Справа №
МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
в складі головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Козятині цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Козятинської міської ради, ОСОБА_3 про
скасування рішень сесії Козятинської
Позивачка ОСОБА_2 просить, з
урахуванням збільшення розміру
позовних вимог(а.с.3-5, 98-99), скасувати
рішення 8-ї сесії 23 скликання
Козятинської міської ради № 72/99-МР від
30.06.1999 року в частині, що стосується
припинення права користування
частиною земельної ділянки ОСОБА_4 в
розмірі 247,71 кв. м. по АДРЕСА_1, скасувати
рішення 23-ї сесії 6 скликання
Козятинської міської ради № 724-VI від
21.12.2012 року про надання дозволу ОСОБА_3
на виготовлення державного акту про
право власності на землю площею 284 кв.м.
по АДРЕСА_2.

Позивачка посилається на те, що 16.11.2002
року вона згідно заповіту успадкувала
після смерті ОСОБА_4 будинковолодіння
по АДРЕСА_1, отримавши свідоцтво про
право на спадщину. 08.09.2010 року вона
отримала дозвіл Козятинської
міськради на виготовлення
техдокументації із землеустрою для
виготовлення документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку площею 845 кв. м., що
раніше належала ОСОБА_4 згідно рішення 2
сесії 22 скликання Козятинської міської
ради від 01.11.1994 року. В листопаді 2012 р.
землевпорядною організацією ПП
«Земельний центр» було виготовлено
техдокументацію на її земельну
ділянку. Згідно із вказаною
техдокументацією розмір земельної
ділянки зменшився до 567 кв. м. Підставою
для такого зменшення стало рішення 8-ї
сесії 23 скликання Козятинської міської
ради № 72/99-МР від 30.06.1999 року про
припинення права користування ОСОБА_4
частиною земельної ділянки в розмірі
247,71 кв. м. по АДРЕСА_1, Підставою для
прийняття такого рішення вказано
добровільну відмову самого ОСОБА_4 від
частини земельної ділянки на користь
ОСОБА_3

Позивачка зазначила в позовній заяві,
що вона твердо переконана в тому, що
ОСОБА_4 не міг відмовитись від частини
земельної ділянки на користь ОСОБА_3
Вважає рішення міської ради
безпідставним. Відповідно до ч. 1 ст. 153
ЗК України власник не може бути
позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків,
передбачених законом. Враховуючи. що
про порушення законодавства міською
радою вона дізналась лише в листопаді
2012 р., просить поновити строк звернення
до суду.

Позивачка посилається також на те, що
рішенням 23-ї сесії 6 скликання
Козятинської міської ради № 724-VI від
21.12.2012 року було надано дозвіл ОСОБА_3
на виготовлення державного акту про
право власності на землю площею 284 кв.м.
по АДРЕСА_2. Позивачка вважає вказане
рішення незаконним, так як в технічній
документації на земельеу ділянку
відсутнє погодження меж із суміжним
землекористувачем ОСОБА_2 . Міською
радою не було враховано той факт, що на
спірній земельній ділянці, яка була
передана у власність відповідача
ОСОБА_3, знаходиться належний їй на
праві власності сарай.

В судовому засіданні позивачка, а в
подальшому її представник позовні
вимоги підтримали повністю та
підтвердили зазначені вище обставини.

Представник Козятинської міської ради
позовні вимоги не визнав і пояснив, що
покійний ОСОБА_4 був лише користувачем
земельної ділянки по АДРЕСА_1. Заява про
відмову від частини земельної ділянки
написана ним добровільно, підстави
вважати, що заява підписана не ОСОБА_4, а
іншою особою, відсутні. Згідно заяви
ОСОБА_4 відмовився від частини
земельної ділянки площею 215 кв.м., а
рішенням 8-ї сесії 23 скликання
Козятинської міської ради № 72/99-МР від
30.06.1999 року було припинено право
користування частиною земельної
ділянки ОСОБА_4 в розмірі 247,71 кв. м.
Вказані розбіжності виникли внаслідок
того, що в заяві ОСОБА_4 площа земельної
ділянки була вказана приблизно, а в
рішенні міськради зазначена точна
площа земельної ділянки, від якої
відмовився ОСОБА_4 Враховуючи, що
ОСОБА_4 був лише користувачем земельної
ділянки, відсутні підстави говорити
про те. що він був протиправно
позбавлений права власності. Підстави
для визнання недійсним рішення 23-ї
сесії 6 скликання Козятинської міської
ради № 724-VI від 21.12.2012 року, яким було
надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення
державного акту про право власності на
землю площею 248 кв.м. по АДРЕСА_2,
відсутні. Просить відмовити у
задоволенні позовних вимог. В судове
засідання 05.06.2014 р. представник
міськради не з'явився, просить справу
слухати у його відсутність(а.с.189).

