Справа № 473/3053/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області у складі:

головуючої - судді Висоцької
Г.А.,

при секретарі - Радєвій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вознесенська
із застосуванням звукозаписувальної
техніки цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу,

В С Т А
Н О В И В :

02 липня 2014 року заявниця ОСОБА_1
звернулася до суду з заявою про
встановлення факту належності їй
трудової книжки виданої 20 грудня 1974
року та оформленої російською мовою на
прізвище «ОСОБА_1» .

Заявниця вказує, що з 01 грудня 1973
року вона почала працювати в
Кулларському вінрадгоспі
сільськогосподарською робітницею. У
відділі кадрів радгоспу 20 грудня 1973
року було заведено трудову книжку на її
дівоче прізвище - «ОСОБА_1», але її дані
на російській мові вказано помилково,
як "ОСОБА_1 ", хоча правильно - " ОСОБА_1 ".

Встановлення даного факту має для
заявниці правовстановлююче значення,
так як вона має намір оформити пенсію
за віком, в адміністративному порядку
усунути вказані недоліки неможливо,
оскільки установа в якій заведено
трудову книжку була розформована, тому
вимушена звернутися до суду і
просить заяву задовольнити.

В судове засідання заявниця не
з'явилась від неї на адресу суду
надійшла заява в якій вона просить
розглядати справу у її відсутності,
заявлені вимоги підтримує повністю.

Представник заінтересованої
особи - Управління пенсійного фонду
України в м. Вознесенську та
Вознесенському районі Миколаївської
області в судове засідання не з`явився,
проте надав суду заяву про розгляд
справи без його участі, проти
задоволення заяви не заперечує.

Дослідивши письмові докази по
справі, суд вважає, що заява підлягає
задоволенню зважаючи на наступне.

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_1 з 01 грудня 1973 року почала
працювати в Кулларському винрадгоспі
Марнеульського району, Грузинської
РСР, в зв'язку з чим на неї було заведено
трудову книжку з датою заповнення від 01
грудня 1973 року.

Однак в документі, що підтверджує
факт наявності трудового стажу, ім`я
заявниці було записано наступним чином
"ОСОБА_1" російською мовою, що не
відповідає відомостям, зазначеним в
паспорті, внаслідок чого в неї виникли
труднощі з підтвердженням трудового
стажу, необхідного для призначення
пенсії.

В той же час факт належності
ОСОБА_1 правовстановлюючого документа
повністю підтверджується наступними
доказами:

- паспортом серії НОМЕР_1, виданим
Вознесенським МРВ УМВС України в
Миколаївській області 04 серпня 2000 року,
в якому ім`я заявниці на російській
зазначено, як «ОСОБА_1» (а.с. 10);

- карткою фізичної особи платника
податків Вознесенської ОДПІ від 16
вересня 2004 року, де ім'я заявниці
вказано - «ОСОБА_1» (а.с.12);

- свідоцтвом про народження
заявниці серія НОМЕР_2 від 16 грудня 1957
року в якому дівоче прізвище заявниці -
«ОСОБА_1», а ім`я - " ОСОБА_1 " російською
мовою (а.с. 19);

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3
від 23.05.1983 року де ім'я заявниці на
російській мові вказано «ОСОБА_1» (а.с.
8);

- Державним актом на право приватної
власності на землю серії І-МК №004993 від
24.11.2001 року, виданого тімірязівською
сільською радою, де ім'я заявниці
українською мовою вказано «ОСОБА_1»
(а.с. 20);

За положеннями частин 1, 3 ст. 15 ЦПК
України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства. Суди
розглядають справи, визначені у
частині першій цієї статті, в порядку
позовного, наказного та окремого
провадження.

Згідно зі статтями 234, 235 ЦПК
України окреме провадження - це вид
непозовного цивільного судочинства, в
порядку якого розглядаються цивільні
справи про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.
Якщо під час розгляду справи у порядку
окремого провадження виникає спір про
право, який вирішується в порядку
позовного провадження, суд залишає
заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах.

Відповідно до роз'яснень,
викладених у п. 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 5 «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо:
згідно з законом такі факти
породжують юридичні наслідки, тобто
від них залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових
прав громадян; чинним законодавством
не передбачено іншого порядку їх
встановлення; заявник не має іншої
можливості одержати або відновити
загублений чи знищений документ, який
посвідчує факт, що має юридичне
значення; встановлення факту не
пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

По даній цивільній справі
розбіжності в документах зумовлені
перекладом з російської на українську
мови.

Відповідно до п.2 зазначеної
Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995
року № 5 при вирішенні питання про
підвідомчість справи суди мають право
враховувати норми законодавчих
актів, якими передбачено несудовий
порядок встановлення певних фактів або
визначено факти, які в даних
правовідносинах можуть
підтверджуватися рішенням суду,
зокрема:

- відповідно до Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року N 637),
якщо

документи не збереглися, підтвердження
трудового стажу провадиться районними
(міськими) відділами соціального
захисту населення на підставі
показань свідків; у інших випадках
наявність певного стажу роботи
визначається у порядку, передбаченому
законодавством, що регулює
правовідносини, з якими пов'язана
необхідність встановлення цього стажу;

З матеріалів справи вбачається,
що дані заявниці, вказані в паспорті,
повністю співпадають із прізвищем,
по-батькові, іменем, датою народження,
зазначеним в трудовій книжці, та
довідках.

Враховуючи те, що з моменту видачі
та заповнення трудової книжки заявниці
сплив тривалий час, внаслідок чого
неможливо виправити вказані помилки в
адміністративному порядку,
встановлення факту потрібне ОСОБА_1 для
підтвердження трудового стажу,
необхідного для призначення пенсії,
тому суд вважає, що заява обґрунтована
та підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене та
керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212- 215, 256 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш
И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу - задовольнити.

Встановити факт належності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, трудової книжки
від 20.12.1974 року, що оформлена російською
мовою на прізвище "ОСОБА_1 " з усіма
відомостями, що містяться в ній.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів після його проголошення.

Суддя
Висоцька Г.А.