Справа № 344/2920/14-ц
Провадження № 2/344/2221/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

03 червня 2014 року Івано-Франківський
міський суд, Івано-Франківської
області

в складі - головуючого-судді:
Островського Л.Є.

секретаря:
Федорак Я.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про примусове виселення, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом
до ОСОБА_4 про примусове виселення
останньої з житлового приміщення -
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи свої вимоги, посилаються
на те, що ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_3 на праві приватної власності
належить квартира що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідачка
проживає в зазначеній квартирі. 17.12.2010
р. Івано-Франківським міським судом
було прийнято рішення, яким визнано
відповідачку такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням -
квартирою по АДРЕСА_1. На підставі
вищевказаного рішення відповідачку
було знято з реєстрації місця
проживання за вищевказаною адресою.
Проте, до цього часу відповідачка не
залишає приміщення квартири, в
добровільному порядку немає наміру
виселитися та забрати свої речі із
приміщення внаслідок чого позивачі
змушені наймати інше житло та
проживати в ньому, оплачуючи
відповідну орендну плату за проживання
та комунальні послуги. Комунальні
послуги ОСОБА_4 не сплачує, на вимогу
добровільно виселення не реагує, тому
просять суд примусово виселити
відповідачку із житлового приміщення.

Позивачі в судове засідання не
з'явилися. До суду подали заяви про
розгляд справи за їх відсутності.
Просили суд про задоволення позовних
вимог у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, хоча про день та час розгляду
справи повідомлялася належним чином,
про причини своєї неявки суд не
повідомила.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК
України суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до Свідоцтва про право
власності виданого Департаментом
комунального господарства, транспорту
та зв'язку від 06.09.2013 року, квартира, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_1 та членам її сім'ї -
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3 в рівних
долях.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Ст.383 Цивільного кодексу України
передбачено, що власник квартири має
право і користуватися помешкання для
власного проживання та проживання
членів своєї сім'ї.

Відповідно до ст.317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь - які дії,
які не суперечать закону. Усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Відповідно до рішення
Івано-Франківського міського суду від
17.12.2010р. ОСОБА_4 визнано такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням - квартирою по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі вищевказаного рішення
відповідачку було знято з реєстрації
місця проживання за вищевказаною
адресою. Проте, відповідачка вселилась
у квартиру та не залишає приміщення
квартири, в добровільному порядку
немає наміру виселитися та забрати
свої речі із приміщення.

Згідно довідки №02-02/483 про склад сім'ї
виданої КП «Єдиний розрахунковий
центр» від 06.02.2014 року, у квартирі за
адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані
громадяни: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_3

Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції
України позбавити громадянина житла
можливо лише на підставі закону за
рішенням суду. Відповідно до ст. 109
Житлового кодексу виселення із
займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом.

Судом встановлено, що позивачі
неодноразово просили про добровільне
виселення ОСОБА_4 із займаного нею
приміщення, а саме: квартирою АДРЕСА_1
право на користування якого вона
втратила. Однак відповідачка не
виселяється добровільно із житлового
приміщення, що належить позивачам на
праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.ст. 16, 20 ЦК
України передбачено право особи
захистити своє порушене право шляхом
звернення до суду. При цьому право на
захист особа здійснює на свій розсуд. В
даному випадку позивачі просять про
захист їхнього порушеного права
власності шляхом виселення
відповідачки із незаконно зайнятого
нею житлового приміщення, яке
позивачам належить на праві спільної
сумісної власності.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обгрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідача також слід стягнути на
користь позивача понесені ним судові
витрати.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ч. 3 ст. 47 Конституції
України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 197, 212,
214-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 317, 319,
321, 383 ЦК України, постановою Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1985
року 2 "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування
судами Житлового кодексу України", суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
житлового приміщення - квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код -
НОМЕР_1, ОСОБА_7, ідентифікаційний код -
НОМЕР_2, ОСОБА_3, ідентифікаційний код -
НОМЕР_3 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
Івано-Франківським міським судом
Івано-Франківської області за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:
Л.Є.
Островський