АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/2690/ 7701/2014
Головуючий у 1 інстанції -
Доповідач - Кравець В.А.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду міста Києва

В складі : головуючого - Кравець В.А.

суддів - Семенюк Т.А.

- Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
29 липня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» про стягнення
пені та відшкодування моральної шкоди
,-

в с т а н о в и л а :

Позивач в березні 2013 року звернувся до
суду з вказаним позовом та просив
стягнути з відповідача на підставі ч.5
ст.10 Закону України «Про захист прав
споживачів» 5 227 422 гривні пені за
прострочку надання послуги по видачі
довідки про погашення споживчого
кредиту та моральну шкоду в сумі 100 000
гривень.

В мотивування вимог посилався на те, що
ним достроково повернуто кредитні
кошти за договором про надання
споживчого кредиту № від 25.03.2008
року.

Проте, невидача відповідачем протягом
майже трьох місяців довідки про
погашення кредиту унеможливлювало
скасування реєстрації обтяження
нерухомого майна іпотекою, а саме
належної йому на праві власності
квартири АДРЕСА_3.

Вважаючи неправомірними дії
відповідача щодо виконання умов
договору кредиту, посилається на
заподіяння йому моральної шкоди,
розмір якої він оцінює в 100 000 гривень.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 29 липня 2013 року - в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення
Печерського районного суду м. Києва та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов, посилаючись на те,
що рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
обставинам справи та наявним в
матеріалах справи доказам.

Зазначає, що суд не надав належної
оцінки доводам позивача в частині не
зняття відповідачем обтяжень та
іпотеки з нерухомого майна та
стягнення у зв'язку із цим порушенням
пені. Також вважає , що висновок суду
про відмову у позові є неумотивований.

В судовому засіданні апелянт скаргу
підтримав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що договірні
правовідносини між сторонами є
припиненими, тому посилання позивача
на Закон України «Про захист прав
споживачів», як на підставу своїх
вимог, не поширюються на спірні
правовідносини, які виникли між
сторонами.

З таким висновком суду колегія суддів
погоджується з огляду на наступне:

Судом встановлено, що 25.03.2008 року між
ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»
(правонаступником якого є
ПАТ«УкрСиббанк») укладено договір №
0 про надання кредиту в сумі 200 000
доларів США для придбання квартири
АДРЕСА_3 з терміном погашення не
пізніше 27.03.2028 року. Плата за
користування кредитними коштами
відповідно до п. 1.3.1 встановлена у
розмірі 11,70% річних.

Позивач зазначав, що ним достроково
повернуто кредитні кошти за договором
про надання споживчого кредиту №
від 25.03.2008 року, проте, невидача
протягом майже трьох місяців
відповідачем довідки про погашення
кредиту унеможливлювало скасування
реєстрації обтяження нерухомого майна
іпотекою, у зв'язку з чим просив
стягнути з відповідача на підставі ч.5
ст.10 Закону України «Про захист прав
споживачів» 5 227 422 гривні пені за
прострочку надання послуги по видачі
довідки про погашення споживчого
кредиту та моральну шкоду в сумі 100 000
гривень.

Натомість, згідно ст. 1 Закону України
«Про захист прав споживачів» споживчий
кредит - кошти, що надаються
кредитодавцем (банком або іншою
фінансовою установою) споживачеві на
придбання продукції; при цьому
споживач - фізична особа, яка придбаває,
замовляє, використовує або має намір
придбати чи замовити продукцію для
особистих потреб, безпосередньо не
пов'язаних з підприємницькою
діяльністю або виконанням обов'язків
найманого працівника; а послуга -
діяльність виконавця з надання
(передачі) споживачеві певного
визначеного договором матеріального
чи нематеріального блага, що
здійснюється за індивідуальним
замовленням споживача для задоволення
його особистих потреб.

Як убачається з матеріалів справи,
позивачем було придбано нерухомість,
розташовану за адресою: Київ, АДРЕСА_3
не для задоволення його особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю, а для
використання як офісу приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу (а.с.200).

Тому, посилаючись на ст.. 1056 ЦК України ,
суд цілком законного висновку дійшов
про укладення між сторонами договору,
як цивільно - правової угоди.

Статтями 598, 559 ЦК України визначено, що
зобов'язання припиняється частково або
повністю на підставах, встановлених
договором або законом. Зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

23.11.2012 року позивач в повному обсязі
достроково повернув кредит, тобто
правовідносини між сторонами є
припиненими.

Що стосується скасування реєстрації
обтяження нерухомого майна іпотекою,
то державна реєстрація припинення
обтяження є логічним завершенням
кінцевого етапу юридичної процедури
зняття заборони, і пов'язана з
результатом вчинення нотаріальної дії,
що в свою чергу може здійснюватись
нотаріусом, як спеціальним суб'єктом,
на якого покладено функції державного
реєстратора, у випадках, передбачених
статтею 74 Закону України «Про
нотаріат» і не є повноваженням
кредитодавця після припинення
договірних правовідносин.

Отже, відмовляючи у задоволенні
позову, суд вірного висновку дійшов, що
предметом розгляду вказаного спору є
дії відповідача після припинення у
встановленому законом порядку
кредитного договору і фактично
стосуються припинення забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном , тому посилання позивача на
норми Закону України «Про захист прав
споживачів», як на підставу своїх вимог
не поширюються на правовідносини, які
виникли між сторонами.

Оскільки рішення суду відповідає
вимогам закону, зібраним доказам,
обставинам справи, підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційнускаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 29 липня 2013 року в справі -
залишити без змін.

Ухвала набираєзаконної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :
Судді: