АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 408/2-185/11 22-ц/774/1083/К/14
Справа № 408/2-185/11
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1083/К/14
суддя Сільченко В.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Остапенко В.О.,
Савіної Г.О.

при секретарі: Кузьміній Н.В.

за участі: представника
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Кривому Розі -
Мороз Нінель Юріївни

позивача ОСОБА_2 та її представника -
ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Кривому Розі
на рішення Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Кривому Розі,
комунального підприємства "Міський
тролейбус" про стягнення одноразової
допомоги у зв'язку зі втратою
професійної працездатності та
щомісячних страхових виплат, стягнення
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 16.03.2010 року звернулась з
позовом до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Кривому Розі
(далі ВВД ФСС НВ) та комунального
підприємства "Міський тролейбус" про
стягнення одноразової допомоги у
зв'язку зі втратою професійної
працездатності та щомісячних
страхових виплат, стягнення моральної
шкоди і після уточнення позовних вимог
просила суд стягнути з відповідача на
її користь виплату одноразової
допомоги у зв'язку зі стратою
професійної працездатності в сумі 64380
грн. та щомісячних страхових виплат у
сумі 1222 грн. 77 коп., починаючи з 18 грудня
2009 року, зобов'язати відповідача
фінансувати її додаткові витрати на
лікування та інші потреби, визначені
висновками МСЕК від 31.07.2012 року,
стягнути на її користь з КП «Міський
тролейбус» відшкодування завданої їй
моральної шкоди у сумі 50000 грн. та
судові витрати покласти на
відповідачів.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовувала тим, що працюючи у КП
"Міський тролейбус" з 1996 року по 2008 рік у
шкідливих умовах отримала професійне
захворювання та стійку втрату
працездатності.

При цьому ВВД ФСС НВ невірно нарахувало
їй одноразову компенсацію та щомісячні
виплати, тривалий час взагалі
відмовлялася виплачувати їй кошти,
зупинила їх виплату своїм рішенням,
тривалий час оскаржувала до суду факт
отримання нею професійного
захворювання, тощо.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 17 березня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ВВД ФСС НВ додатково до
раніше нарахованої його постановою
одноразову допомогу у зв'язку зі
втратою професійної працездатності у
сумі 6910 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі ВВД ФСС НВ ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення по справі про відмову у
задоволенні позовних вимог
посилаючись на те, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущено
не повне з'ясування обставин справи,
допущено не об'єктивність та не
всебічність дослідження доказів.

Так, судом при ухваленні рішення не
враховано, що позивачці встановлено
збільшення відсотка втрати
професійної працездатності пов'язане з
погіршенням здоров'я, ушкодженого
внаслідок професійного захворювання, а
не встановлена інша професійна хвороба
або інше каліцтво.

Також судом не враховано, що акт
розслідування професійного
захворювання відсутній, оскільки у
ОСОБА_2 не було встановлено іншого
захворювання окрім існуючого.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача просить рішення
суду залишити без змін, апеляційну
скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги та заперечень на неї, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 працюючи у КП "Міський
тролейбус" з 1996 року по 2008 рік у
шкідливих умовах отримала професійне
захворювання.

Висновком МСЕК від 23 червня 2010 року
позивачу ОСОБА_2 первинно встановлено
15% втрати професійної працездатності,
група інвалідності не встановлена, при
повторному переогляді 21.06.2011 року
ступінь втрати професійної
працездатності не змінено (а.с.110,111).

Згідно довідки МСЕК від 31.07.2012 року,
наслідки професійного захворювання
призвели до збільшення відсотків
втрати працездатності позивачки на 15 %
і склали вже 20 % (а.с.138).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
про збільшення розміру одноразової
допомоги у зв'язку із стійкою втратою
професійної працездатності, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2
було встановлено вищий ступінь стійкої
втрати професійної працездатності,
тому розмір одноразової допомоги має
бути збільшений відповідно до відсотку
втрати професійної працездатності.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові ушкодженням його здоров'я
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання,
провадиться згідно із законодавством
про страхування від нещасного випадку.
Це законодавство складається з Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, Закону від 23
вересня 1999 року № 1105 - XIV „ Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі Закону), Закону
від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХП „ Про
охорону праці" ( в редакції Закону від 21
листопада 2002 року № 229-ІУ), Кодексу
законів про працю України, а також
законодавчих та інших нормативно -
правових актів у тій їх частині, що не
суперечить Закону №1105- XIV.

Відповідно до ст. 35 Закону для розгляду
справ про страхові виплати до Фонду
подаються: акт розслідування нещасного
випадку або акт розслідування
професійного захворювання за
встановленими формами та висновок МСЕК
про ступінь втрати професійної
працездатності застрахованого.

Постановою КМУ №1232 від 30.11.2011р.
визначено Порядок проведення
розслідування та ведення обліку
кожного нещасного випадку та
професійного захворювання, за
результатами розслідування повинен
бути складений відповідний акт
встановленої форми.

У випадку із позивачем ОСОБА_2
розслідування було проведено 03 лютого
2010 року, акт розслідування нещасного
випадку, пов'язаного з виробництвом № 1,
на підставі вказаного акту видано
висновок МСЕК від 23.06.2010 року, згідно
якого позивачці встановлено 15%
професійної працездатності, група
інвалідності не встановлена.

Будь якого іншого розслідування
нещасного випадку, пов'язаного з
виробництвом стосовно позивача не
проводилося, акту розслідування
складено не було, оскільки не було
встановлено другого захворювання , а
тільки погіршення стану здоров'я
ОСОБА_2

Крім того, пп.2 п. 2 ст. 34 Закону у разі
коли при подальших обстеженнях МСЕК
потерпілому встановлено інший, вищий
ступінь втрати стійкої професійної
працездатності, з урахуванням іншої
професійної хвороби або іншого
каліцтва, пов'язаного з виконанням
трудових обов'язків, йому провадиться
одноразова виплата, сума якої
визначається із розрахунку
середньомісячного заробітку
потерпілого за кожний відсоток
збільшення ступеня втрати
працездатності відносно попереднього
обстеження МСЕК, але не вище
чотирикратного розміру граничної суми
заробітної плати (доходу) з якої
справляються внески до Фонду. Тобто у
висновку МСЕК повинно бути зазначено
що захворювання первинне і у зв'язку з
цим встановлені відсотки втрати
працездатності. Як вбачається з
матеріалів справи такий висновок
тільки один від 23.06.2010 року.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про те, що
позов необхідно частково задовольнити,
оскільки ОСОБА_2 було встановлено лише
збільшення відсотка втрати
професійної працездатності пов'язане з
погіршенням здоров'я, ушкодженого
внаслідок професійного захворювання, а
не встановлено факту іншого
захворювання.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення відповідно до ч.1 п.п.1,3 ст.309 ЦПК
України про відмову в задоволенні
позову.

В іншій частині рішення суду не
оскаржено.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,316 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області
задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 17 березня 2014 року в
частині стягнення з Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_2 додатково до раніше нарахованої
одноразової допомоги у зв'язку зі
стійкою втратою працездатності 6910 грн.
50 коп. скасувати і ухвалити в цій
частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову
до Відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області про стягнення одноразової
допомоги в разі стійкої втрати
професійної працездатності.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: