Справа № 734/4412/13-ц Провадження №
22-ц/795/1042/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Бригинець М. М. Доповідач - Литвиненко І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛитвиненко
І.В.суддів: Євстафіїва О.К., Шитченко Н.В.
при секретарі:Руденко О.М.за
участю:ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення
Козелецького районного суду від 1
квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за аліментами та пені
від суми несплачених аліментів,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
відповідача: Відділ державної
виконавчої служби Козелецького
районного управління юстиції,

в с т а н о в и в:

19.12.2013 року ОСОБА_6 звернулась з позовом
до ОСОБА_5 про стягнення 12956,35 грн.
заборгованості по сплаті аліментів на
утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
виконавчим листом № 2-1158 від 02.02.2006 року,
за період з 04.04.2011 року по 18.12.2013 року та
про стягнення з нього 56326,54 грн.
неустойки (пені) від суми несплачених
аліментів за цей же період.

Рішенням суду позов задоволено
частково. Суд стягнув з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_6 неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів на
утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 3937,24
грн. за період з 04.04.2011 року по 30.11.2013
року включно, стягнув в дохід держави
243,60 грн. судового збору та відмовив в
задоволенні решти вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить скасувати рішення суду через
порушення норм матеріального та
процесуального права і ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що суд не взяв до уваги правовий
висновок Верховного Суду України від
11.09.2013 року по справі № 6-81 цс 13,
предметом якої був спір про стягнення
заборгованості за аліментами та пені
від суми несплачених аліментів, і де
вказано, що суд повинен з'ясувати
розмір несплачених аліментів по
кожному з періодичних платежів,
встановити строк, до якого кожне із цих
зобов'язань мало бути виконано, та з
урахуванням встановленого обчислити
розмір пені, виходячи із суми
несплачених аліментів за кожен місяць
окремо від дня порушення платником
аліментів свого обов'язку щодо їх
сплати до дня ухвалення судом рішення
про стягнення пені, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасника судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
за виконавчим листом № 2-1158, виданим
Козелецьким районним судом 02.02.2006 року,
стягуються аліменти з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_6 на утримання сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини
всіх видів його заробітної плати і
доходів щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму доходів
громадян до повноліття дитини,
починаючи з 08.11.2005 року.

З квітня 2011 року ОСОБА_5 сплачував
аліменти несвоєчасно та не в повному
розмірі, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість по сплаті аліментів.

За розрахунком головного державного
виконавця ВДВС Козелецького РУЮ
станом на 01.12.2013 року заборгованість
ОСОБА_5 по аліментам складає 12956,35 грн.

ОСОБА_6 просила стягнути як
заборгованість по аліментам, так і
неустойку (пеню), передбачену ч.1 ст.196 СК
України, від суми несплачених
аліментів за період з квітня 2011 року в
розмірі 56326,54 грн., обчислену із сум
несплачених аліментів за кожен місяць
окремо від дня порушення платником
свого обов'язку до 18 грудня 2013 року
включно, підсумувавши розміри
нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму.

ОСОБА_5 заперечував проти позову,
просив застосувати строки позовної
давності, вказував на те, що пеня
повинна нараховуватись не на всю суму
заборгованості, а лише за той місяць, в
якому не проводилось стягнення
аліментів, і тому сума пені становить
лише 3941,32 грн.

Суд відмовив в задоволенні вимог про
стягнення пені посилаючись на
відсутність правових підстав для
подвійного стягнення заборгованості
по аліментам, а задовольняючи частково
вимоги по стягненню неустойки(пені),
виходив з того, що пеня з урахуванням
загальної кількості днів із квітня 2011
року по 30 листопада 2013 року становить
3937,24 грн.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду про відсутність підстав
для задоволення вимог про стягнення
заборгованості по аліментам і про
необхідність стягнення
неустойки(пені), передбачену ч.1 ст.196 СК
України. Що стосується визначення
розміру неустойки (пені) від суми
несплачених аліментів, то в цій частині
висновки суду зроблені з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, а тому в цій частині рішення суду
підлягає зміні.

Так, ч.1 ст.196 СК України передбачено, що
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

За виконавчим листом № 2-1158, виданим
Козелецьким районним судом 02.02.2006 року,
стягнення аліментів з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_6 на утримання сина
проводиться періодичними щомісячними
платежами.

Як убачається з розрахунку
заборгованості, зробленим головним
державним виконавцем ВДВС
Козелецького РУЮ (а.с.4), ОСОБА_5 не
сплатив по аліментам: - у 2011 році за
квітень 410,85 грн., за травень 456,50 грн., за
червень 456,50 грн., за липень 256,50 грн., за
серпень 56,50 грн., за вересень 565,50 грн., за
жовтень 56,50 грн., за листопад 256,50 грн., за
грудень 256,50 грн.; - у 2012 році за січень
499,50 грн., за лютий 99,50 грн., за березень
499,50 грн., за квітень 499,50 грн., за травень
499,50 грн., за червень 399,50 грн., за липень
479,50 грн., за серпень 499,50 грн., за
вересень 479,50 грн., за жовтень 499,50 грн.,
за листопад 479,50 грн., за грудень 479,50
грн.; - у 2013 році за січень 479,50 грн., за
лютий 479,50 грн., за березень 474,50 грн., за
квітень 474,50 грн., за травень 474,50 грн., за
червень 474,50 грн., за липень 474,50 грн., за
серпень 499,50 грн., за вересень 474,50 грн.,
за жовтень 474,50 грн., за листопад 499,50 грн.

Виходячи з того, що аліменти за місяць
повинні сплачуватись у наступному
місяці до кінця місяця, то
відповідальність за несплату
аліментів у вигляді неустойки (пені)
настає з місяця, який слідує за місяцем,
у якому повинні бути сплачені аліменти.
Таким чином, період, за який
нараховується пеня становить: у 2011
році за квітень починаючи з червня 932
дня, за травень починаючи з липня 902 дня,
за червень починаючи з серпня 871 день,
за липень починаючи з вересня 840 днів,
за серпень починаючи з жовтня 810 днів,
за вересень починаючи з листопада 779
днів, за жовтень починаючи з грудня 749
днів, за листопад починаючи з січня 2012
року 718 днів, за грудень починаючи з
лютого 2012 року 687 днів, за січень 2012 року
починаючи з березня 658 днів, за лютий
починаючи з квітня 627 днів, за березень
починаючи з травня 597 днів, за квітень
починаючи з червня 566 днів, за травень
починаючи з липня 536 днів, за червень
починаючи з серпня 505 днів, за липень
починаючи з вересня 474 дня, за серпень
починаючи з жовтня 444 дня, за вересень
починаючи з листопада 413 днів, за
жовтень починаючи з грудня 383 дня, за
листопад починаючи з січня 2013 року 352
дня, за грудень починаючи з лютого 2013
року 321 день, за січень 2013 року
починаючи з березня 293 дня, за лютий
починаючи з квітня 262 дня, за березень
починаючи з травня 232 дня, за квітень
починаючи з червня 201 день, за травень
починаючи з липня 171 день, за червень
починаючи з серпня 140 днів, за липень
починаючи з вересня 109 днів, за серпень
починаючи з жовтня 79 днів, за вересень
починаючи з листопада 48 днів, за
жовтень починаючи з грудня 18 днів.

Оскільки суд, відповідно до ст.11 ЦПК
України розглядає справи не інакше як
за зверненням осіб, поданим відповідно
до ЦПК, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, а позовні
вимоги заявлені про стягнення
неустойки (пені) в певній сумі за
період з квітня 2011 року по 18.12.2013 року,
то нарахування пені може проводитись
лише по 18.12.2013 року включно, і, таким
чином, неустойка (пеня) за листопад 2013
року, яка обраховується лише з січня 2014
року, не може стягуватись за даним
позовом так як ці стягнення не входять
до заявлених позовних вимог.

Зважаючи на наведене, неустойка (пеня)
за несплату аліментів буде становити: у
2011 році за квітень 3829,12грн., за травень
4117,63грн., за червень 3976,11 грн., за липень
2154,60 грн., за серпень 457,65 грн., за
вересень 440,13 грн., за жовтень 423,18 грн.,
за листопад 1841,67 грн., за грудень 1762,15
грн.; - у 2012 році за січень 3286,71грн., за
лютий 623,86 грн., за березень 2982,01 грн., за
квітень 2827,17 грн., за травень 2677,32 грн.,
за червень 2017,47 грн., за липень 2272,83 грн.,
за серпень 2217,78грн., за вересень 1980,33
грн., за жовтень 1913,08 грн., за листопад
1687,84 грн.; за грудень 1539,19 грн., - у 2013 році
за січень 1404,93 грн., за лютий 1256,29 грн.,
за березень 1100,84 грн., за квітень 953,74
грн., за травень 811,39 грн., за червень 664,30
грн., за липень 517,20 грн., за серпень 394,60
грн., за вересень 227,76 грн., за жовтень 85,41
грн. Підсумувавши розмір нарахованої
за кожен місяць неустойки (пені),
апеляційний суд встановлює, що
загальна сума неустойки (пені) дорівнює
52462,11 грн.

В порушення положень ч.1 ст.196 СК України
і постанови Верховного Суду України
від 11.09.2013 року по справі № 6-81 цс 13 про
стягнення пені від суми несплачених
аліментів , яка в силу ст.360-7 ЦПК України
є обов'язковою до застосування, суд
першої інстанції визначив період, за
який нараховується неустойка (пеня), як
кількість днів до наступного
періодичного платежу, а не до дня
ухвалення судом рішення або дня,
визначеного позивачем, що призвело до
невірного нарахування розміру
неустойки (пені).

В суді першої інстанції ОСОБА_5 заявив
клопотання про застосування ч.2 ст.196 СК
України і просив зменшити розмір
неустойки (пені), посилаючись на те що
він тривалий час не може знайти роботу,
має на утриманні непрацездатних
батьків-інвалідів. Суд першої
інстанції вказані обставини не взяв до
уваги, вказавши, що відповідач не надав
належних доказів. Проте, в матеріалах
справи є ксерокопії пенсійних
посвідчень: батька ОСОБА_8, який є
інвалідом другої групи по зору, та
матері ОСОБА_9, яка є інвалідом 3 групи
(а.с.26,27). Вказані докази, всупереч
ст.ст.212, 213 ЦПК України, залишились поза
увагою суду.

Апеляційний суд вважає за можливе, з
урахуванням матеріального та
сімейного становища ОСОБА_5, зменшити
загальну суму неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів за
період з 01.06.2011 року по 18.12.2013 року до 10000
грн.

За таких обставин, рішення суду
підлягає зміні в частині визначення
розміру неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів, а в
іншій частині рішення суду залишається
без змін

Керуючись ст.196 СК України, ст.ст. 303, 307,
309 ч.1 п.4 , ст.ст. 314, 316, 319, 325 ЦПК України,
апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Козелецького районного суду
від 1 квітня 2014 року в частині
задоволених позовних вимог змінити,
стягнувши з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів на утримання сина ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 10000 грн. за
період прострочення з 01.06.2011 року по
18.12.2013 року включно.

В інший частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: