УХВАЛА

іменем україни

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель
В.І., Завгородньої І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи:
реєстраційна служба Вінницького
міського управління юстиції,
Комунальне підприємство «Вінницьке
бюро технічної інвентаризації», про
зміну розміру часток, що знаходяться у
спільній частковій власності,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 8 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 17 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті
особи: реєстраційна служба Вінницького
міського управління юстиції,
Комунальне підприємство «Вінницьке
бюро технічної інвентаризації», про
зміну розміру часток, що знаходяться у
спільній частковій власності.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що він є власником 3/4 часток
будинковолодіння, яке знаходиться по
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на будівлю від 14
липня

2000 року № 1129 та технічним паспортом,
виданим КП «ВМБТІ»

4 грудня 2012 року. Також у власності
позивача знаходиться земельна ділянка
загальною площею 0,0542 га, розташована у
АДРЕСА_1 та передана йому згідно з
рішення Вінницької міської ради від 25
травня 1996 року № 438, що підтверджується
державним актом на право приватної
власності на землю від 25 квітня 1997 року
серії ВН № 1/318. 1/2 частка будинку та
господарських споруд була придбана
позивачем 19 липня 1978 року на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
державним нотаріусом Першої
Вінницької державної нотаріальної
контори. До цієї частки ввійшли будинок
«А», передня 1-1, коридор 1-2, кімнати 1-3, 1-4,
1-9 житловою площею

48,07 кв.м, кухня 1-7, санвузол 1-88, кладова
1-5, тамбур 1-6, погріб «П/А», сарай «Г»,
гараж «В». У звʼ?язку з будівництвом на
відведеній позивачеві земельній
ділянці ще одного житлового будинку,
який прийнятий в експлуатацію на
підставі рішення виконкому Вінницької
міської ради від 30 вересня 1999 року № 1273,
виникла невідповідність між розміром
частки, зазначеним у
правовстановлюючих документах, та
реальною часткою. 30 грудня 1999 року
рішенням виконкому Вінницької міської
ради № 1674 затверджено зміну часток
будинковолодіння, розташованого у
АДРЕСА_1, відповідно до якого частка
ОСОБА_3 склала 3/4. Іншими співвласниками
будинковолодіння є ОСОБА_4, ОСОБА_5, що
підтверджується технічним паспортом,
виданим КП «ВМБТІ» від 4 грудня 2012 року.

Протягом 2009-2012 років на підставі
дозволу на виконання будівельних робіт
від 11 серпня 2009 року № 247, виданого
начальником управління Інспекції
державного архбудконтролю у
Вінницькій області, позивачем
здійснено реконструкцію частини
будинковолодіння з надбудовою над нею
мансардного поверху. Декларація про
готовність об'єкта до експлуатації
зареєстрована

12 грудня 2012 року за № ВН2 в
Інспекції державного архбудконтролю у
Вінницькій області. Внаслідок добудови
збільшилась площа житлового будинку
та, відповідно, збільшилась частка
позивача в будинковолодінні,
розташованому у АДРЕСА_1. Тому ОСОБА_3
просить змінити розмір часток, що
знаходяться у спільній частковій
власності.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від

8 листопада 2013 року в задоволені
позовних вимог ОСОБА_3 до

ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи:
реєстраційна служба Вінницького
міського управління юстиції,
Комунальне підприємство «Вінницьке
бюро технічної інвентаризації», про
зміну розміру часток, що знаходяться у
спільній частковій власності,
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 17 лютого 2014 року рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 8 листопада

2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
першої та апеляційної інстанцій та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ч. ч. 3, 4 ст. 357 ЦК
України співвласник має право на
відповідне збільшення своєї частки у
праві спільної часткової власності,
якщо поліпшення спільного майна, які не
можна відокремити, зроблені ним своїм
коштом за згодою всіх співвласників, з
додержанням встановленого порядку
використання спільного майна.
Співвласник житлового будинку, іншої
будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій
рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує
їхніх прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив,
і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є
власником 3/4 часток будинковолодіння,
яке знаходиться по АДРЕСА_1. Даний факт
підтверджується свідоцтвом про право
власності на будівлю від 14 липня 2000
року № 1129 та технічним паспортом,
виданим КП «ВМБТІ»

4 грудня 2012 року. Також у власності
позивача знаходиться земельна ділянка
загальною площею 0,0542 га, розташована у
АДРЕСА_1 та передана йому згідно з
рішенням Вінницької міської ради від 25
травня 1996 року № 438, що підтверджується
державним актом на право приватної
власності на землю від 25 квітня 1997 року
серії ВН № 1/318.

1/2 частка будинку та господарських
споруд була придбана позивачем

19 липня 1978 року на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
державним нотаріусом Першої
Вінницької державної нотаріальної
контори. До цієї частки ввійшли будинок
«А», передня 1-1, коридор 1-2, кімнати 1-3,

1-4, 1-9 житловою площею 48,07 кв.м, кухня 1-7,
санвузол 1-88, кладова 1-5,

тамбур 1-6, погріб «П/А», сарай «Г», гараж
«В».

У зв'язку з будівництвом на відведеній
позивачеві земельній ділянці ще одного
житлового будинку, який прийнятий в
експлуатацію на підставі рішення
виконкому Вінницької міської ради від
30 вересня 1999 року № 1273, виникла
невідповідність між розміром частки,
зазначеним у правовстановлюючих
документах, та реальною часткою.

Заявою від 26 березня 2008 року ОСОБА_6,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як співвласники
спірного житлового будинку, надали
згоду на те, що вони не заперечують, що
кожен з них, як власник будинку,
проводив до належної йому частки
будинку на своїй земельній ділянці
прибудови, добудови, будь-які ремонтні
роботи на свій власний розсуд та без
заподіяння шкоди іншим власникам, а
потім узаконював їх та вводив у
експлуатацію.

Однак ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
його смерті

3 квітня 2009 року спадщину прийняла його
дружина ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва
про право на спадщину за законом від 3
квітня 2009 року, зареєстрованого в
реєстрі 1 червня 2009 року.

Протягом 2009-2012 років позивачем було
здійснено реконструкцію частини
будинковолодіння з надбудовою над нею
мансардного поверху. Внаслідок
добудови збільшилась площа житлового
будинку та відповідно до висновку
судової будівельно-технічної
експертизи частка позивача становить
45/50 частин зазначеного
будинковолодіння; частка співвласника

ОСОБА_4 становить 2/50 його частин, а
частка співвласника

ОСОБА_5 - 3/50 частин домоволодіння.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму
Верховного суду України від 4 жовтня 1991
року № 7 «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» при розгляді спорів між
учасниками спільної часткової
власності на жилий будинок про зміну
часток суди повинні враховувати, що
такі вимоги можуть бути задоволені,
якщо учасник спільної власності
збільшить в ньому за свій рахунок
корисну площу будинку (жилих і
підсобних його приміщень) шляхом
прибудови, надбудови або перебудови,
проведеної з дозволу виконкому
місцевої ради та за згодою решти
учасників спільної власності.
Спорудження господарських будівель
(сараїв, гаражів тощо) не є підставою
для збільшення встановленого раніше
розміру частки в праві власності на
будинок.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з яким
погодився й апеляційний суд, дійшов
правильного висновку, що всіх умов,
крім згоди співвласників, позивачем
дотримано.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, таким чином,
колегія суддів вважає за необхідне
касаційні скарги відхилити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Таким чином, під час розгляду справи
судом не були порушені норми
матеріального та процесуального права,
а наведені в скарзі доводи висновок
суду не спростовують, тому суд
касаційної інстанції згідно з ч. 1 ст. 337
ЦПК України не знаходить підстав для
задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 8 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 17 лютого

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель
І.М. Завгородня