Номер провадження: 22-ц/785/237/14
Головуючий у першій інстанції Домусчі
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Процик М.В.,

при секретарі - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «Омега»
до ОСОБА_4 про стягнення в порядку
регресу виплаченого відшкодування
матеріальної шкоди, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 18 червня 2013
року,

встановила:

У серпні 2012 р. приватне акціонерне
товариство «Акціонерна страхова
компанія «Омега» (далі - ПрАТ)
звернулося до суду з вищевказаним
уточненим в подальшому позовом (а. с. 1 -
2, 52 - 53), в якому на підставі ст. ст. 993, 1166,
1191, 1194 ЦК України, остаточно просило
стягнути з ОСОБА_4 на його користь: - 28
520,41 грн., як відшкодування матеріальної
шкоди в порядку регресу; - судові
витрати.

В позові ПрАТ посилалося на те, що
01.02.10 р. у результаті ДТП, винним в
скоєні якого є - ОСОБА_4, який керував
автомобілем «Нісан», держномер НОМЕР_1,
цивільно-правова відповідальність
якого зареєстровано в НАСК «ОРАНТА»,
було завдано механічних ушкоджень
належному ОСОБА_5 автомобілю
«Міцубіші», держномер НОМЕР_2,
цивільно-правова відповідальність
якого застраховано в ПАТ.

ПрАТ сплатило ОСОБА_5 страхове
відшкодування у розмірі - 63 520,41 грн..
НАСК «ОРАНТА» повернуло ПрАТ страхове
відшкодування в межах ліміту та з
вирахуванням франшизи у сумі - 35 000,00
грн.. Відповідач повинен сплатити ПрАТ
різницю в розмірі - 28 520,41 грн..

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позов, просив його
задовольнити з вказаних у ньому
підстав.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову. Посилався на те, що
Звіт про визначення матеріальної шкоди
не є належним та допустимим доказом,
тому, що це не висновок експерта, ОСОБА_4
був позбавлений можливості приймати
участь в оцінці.

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 18.06.13 р. (а. с. 82 - 84
зворотна сторона) позов ПрАТ
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ПрАТ: - матеріальну шкоду у
розмірі - 28 520,41 грн. в порядку регресу; -
судові витрати у розмірі - 285,20 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати. Ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову в повному
обсязі. Посилається на те, що рішення
суду першої інстанції ухвалено при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи: - наявний у справі
Звіт № 40-02-10 про визначення розміру
матеріальної шкоди не є належним та
допустимим доказом; - судова
авто-товарознавча експертиза не була
проведена не з його вини.

Апелянт та його представник в
судовому засіданні підтримали доводи
та вимоги, які викладені в апеляційній
скарзі.

ПрАТ письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надало. В судове
засідання свого представника не
направило. Надало суду заяви про
розгляд справи за відсутності їх
представника.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України,
неявка сторони, належним чином
повідомлено] про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
прийняли участь у судовому засіданні,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали цивільної справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні рішень, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Статтями 213, 214 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення в
повному обсязі позову ПрАТ, суд першої
інстанції виходив з того, що позов є
обґрунтованим (а. с. 83 зворотна сторона -
84).

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених судом доказів,
дійшов правильного висновку про
існування між сторонами правовідносин
щодо відшкодування шкоди в порядку
регресу, необхідності стягнення в
порядку регресу із ОСОБА_4 сплаченої
ПрАТ суми страхового відшкодування.
Висновки суду в цій частині
відповідають обставинам справи,
вимогам діючого законодавства України
(ст. ст. 1166, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону
України «Про страхування», ст. 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213 ЦПК
України). Апелянт не надав суду доказів,
які б спростовували вищевказані
висновки суду першої інстанції.

За правилами, передбаченими ст. ст.
1166, 1187, 1191 ЦК України, шкода, завдана
неправомірними діями майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом. Особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо іншій
розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» також передбачено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Судом правильно встановлено, що
винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_4. Позивач
сплатив страхове відшкодування
власнику пошкодженого автомобіля.
Частина страхового відшкодування
позивачу було повернуто НАСК «ОРАНТА»,
в якій було застраховано
цивільно-правову відповідальність
ОСОБА_4. Таким чином, відповідач повинен
сплатити в порядку регресу позивачу
сплачене страхове відшкодування.
Право позивача порушено, а тому
підлягає захисту. Доводи апелянта про
відмову в задоволенні позову в повному
обсязі є неспроможними.

Однак, погодитися з висновком суду в
частині стягнення з відповідача в
порядку регресу суми у розмірі - 28 520,41
грн. не можна. Рішення суду першої
інстанції рішення в цій частині
ухвалено при невідповідності
висновків суду обставинам справи, з
порушенням вимог діючого
законодавства (ст. 32 Закону України
««Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213 ЦПК
України). Доводи апелянта в цій частині
(відсутності висновку судової
авто-товарознавчої експертизи) є
частково обґрунтованими. Розмір
вказаної суми необхідно змінити.

Встановлено, що призначена ухвалою
Приморського районного суду м. Одеси
від 25.12.12 р. судова авто-товарознавча
експертиза (а. с. 62 - 62 зворотна сторона)
не була проведена (а. с. 65 - 70). Доказів
ухилення ОСОБА_4 від проведення
експертизи, за яких можна прийти до
передбачених ст. 146 ЦПК України
наслідків, матеріали справи не містять.

У зв'язку вищевказаним ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
13.11.13 р. (а. с. 128 - 132) було призначено
проведення по справі судової
авто-товарознавчої експертизи. Згідно
Висновку експерта № 6782 судової
авто-товарознавчої експертизи з
визначення суми матеріальної шкоди (а.
с. 138 ) розмір матеріальної шкоди,
завданої володільцю автомобіля
«Мітцубіші Паджеро», держномер НОМЕР_2,
становить - 62 012,89 грн., при цьому
вартість відновлювального ремонту
становить - 54 850,39 грн., втрата товарної
вартості - 7 162,50 грн.. Розмір
матеріальної шкоди за висновком
судової авто-товарознавчої експертизи
на 2 926,16 грн. менше, ніж розмір
матеріальної шкоди вказаний у наданому
позивачем Звіті (а. с. 14 - 19).

Відповідно до п. 32.3 ст. 32 Закону
України ««Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик не відшкодовує
шкоду, пов'язану із втратою товарної
вартості транспортного засобу.

Таким чином, з відповідача необхідно
стягнути на користь позивача в порядку
регресу - 17 715,91 грн. = 62 012,89 грн. (сума
згідно судової вато-товарознавчої
експертизи) - 310,04 грн. (безумовна
франшиза за договором страхування у
розмірі - 0,5%) - 1 828,44 грн. (зменшення
страхового відшкодування, про яке
вказано у розрахунку - а. с. 10) - 35 000,00 грн.
(сплачено НАСК «ОРАНТА») - 7 162,50 (втрата
товарної вартості згідно висновку
судової авто-товарознавчої
експертизи).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог. Підставою для
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення по суті позовних вимог є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, порушення останнім
норм матеріального та процесуального
права, призвело до неправильного
вирішення справи щодо задоволення
позову в повному обсязі, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову. Необхідно стягнути
з стягнути із ОСОБА_4 в порядку регресу
на користь ПрАТ «Акціонерна страхова
компанія «Омега» сплачене
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі - 17 715, 91 грн.. В задоволенні
решти позовних вимог необхідно
відмовити.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено
рішення про часткове задоволення
позову, суд присуджує пропорційно
задоволеним вимогам (62%) з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Таким
чином, необхідно стягнути з ОСОБА_4 на
користь ПрАТ «Акціонерна страхова
компанія «Омега» судовий збір в сумі -
176,70 грн. = 285,20 грн. (а. с. 26) х 62%.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 18 червня 2013 року -
скасувати.

Позов приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Омега» до ОСОБА_4 про
стягнення в порядку регресу
виплаченого відшкодування
матеріальної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в порядку регресу
на користь приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Омега» сплачене
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі - 17 715 (сімнадцять тисяч сімсот
п'ятнадцять) грн. 91 коп..

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «Омега»
судовий збір в сумі - 176 (сто сімдесят
шість) грн. 70 коп..

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. А. Гірняк

М. В. Процик