Справа № 129/393/14-ц
Провадження по справі № 2/129/156/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. Гайсинський районний
суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді Бондар О.В.

при секретарі - Бойку О.П.

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3-
ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гайсині цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5,
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
завданої злочином, -

Встановив:

4.02.2014 р. до суду заявлено позов, в якому
ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_5,
ОСОБА_3 солідарно на його користь в
рахунок відшкодування 3584 грн.
матеріальної шкоди, заподіяної
вчиненим відповідачами відносно
позивача злочином, передбаченим ч.2 ст.
125 КК України, та моральної шкоди в сумі
7000 грн. та понесені ним судові витрати.

28.04.2014 р. вимоги позову збільшив в
частині стягнення моральної шкоди в
сумі 15000 грн., також просив стягнути з
відповідачів солідарно на його користь
3584 грн. матеріальної шкоди, заподіяної
вчиненим відповідачами відносно
позивача злочином, передбаченим ч.2 ст.
125 КК України, та понесені ним судові
витрати. Свої вимоги обґрунтував тим,
що вироком Гайсинського районного суду
від 10.10.2012 р. (набрав чинності 26.10.2012 р.)
ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК
України, і призначено покарання у виді
штрафу в сумі 850 грн., ОСОБА_3 визнано
винною у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і
призначено покарання у виді штрафу в
сумі 850 грн., за те, що 6.07.2010 р. з 20.00 по 21.00
год. поблизу ставу в с.Тимар
Гайсинського району біля садиби по вул.
Леніна-1 між ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на
грунті неприязних стосунків виникла
бійка, під час якої ОСОБА_5 двічі вдарив
кулаком ОСОБА_6 в обличчя, від чого той
впав на землю, де ОСОБА_5 та ОСОБА_3
продовжували його бити по різних
частинах тіла: ОСОБА_3 вдарила
потерпілого металевою частиною габель
по правій руці, по гомілці лівої ноги,
по правому передпліччі, по ліктю правої
руки, ОСОБА_5 в цей час бив ногами ОСОБА_6
по голові, по обох передпліччях, в
ділянку грудної клітки, в результаті
чого заподіяли ОСОБА_6 легкі тілесні
ушкодження у виді саден в ділянці
обличчя, лівого та правого передпліччя,
лівої гомілки, саден та синців в
ділянці грудної клітки, що не
спричинили короткочасний розлад
здоров'я, та легкі тілесні ушкодження у
виді рани в ділянці правого
передпліччя, струсу головного мозку,
після травматичного невриту правого
ліктьового нерва, що спричинили
короткочасний розлад здоров`я
потерпілого; ОСОБА_5 та ОСОБА_3
звільнено від покарання у зв'язку із
актом амністії.

У зв'язку з розглядом кримінальної
справи № 1-204/33/2012 ОСОБА_6 уклав угоду про
надання правової допомоги з адвокатом
ОСОБА_1, сплатив їй гонорар в сумі 3000
грн., що вважає майновою шкодою,
заподіяною йому відповідачами; після
отриманих тілесних ушкоджень
перебував на стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні
Гайсинської центральної районної
лікарні (далі Гайсинська ЦРЛ) з 06.07.2010 р.
по 16.07.2010 р., на його лікування за
рахунок хворого витрачено 344 грн., крім
того, під час бійки 6.07.2010 р. було
пошкоджено його мопед, для його
відновлення він купував фару передню,
два покажчики поворотів, два зеркала,
тахометр - на суму 240 грн.; таким чином
позивач визначив розмір матеріальної
шкоди на загальну суму 3584 грн.

На обгрунтування розміру моральної
шкоди в сумі 15 000 грн. зазначив, що під
час нанесення йому відповідачами
ударів по різних частинах тіла він
відчував сильний фізичний біль, аж до
втрати свідомості, страх за своє життя
через нанесення ударів металевою
частиною габель, приниження його
людської гідності, після цієї події
вимушений був лікуватися, неврит
правого ліктьового нерва турбує його і
дотепер та вимагає додаткових зусиль
для організації свого життя, крім того,
ним було втрачено золотий ланцюжок з
підвісом в формі хрестика та мобільний
телефон «Нокіа».

В судовому засіданні позивач та
адвокат ОСОБА_1 збільшені вимоги позову
підтримали повністю, просили їх
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
не з`явилася, просила справу розглянути
у її відсутність з участю її
представника ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_5 та представник
відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 проти
задоволення заявлених вимог
категорично заперечили, оскільки
вважали, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не
заподіяли ОСОБА_6 ані матеріальної, ані
моральної шкоди. Адвокат ОСОБА_2 проти
позову заперечив, вказав, що вирок суду,
на який посилається позивач, є
необґрунтованим, виписка з історії
хвороби ОСОБА_6, де зазначено про його
стаціонарне лікування з 6.07.2010 р. по
16.07.2010 р., видана 4.03.2011 р., накладна ФОП
ОСОБА_7 із зазначенням запчастин,
придбаних ОСОБА_6, не мітить дати її
видачі, тому невідомо, чи до чи після
вказаних у вироку суду від 10.10.2012 р.
подій позивачем придбавалися вказані
запчастини, заперечив також наявність
підстав для відшкодування моральної
шкоди.

Ухвалою суду від 29.05.2014 р.провадження в
справі в частині стягнення з ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 витрат на
правову допомогу адвоката в сумі 3000
грн. закрито.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши надані ними
докази, суд визнає, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
міркувань.

Встановлено, що 10.10.2012 року вироком
Гайсинського районного суду (набрав
чинності 26.10.2012 р.) ОСОБА_5 визнано
винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і
призначено покарання у виді штрафу в
сумі 850 грн., ОСОБА_3 визнано винною у
скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125
КК України, і призначено покарання у
виді штрафу в сумі 850 грн., за те, що 6.07.2010
р. з 20.00 по 21.00 год. поблизу ставу в
с.Тимар Гайсинського району біля
садиби по вул. Леніна-1 під час бійки на
грунті неприязних стосунків між
ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 засудженими
було заподіяно потерпілому легкі
тілесні ушкодження у виді саден в
ділянці обличчя, лівого та правого
передпліччя, лівої гомілки, саден та
синців в ділянці грудної клітки, що не
спричинили короткочасний розлад
здоров'я, та легкі тілесні ушкодження у
виді рани в ділянці правого
передпліччя, струсу головного мозку,
після травматичного невриту правого
ліктьового нерва, що спричинили
короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_6;
цим же вироком ОСОБА_5 та ОСОБА_3
звільнено від покарання у зв'язку із
актом амністії, вимоги позову
потерпілим в ході кримінального
судочинства не заявлялись. ОСОБА_6
через отримані ним злочинними діями
відповідачів тілесні ушкодження
знаходився на стаціонарному лікуванні
в Гайсинській ЦРЛ з 6.07.2010 року по 16.07.2010
року, витрати на лікування за рахунок
хворого складають 344 грн. 20 коп.

Зазначені правовідносини
регламентуються:

- п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, за якою
моральна шкода полягає, зокрема, у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
ушкодженням здоров`я, у душевних
стражданнях фізичної особи у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї;

- ч.1 ст. 1166, ч.1 ст.1167 ЦК України,
відповідно до яких майнова шкода та
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини;

- ч.1 ст. 1195 цього ж Кодексу, за якою
фізична особа, яка завдала шкоди
ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому
додаткові витрати, пов'язані, зокрема,
із придбанням ліків.

