Справа № 450/1049/14-ц Провадження №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р. суддя Пустомитівського
районного суду Львівської області
Мусієвський В.Є., при секретарі
Микитів Н.С., розглянувши заяву про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування майнової
шкоди спадкоємцем,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Пустомитівського
районного суду Львівської області
знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування майнової шкоди
спадкоємцем.

03.06.2014 року позивачем у цій справі
ОСОБА_1 було подано заяву у формі
клопотання про забезпечення позову у
цій справі шляхом накладення арешту на
комплекс приміщень придорожнього
сервісу, що знаходяться за адресою
АДРЕСА_1 Пустомитівського району
Львівської області. Свої вимоги
мотивує тим, що невжиття таких заходів
може в подальшому утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Оскільки, всупереч вимогам ст. 4 ч.2 п.13
ЗУ «Про судовий збір» до заяви про
забезпечення позову не було долучено
документу, що підтверджує сплату
судового збору, у судовому засіданні,
призначеному на 03.06.2014 року о 12 год. 00
хв., позивачу та її представнику було
роз'яснено про необхідність усунення
вказаних недоліків. Після завершення
вказаного судового засідання, через
канцелярію суду позивачкою було подано
заяву про долучення до матеріалів
справи квитанції про сплату судового
збору за подачу заяви про забезпечення
позову.

У відповідності до вимог ст.151 ч.1 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходи
забезпечення позову. Статтею 151 ч.3 ЦПК
України передбачено, що забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити
виконання рішення суду. Згідно вимог
ст.152 ч.1 п.2 ЦПК України одним з видів
забезпечення позову є заборона вчиняти
певні дії.

Заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі, відповідно до вимог
ст.153 ч.1 ЦПК України.

Проаналізувавши вимоги позивача, суд
приходить до висновку про відмову в
забезпеченні позову з наступних
підстав.

Відповідно до п. 4 ППВСУ „Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
№ 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно положень ст. 60 ЦПК України, котрі
підлягають застосуванню і при розгляді
заяви про забезпечення позову, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Всупереч цим вимогам процесуального
закону, заява не містить належного
обґрунтування необхідності
застосування обраного позивачем виду
забезпечення позову, а також
припущення позивача про те, що невжиття
вказаного заходу може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду у випадку задоволення заявлених
позовних вимог.

Окрім того, позивачка визначаючи
перелік нерухомого майна на яке слід
накласти арешти покликається на
інформаційну довідку є Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
сформовану ОКП ЛОР «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
01.10.2010 року, яка підтверджує право
власності ОСОБА_4 на комплекс приміщень
придорожнього сервісу, що знаходяться
за адресою АДРЕСА_1 Пустомитівського
району Львівської області.

Таким чином документи підтверджують
право власності ОСОБА_4 на вказані
об'єкт нерухомості датовані 2010 роком, з
чого випливає висновок про те, що
позивач не надав доказів належності
переліченого майна на праві власності
відповідачам, які за її твердженням є
спадкоємцями ОСОБА_4, на момент подачі
до суду заяви про забезпечення позову.
А також висновок про те, що існує
імовірність переходу права власності
до іншої особи, котра не є залученою до
участі у цій справі, за період від
моменту одержання зазначених
документів і до моменту розгляду заяви
про забезпечення позову судом.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1
про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається
протягом п'яти днів з дня її
проголошення або отримання копії
такої.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

СуддяВ. Є. Мусієвський