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала і
пояснила, що ОСОБА_4 проживав по АДРЕСА_1
і був їх сусідом. Вони допомагали
ОСОБА_4, доглядали його, і тому він, щоб
віддячити за допомогу, написав заяву
про відмову від частини земельної
ділянки, якою користувався, на користь
її чоловіка ОСОБА_3 Заява про відмову
від частини земельної ділянки написана
ним добровільно.

Підстави для визнання недійсним
рішення Козятинської міської ради,
яким було надано дозвіл ОСОБА_3 на
виготовлення державного акту про право
власності на землю площею 248 кв.м. по
АДРЕСА_2, відсутні. Ніякого сараю, який
належить позивачці, на вказаній
земельній ділянці немає. Просить
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши пояснення позивачки та
представників сторін, дослідивши
письмові докази, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає

Судом встановлено, що рішенням 2-ї
сесії 22 скликання Козятинської міської
ради від 01.11.1994 року ОСОБА_4 було
передано у приватну власність земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1 площею 845 кв.м.(а.с.17). З пояснень
сторін судом встановлено, що держаний
акт на право власності на вказану
земельну ділянку ОСОБА_4 не отримав.

Рішенням 8-ї сесії 23 скликання
Козятинської міської ради № 72/99-МР від
30.06.1999 року було припинено право
користування частиною земельної
ділянки ОСОБА_4 в розмірі 247,71 кв. м. по
АДРЕСА_1, на підставі добровільної
відмови(а.с.16). Підставою для винесення
вказаного рішення стала заява ОСОБА_4
про відмову від частини земельної
ділянки площею 215 кв.м. на користь
ОСОБА_3І.(а.с.109, 124).

Будь-яких доказів того, що зазначена
заява підписана не ОСОБА_4, а іншою
особою, позивачка суду не надала. Одна
лише впевненість позивачки в тому, що
ОСОБА_4 не міг написати подібної заяви,
не є належним доказом у справі.

Згідно заяви ОСОБА_4 відмовився від
частини земельної ділянки площею 215
кв.м., а рішенням 8-ї сесії 23 скликання
Козятинської міської ради № 72/99-МР від
30.06.1999 року було припинено право
користування частиною земельної
ділянки ОСОБА_4 в розмірі 247,71 кв. м.
Представник Козятинської міської ради
стверджує, що вказані розбіжності
виникли внаслідок того, що в заяві
ОСОБА_4 площа земельної ділянки була
вказана приблизно, а в рішенні
міськради зазначена точна площа
земельної ділянки, від якої відмовився
ОСОБА_4 Вказане твердження
представника міської ради позивачкою
не спростовано.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 27 Земельного
кодексу України 1990 року(який був чинним
станом на 30.06.1999 р.) право користування
земельною ділянкою чи її частиною
припиняється у разі добровільної
відмови від земельної ділянки.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 28 Земельного
кодексу України 1990 року право
колективної та приватної власності на
земельну ділянку чи її частину
припиняється у разі добровільної
відмови від земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Земельного
кодексу України 1990 року припинення
права власності на землю або права
користування земельною ділянкою у разі
добровільної відмови власника землі
або землекористувача провадиться за
його заявою на підставі рішення
відповідної Ради народних депутатів.

Оцінюючи наведені докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку.
що рішення 8-ї сесії 23 скликання
Козятинської міської ради № 72/99-МР від
30.06.1999 року про припинення права
користування частиною земельної
ділянки ОСОБА_4 в розмірі 247,71 кв. м. по
АДРЕСА_1, на підставі його добровільної
відмови відповідає вимогам чинного на
той час законодавства, підстави для
скасування рішення відсутні.

Згідно із Свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно від 15.05.2013
року ОСОБА_3 є власником земельної
ділянки площею 0,0248 га, що розташована
по АДРЕСА_2(а.с.140-141). Вказане свідоцтво
було видано ОСОБА_3 на підставі рішення
23-ї сесії 6 скликання Козятинської
міської ради № 724-VI від 21.12.2012 року про
надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення
державного акту про право власності на
земельну ділянку площею 248 кв.м. по
АДРЕСА_2(а.с.68-69).

Рішення 23-ї сесії 6 скликання
Козятинської міської ради № 724-VI від
21.12.2012 року було прийняте на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку(а.с.60-76). Зазначена
технічна документація містить
протокол №20 засідання постійної
депутатської комісії з питань
регулювання земельних відносин,
будівництва, комунальної власності та
приватизації від 28.08.2012 року, згідно з
яким депутатська комісія надала ОСОБА_3
дозвіл на виготовлення технічної
документації без підпису суміжного
землекористувача ОСОБА_2.(а.с.67).

Що стосується твердження представника
позивачки про те, що ОСОБА_3 було
безпідставно надано дозвіл на
виготовлення державного акту про право
власності на землю площею 284 кв.м. по
АДРЕСА_2, та про розбіжності в розмірах
площ земельної ділянки, яка була
передана відповідачеві, то суд вважає
за необхідне зазначити наступні факти.

Відповідно до рішення 23-ї сесії 23
скликання Козятинської міської ради №
185/01 -МР від 23.10.2001 року ОСОБА_3 було
передано у приватну власність земельну
двлянку площею 284 кв.м. по
АДРЕСА_2(а.с.65). В подальшому, після
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку, та
уточнення площі земельної ділянки
рішенням 21-ї сесії 6 скликання
Козятинської міської ради №639-VI від
20.09.2012 року ОСОБА_3 було погоджено межі
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
площею 248 кв.м.(а.с.66).

Рішенням 23-ї сесії 6 скликання
Козятинської міської ради № 724-VI від
21.12.2012 року було затверджено технічну
документацію із землеустрою, щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку та надано
дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення
державного акту на право власності на
землю площею 248 кв.м. по АДРЕСА_2(а.с.68-69).

Таким чином, твердження представника
позивачки про розбіжності в розмірах
площ земельної ділянки, яка була
передана відповідачеві, повністю
спростовуються матеріалами справи.

Що стосується твердження позивачки про
те, що міською радою не було враховано
той факт, що на спірній земельній
ділянці знаходиться належний їй на
праві власності сарай, то суд вважає за
необхідне зазначити наступні факти.

Згідно із свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом від 16.11. 2002 року
ОСОБА_2 є власницею цілого жилого
будинку, розташованого в АДРЕСА_1. На
земельній ділянці розташований один
жилий будинок, сарай «Б», огорожа. Площа
земельної ділянки у вказаному
свідоцтві не зазначена(а.с.8).

З акту від 14.01.2014 року, складеного
квартальним комітетом №5 Козятинської
міськради вбачається, що за адресою:
АДРЕСА_3 забудови, яка за довідкою БТІ
рахується як сарай, позначений в
технічному паспорті літерою «Б», не
виявлено. На вказаному місці
знаходиться лише шлак(а.с.142).

Судом під час огляду земельної ділянки,
належної ОСОБА_3. за адресою: АДРЕСА_3
забудови, яка за довідкою БТІ рахується
як сарай, позначений в технічному
паспорті літерою «Б», не виявлено. На
вказаному місці знаходиться лише шлак
(а.с.155).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України
право власності припиняється у разі
знищення майна.

Оцінюючи наведені докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку.
що рішення 23-ї сесії 6 скликання
Козятинської міської ради № 724-VI від
21.12.2012 року про надання дозволу ОСОБА_3
на виготовлення державного акту про
право власності на землю площею 248 кв.м.
по АДРЕСА_2 відповідає вимогам чинного
законодавства, підстави для скасування
рішення відсутні.

Правовідносини, які склались між
сторонами, відповідають вимогам ч. 1 ст.
29 Земельного кодексу України 1990 року,
згідно з якими припинення права
власності на землю або права
користування земельною ділянкою у разі
добровільної відмови власника землі
або землекористувача провадиться за
його заявою на підставі рішення
відповідної Ради народних депутатів,
та вимогам ст. 25 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні».
згідно з якими сільські, селищні,
міські ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені
Конституцією України, цим та іншими
законами до їх відання.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1
ст. 29 Земельного кодексу України 1990
року, 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України, ст. 25 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», ст. ст. 209, 212 - 215 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ :

ОСОБА_2 відмовити у
задоволенні позовних вимог до
Козятинської міської ради, ОСОБА_3 про
скасування рішення 8-ї сесії 23
скликання Козятинської міської ради №
72/99-МР від 30.06.1999 року в частині, що
стосується припинення права
користування частиною земельної
ділянки ОСОБА_4 в розмірі 247,71 кв. м. по
АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні
позовних вимог до Козятинської міської
ради, ОСОБА_3 про скасування рішення
23-ї сесії 6 скликання Козятинської
міської ради № 724-VI від 21.12.2012 року про
надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення
державного акту про право власності на
землю площею 284 кв.м. по АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Вінницької
обл. через Козятинський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Особи, які приймали участь у
справі, однак не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя -

Секретар -

.Дата документу 05.06.2014 року