Оскільки, злочинними діями ОСОБА_5 та
ОСОБА_3, які за вироком Гайсинського
районного суду від 10.10.2012 р.
кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України,
заподіяно ОСОБА_6 моральної шкоди у
виді фізичного болю та страждань,
душевних страждань у зв'язку з
приниженням його гідності, перенесеним
ним страхом за своє життя, то, з огляду
на глибину та тривалість перенесених
ОСОБА_6 фізичних страждань та душевних
переживань внаслідок ушкодження його
здоров'я злочинними діями
відповідачів, у зв'язку із цим
позбавленням можливості вести звичний
спосіб життя, з урахуванням того, що
позивачу були заподіяні легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я, а також, виходячи із засад
розумності і справедливості, суд
вважає, що з відповідачів солідарно на
користь позивача підлягає стягненню 2000
гривень в рахунок відшкодування
моральної шкоди, і такий її розмір
забезпечить баланс між захистом
порушених прав позивача та інтересів
відповідачів (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України),
які є пенсіонерами, ОСОБА_5 - інвалідом
2-ої групи, ОСОБА_3 - особою похилого віку
(83 роки).

Крім того, стягненню з відповідачів
солідарно на користь позивача
підлягають і документально
підтверджені витрати на придбання
ліків за рахунок хворого ОСОБА_6 під час
його стаціонарного лікування в
Гайсинській ЦРЛ з 6.07.2010 р. по 16.07.2010 р.

Витрати ж на відновлення пошкодженого
мопеда в сумі 240 грн. стягненню з
відповідачів на користь позивача не
підлягають з огляду на те, що накладна
ФОП ОСОБА_7 про придбання ОСОБА_6
запчастин на суму 240 грн. не містить
дати цієї покупки, а інших належних
доказів поряд із запереченнями
відповідачів щодо технічного
пошкодження мопеда позивача їх
протиправними діями у справі немає,
тому в задоволенні вимог про стягнення
майнової шкоди в сумі 240 грн. необхідно
відмовити.

Заперечення відповідача ОСОБА_5 та
представника відповідача ОСОБА_4,
адвоката ОСОБА_2 щодо позовних вимог та
їх твердження про те, що ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 не заподіяли ОСОБА_6 ані
матеріальної, ані моральної шкоди, суд
до уваги не бере, оскільки вони не
знайшли свого підтвердження під час
розгляду цієї справи.

Висновки суду підтверджуються також
такими доказами:

- вироком Гайсинського районного
суду від 10.10.2012 р., за яким ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 засуджено обох за скоєння
відносно ОСОБА_6 злочину, передбаченого
ч.2 ст. 125 КК України, до покарання у виді
штрафу, звільнено від покарання у
зв'язку із актом амністії (в к.с. №
1-204/33/2012 а.с. №);

- випискою із медичної карти
стаціонарного хворого
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1нар., з якої видно, що
він знаходився на стаціонарному
лікуванні в Гайсинській ЦРЛ з 6.07.2010 р.
по 16.07.2010 р. з приводу рваної рани
правого ліктя, множинних забоїв тканин
голови, тулуба, верхніх кінцівок,
травматичного неврита ліктьового
нерва (а.с.13).

Відповідно до ст.88 ЦПК України
пропорційно до задоволеної частини
позовних вимог стягненню з
відповідачів солідарно на користь
позивача підлягають витрати на правову
допомогу адвоката в даній справі в сумі
63 грн.00 коп.

Сплачений ОСОБА_6 судовий збір за
подання позову про стягнення моральної
шкоди в сумі 47,50 грн. (пропорційно до
задоволеної частини позовних вимог) на
підставі ч.2 ст. 88 ЦПК України необхідно
компенсувати за рахунок держави,
оскільки відповідачі звільнені від
сплати судового збору: ОСОБА_5 як
інвалід 2-ої групи згідно п.9 ч.1 ст. 5
Закону України "Про судовий збір",
ОСОБА_3 як дружина ветерана військової
служби згідно п.8 ч.1 ст. 5 цього ж Закону.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215,
218 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1195 ЦК
України, суд -

Вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_6 340 грн.матеріальної
шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_6 витрати на правову
допомогу в сумі 63 грн.00 коп.

В решті позовних вимог відмовити через
їх недоведеність.

Сплачений ОСОБА_6 судовий збір за
стягнення моральної шкоди в сумі 47,50
грн. компенсувати за рахунок держави.

Повний текст рішення виготовлено 2.06.2014
р.

Суддя: