5 знав про
укладений договір страхування з ПАТ
«ВіЕйБі Страхування», але умисно
приховав цей факт від ПрАТ «СГ «ТАС»
(абз. 11 арк. З рішення).

Також вказаним рішенням суду
зазначено про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог до ПАТ
«Державний ощадний банк України» у
зв'язку з тим, що він не є стороною
нікчемного договору страхування,
внаслідок чого у суду відсутні
підстави для застосування правил ст. 216
ЦК України та роз'яснено позивачу
звернутись з відповідним позовом у
порядку глави 83 ЦК України (абз. 6, 7 арк. 4
рішення суду).

За змістом частини першої статті 1212 ЦК
України безпідставно набутим майном є
майно, набуте особою або збережене нею
у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави.

Відповідно до частини першої,
пункту 1 частини другої статті 11, частин
першої та друге1 статті 509 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. До підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, належать договори
та інші правочини. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Майно не може вважатися набутим чи
збереженим без достатніх правових
підстав, якщо це відбулося в не
заборонений цивільним законодавством
спосіб з метою забезпечення
породження учасниками відповідних
правовідносин у майбутньому певних
цивільних прав та обов'язків. Зокрема,
унаслідок тих чи інших юридичних
фактів, правомірних дій, які прямо
передбачені частиною другою статті 11
ЦК України.

Загальна умова частини першої
статті 1212 ЦК України звужує
застосування інституту безпідставного
збагачення у зобов'язальних
(договірних) відносинах, або отримане
однією зі сторін у зобов'язанні
підлягає поверненню іншій стороні на
підставі статті 1212 ЦК України тільки за
наявності ознаки безпідставності
такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не
припиняється з підстав, передбачених
статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до
моменту його виконання, таке виконання
має правові підстави (підстави, за яких
виникло це зобов'язання). Набуття
однією зі сторін зобов'язання майна за
рахунок іншої сторони в порядку
виконання договірного зобов'язання не
є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка
набувача, потерпілого, інших осіб або
подія утворюють правову підставу для
набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК
України може бути застосована тільки
після того, як така правова підстава в
установленому порядку скасована,
визнай недійсною, змінена, припинена
або була відсутня взагалі.

За встановлених обставин суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позовних вимог позивача та правомірно
стягнув на його користь грошові кошти в
розмірі 197618 гривень 27 копійок, оскільки
вони були безпідставно набуті ПАТ
«Державний ощадний банк України» на
підставі договору, який є нікчемним.

Виходячи з наявних у матеріалах
справи та досліджених судом першої
інстанції письмових доказів, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими при вирішенні справи,
доведені.

Висновки суду щодо наявності
підстав для часткового задоволення
позовних вимог відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин, застосовані
правильно.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну представника відповідача
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Луганського обласного
управління АТ «Ощадбанк» - Черепаніної
Катерини Володимирівни - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 24 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: