Єдиний унікальний номер № 237/4555/13-ц
Провадження № 2/237/113/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 червня 2014 року
м. Мар`їнка

Мар`їнський районний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді: Клікунової А.С.,

при секретарі: Андрійчук В.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника
позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду Мар'їнського
району Донецької області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про відшкодування моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до Мар'їнського
районного суду Донецької області з
вказаною позовною заявою, в якій
просить стягнути з ОСОБА_4 моральну
шкоду у розмірі 20000,00 ОСОБА_4 в порядку
захисту прав, відповідно до ч. 2 ст. 31, ч. 1
ст. 123 ЦПК України пред'явлено
зустрічний позов, в якому заявлено
вимоги відшкодування за рахунок ОСОБА_3
моральної шкоди у розмірі 30000,00 гривень.
Вказана зустрічна позовна заява
ОСОБА_4, в порядку ст.ст. 123, 124 ЦПК
України, прийнята до спільного
розгляду з первісним позовом ОСОБА_3
Ухвалою суду від 10 червня 2014 року
позовна заява ОСОБА_3, в порядку ст. ст.
169, 207 ч.1 п. 3ЦПК України залишено без
розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_3
обґрунтовані наступним. 30 листопада 2012
року ОСОБА_3 зазнала збитків від
побиття вікон належної їй квартири
АДРЕСА_1. Погрози на вчинення таких
хуліганських дій, направлених на
пошкодження майна попередньо
неодноразово висловлювала ОСОБА_4, з
якою у ОСОБА_3 склалися неприязні
стосунки. Крім того, 8 червня 2013 року
ОСОБА_3 потерпіла від протиправної
поведінки ОСОБА_4, яка кухонною сокирою
попсувала вхідні двері квартири
позивача. Події вказаних днів
негативно вплинули на психологічний
стан та душевне почуття ОСОБА_3, стали
причиною виникнення в неї
гіпертонічної кризи. На думку позивача,
ОСОБА_4 було завдано моральну шкоду, що
виразилась в страху, нервовому стресі,
хвилюваннях, пов'язаних зі зміною
порядку життя та негативними
наслідками з пошкодженням майна,
розмір якої ОСОБА_3 оцінено в розмірі
20000,00 гривень та заявлено стягнення в
судовому порядку.

Позивач ОСОБА_3 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
надала пояснення аналогічним
викладеним в позовній заяві, зокрема
зазначила наступне. 30 листопада 2012 року
приблизно о 03:00 годині позивач разом з
чоловіком ОСОБА_5 прокинулися від
дзвону побиття скла, та за оглядом їх
квартири АДРЕСА_1 побачили, що в
спальні, кухні, залі розбиті
металопластикові вікна. За цим фактом
ОСОБА_3 написано заяву до міліції. В
скоєнні хуліганського вчинку ОСОБА_3
підозрює ОСОБА_4, яка напередодні
погрожувала розбити вікна в квартирі
позивача. Крім того, ОСОБА_3 пояснила
суду, що 8 червня 2013 року близько 09:00
години в квартирі роздався дзвінок в
двері, вона подивилась в вічко, однак на
площадці нікого не було, однак,
подумавши, що на дзвоник нажали сусіди,
щоб впустили кішку, - позивач відчинила
двері, та побачивши, що за кут сховалася
ОСОБА_4, злякалась, закричала та швидко
зачинила двері. При цьому ОСОБА_4 почала
бити сокирою в двері, пошкодивши
полотно, вічко, ручку на замку, -
припинивши свої протиправні дії лише
за викликом позивачем міліції. ОСОБА_3
вказує, що сильно злякалась за своє
життя, в неї піднявся тиск, від
хвилювання прискорилося биття серця,
погіршилося загальне самопочуття. Від
такої стресової ситуації позивач
вимушена була звернутися за медичною
допомогою до терапевта, кардіолога,
психіатра, при цьому лікарі виявили в
неї гіпертонічну кризу, поставили на
облік. Стягнення з ОСОБА_4 грошової суми
у розмірі 20000,00 гривень за завдану нею
шкоду, за позицією ОСОБА_3, компенсує
моральну страждання.

Представник позивача ОСОБА_3
ОСОБА_6 (діюча на підставі довіреності)
у судовому засіданні юридично
обґрунтувала позицію своєю
довірительки за посиланням на ст. 32
Конституції України, ст. ст. 201, 1167 ЦК
України.

Відповідач ОСОБА_4 у судове
засідання не з'явилась, про причини
неявки не повідомила, про час та місце
розгляду справи сповіщена належним
чином, клопотань про відкладення
слухання або проведення розгляду
справи в її відсутність на адресу суду
не надходило.

Згідно частини 1 статті 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
належно з'ясувавши дійсні обставини
справи, права та обов'язки сторін,
оцінки їх доводів і наданих ними
доказів, приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

Сторони по справі є мешканцями м.
Красногорівка Мар'їнського району
Донецької області, з червня 2012 року
перебувають в неприязних стосунках,
виниклих на ґрунті спірних відносин
щодо домовленості догляду ОСОБА_3 за
ОСОБА_4, як одинокою жінкою літнього
віку. Суперечки між позивачем та
відповідачем проявляються в прилюдних
сварках, погрозах, вимаганням
повернення грошових коштів, зверненням
до правоохоронних органів. Так, 5
вересня 2012 року ОСОБА_4 до Мар'їнського
РВ ГУ МВС України в Донецькій області
подала заяву про притягнення родину
ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності, які начебто
шахрайським шляхом змусили
відповідача по даній справі прийняти
участь в благоустрою квартири позивача
на суму чотирнадцять тисяч гривень (в
спосіб купівлі метало-пластикових
віко, вхідних дверей, пральної машини,
меблів, наданні коштів на інші потреби).
Постановою УІМ Мар'їнського РВ ГУ МВС
України в Донецькій області від 7
вересня 2012 року в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за
ст. 190 КК України відмовлено.

30 листопада 2012 року ОСОБА_3 звернулась
до чергової частини Мар'їнського РВ ГУ
МВС України в Донецькій області з
заявою про побиття вікон в її квартирі
АДРЕСА_1, при цьому в якості
підозрюваною нею особою в скоєному
вказала ОСОБА_4 Постановою слідчого СВ
Мар'їнського РВ ГУ МВС України в
Донецькій області від 24 травня 2013 року
кримінальне провадження, внесене за №
0000169 до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за заявою ОСОБА_3 закрито
з відсутністю складу злочину,
передбаченого ст. 194 КК України на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Не
оскаржуючи постанову про закриття
кримінального провадження від 1 лютого
2013 року в порядку ст.ст. 303, 306 КПК
України ОСОБА_3 звернулась за захистом
порушених прав в цивільному
провадженні в спосіб компенсації
моральної шкоди.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. За змістом ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.Так,
відповідно до роз'яснень, що містяться
в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31 березня 1995 року (із
змінами і доповненнями) «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», спори
про відшкодування заподіяної фізичній
чи юридичній особі моральної
(немайнової) шкоди розглядаються,
зокрема: коли право на її відшкодування
безпосередньо передбачено нормами
Конституції або випливає з її положень,
у випадках, передбачених статтями
Цивільного кодексу та іншим
законодавством, яке встановлює
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди чи інших законів, що
регулюють такі зобов'язання і
передбачають відшкодування моральної
(немайнової) шкоди. У ст. 1167 ЦК міститься
законодавче визначення деліктної
відповідальності за завдану моральну
шкоду та підстави її виникнення. Тобто,
для настання деліктної
відповідальності необхідна наявність
складу правопорушення, а саме: -
наявність шкоди; - протиправна
поведінка заподіювача шкоди; -
причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою заподіювача; -
вина.Так, з позовної заяви ОСОБА_3
вбачається покликання, що їй завдано
моральної шкоди ОСОБА_4 за вчинення нею
хуліганських дій, а саме побиття 30
листопада 2012 року вікон в квартирі.
Разом з тим, суд не приймає таку позицію
позивача, як необґрунтовану та
недоказову. З матеріалів цивільної
справи та матеріалів закритого
кримінального провадження № 0000169,
запитуваних судом, вбачається, що
особа, яка 30 листопада 2012 року побила
вікна в квартирі ОСОБА_3, тим самим
завдавши майнову шкоду в сумі 1500,00
гривень, - не встановлена. Підозри
позивача щодо причетності ОСОБА_4 до
умисного пошкодження майна не можуть
бути доказом для визнання останньої
заподіювачем шкоди. Також суд, в
розумінні ст. 60 ЦПК України, не визнає
доказовим причинний зв'язок між
погрозами ОСОБА_4 щодо розбиття в
квартирі ОСОБА_3 вікон та вчиненням
таких хуліганських дій 30 листопада 2012
року, оскільки судове рішення не може
ґрунтуватися на припущеннях. Таким
чином, законні підстави для
притягнення ОСОБА_4 до
цивільно-правової відповідальності за
нервовий стрес отриманий ОСОБА_3 від
пошкодження невстановленою особою
(особами) належного їй майна
(метало-пластикових вікон), - відсутні.

Суд надає оцінку позовних вимог ОСОБА_3
в частині відшкодування моральної
шкоди за проявлену відносно неї 8
червня 2013 року протиправну агресивну
поведінку ОСОБА_4 Так, в судовому
засіданні встановлено, що 8 червня 2013
року приблизно о 09:00 годині ОСОБА_4
пошкоджено вхідні двері квартири
позивача в спосіб биття кухонною
сокирою. Ці обставини підтверджено
поясненнями позивача, постановою про
закриття кримінального провадження
від 29 червня 2013 року, письмовими
показами свідків сусідів ОСОБА_7,
ОСОБА_8 (допитані слідчим в рамках
вказаного кримінального провадження),
протоколом допиту ОСОБА_4 Так,
відповідно до постанови слідчого СВ
Мар'їнського РВ ГУ МВС України в
Донецькій області від 29 червня 2013 року
кримінальне провадження за заявою
ОСОБА_3 про притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_4 за фактом
загрози 8 червня 2013 року вбивством, -
закрито в зв'язку з відсутністю складу
злочину (тілесні пошкодження заподіяно
не було, що унеможливлює притягнення до
відповідальності за ст. 129 КК України, а
матеріальний збиток був спричинений
недостатній для притягнення до
відповідальності за ст. 194 КК України).
При цьому, слідчим встановлено, що
дійсно ОСОБА_4 стукала металевим
предметом (кухонною сокирою) в вхідні
двері житла ОСОБА_3, а за відчиненням
останньою квартири висловлювала
словесні погрози (без вчинення
будь-яких активних дій). В основу
висновку слідчого покладено й покази
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 З протоколу
допиту ОСОБА_4 від 6 листопада 2013 року,
вбачається, що 8 червня 2013 року близько
дев'ятої години ранку вона прийшла до
квартири ОСОБА_3 для проведення
розбірок в виниклій між ними ситуації,
при цьому в сумці з собою мала сокиру,
якою вдарила по вхідній двері.
Досліджені докази в сукупності
підтверджують факт протиправної
поведінки відповідача відносно ОСОБА_3,
характер якої дійсно свідчить про
завдання хвилювання за життя, здоров'я
та страху з причини невідомості
можливого розвитку такого вчинку
ОСОБА_4

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявністю її
провини. Під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних та фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до ст. 23 ЦК
України моральна шкода може полягати
зокрема: у приниженні честі, гідності,
престижу або ділової репутації,
моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, у порушенні права
власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушені
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушення
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.
Так, в судовому засіданні ОСОБА_3
пояснено, що події ранку 8 червня 2013
року викликали в неї сильний стрес,
погіршання здоров'я, гостру потребу в
отриманні медичної допомоги. Записами
в амбулаторній карті ОСОБА_3 (копії
долічені до матеріалів справи)
підтверджено факти звернення ОСОБА_3 до
терапевта, кардіолога, невропатолога,
психіатра зі скаргами на головну біль,
підвищений артеріальний тиск,
тремтіння в руках, хвилювання, страх,
порушення сну. При цьому лікарями, крім
медикаментозного лікування, наказано
рекомендації щодо уникнення стресових
ситуацій, перенавантажень, негативних
емоцій, хвилювань. Крім того,
лікарем-кардіологом за результатами
лабораторного дослідження виявлено у
ОСОБА_3 гіпертонічну кризу 8 червня 2013
року, що підтверджено консультаційним
висновком спеціаліста від 11 червня 2013
року. З урахуванням вищевказаного, суд
приходить до висновку про завдання
ОСОБА_3 моральної (немайнової) шкоди,
відповідальність за компенсацію якої
належить покласти на особу, яка її
завдала, а саме на відповідача ОСОБА_4

Визначаючи розмір моральної шкоди,
підлягаючої відшкодуванню ОСОБА_3 суд
зазначає наступне.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 "Про
судову практику в справах по
відшкодуванню моральної (немайнової)
шкоди", розмір відшкодування моральної
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних та
фізичних страждань та з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача і інших обставин.
Відповідно до глибини психологічних і
душевних страждань, враховуючи статтю
41 Конвенції про захист прав людини та
основних свобод, принципи виваженості,
розумності і справедливості, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача 10000,00
гривень в порядку відшкодування
моральної шкоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

На підставі вищевикладеного,
ст.ст. 23, 1167 ЦК України, керуючись ст. ст.
10, 60, 209 ч. 2, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІПН НОМЕР_2 в рахунок відшкодування
завданої моральної шкоди суму коштів у
розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана позивачем в судову палату
по цивільним справам Апеляційного суду
Донецької області через Мар'їнський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути переглянуто за
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення суду може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя (підпис)
А. С. Клікунова

Копія вірна:

Суддя
А. С. Клікунова

Секретар

Дата документу 10.06.2014