Справа №2-3178/14
(№760/7531/14-ц)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 червня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Оксюти
Т.Г.

при секретарі -
Шимонович Р.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні, в залі суду, в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з
позовом до відповідача в якому просила
стягнути з ОСОБА_2 на свою користь на
утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти у твердій грошовій сумі в
розмірі 500,00 грн. щомісячно з дня
пред'явлення позову і до досягнення
дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
вона перебувала у шлюбі з відповідачем.

Від даного шлюбу сторони мають
неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

У 2008 році шлюб між ними було розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідач
припини цікавитись вихованням,
розвитком і рівнем матеріального
забезпечення дитини, також припини
надавати допомогу на утримання дитини.

Відповідач відбуває міру
кримінального покарання в
Білоцерківській виправній колонії №35
з 03.10.2012 року, у зв'язку з чим відомості
про те, чи забезпечений він роботою в
місцях відбування покаранні відсутні.

Добровільно щомісячно сплачувати
аліменти на утримання сина відповідач
відмовляється.

На підставі вищевикладеного
просила позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, про дату та час розгляду
справи повідомлена належним чином,
надала заяву в якій позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та просила
їх задовольнити, проти ухвалення
заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
надіслав на адресу суду письмові
пояснення, в яких проти задоволення
позову заперечував посилаючись на те,
що він позбавлений можливості в місцях
відбування покарання виплачувати
аліменти.

Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК
України вважає за можливе розглянути
справу на підставі наявних у ній
матеріалів у його відсутність,
оскільки неявка відповідача не
перешкоджає постановленню заочного
рішення, проти чого не заперечувала
позивач.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування
судового засідання технічним засобом
здійснює секретар судового засідання
або за розпорядженням головуючого
інший працівник апарату суду. У разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Врахувавши заяву позивача, пояснення
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає позов обґрунтованим
та таким, що підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони з 20.03.2004 року
перебували у шлюбі, що підтверджується
свідоцтвом про одруження, виданим
ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 від 26.02.2005 року, виданого
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Солом'янського РУЮ у м. Києві
сторони мають неповнолітню дитину:
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

19.02.2008 року шлюб між сторонами було
розірвано, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_3, виданим ВРАЦС Солом'янського
РУЮ у м. Києві.

Неповнолітня дитина сторін
проживає разом з позивачем, що
підтверджується довідкою формою №3,
виданою Центром обслуговування
споживачів №1 від 02.04.2014 року за №854 та
знаходиться на її утриманні, оскільки
відповідач ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1
працює в Київському зоологічному парку
загальнодержавного значення з 20.05.2004
року. На теперішній час ОСОБА_1 працює
робітником комплексного прибирання та
утримання будинків з прилеглими
територіями господарського відділу, що
підтверджується довідкою від 01.04.2014
року, виданою Київським зоологічним
парком.

Відповідач ОСОБА_2 засуджений
13.11.2012 року Святошинським районним
судом м. Києва на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі та з 05.10.2013 року
відбуває міру кримінального покарання
в Білоцерківській виправній колонії
№35.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків передбачених ст.184 цього
Кодексу.

Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу
України якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Враховуючи майновий стан сторін та те,
що відповідач має нерегулярний,
мінливий дохід та зобов'язаний
утримувати дитину і створювати
необхідні передумови для розвитку і
забезпечення організації її життя
нарівні з позивачем, а також
передбачені законом обставини, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій
грошовій сумі 500,00 грн. щомісяця.

При цьому, суд враховує, що відповідач
фізично здоровий, працездатний, може
працювати та сплачувати аліменти на її
утримання.

Обставини на які посилався відповідач,
а саме те, що він на даний час відбуває
покарання у місцях позбавлення волі, у
зв'язку з чим немає можливості
сплачувати аліменти на дитину, не
звільняє його від обов'язку утримувати
ОСОБА_3 від шлюбу з позивачем та не
впливає на розмір аліментів.

Слід зазначити, що сім'я є первинним та
основним осередком суспільства. Вона
створюється на підставі шлюбу, а також
на інших підставах, не заборонених
законом і таких, що не суперечать
моральним засадам суспільства.

Законодавством України передбачено
обов'язок батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття (18 років).

Аліменти - це кошти на утримання дитини,
які присуджуються за рішенням суду у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. Розмір
коштів на утримання дитини (аліменти)
встановлюється судом.

Стягнення аліментів за рішенням суду
покладено на органи Державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватись з максимально можливим
врахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист
прав дитини, суд повинен докласти всіх
можливих зусиль для того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання та розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини.

Аналізуючи наведені правові норми, суд
приходить до висновку, що посилання
відповідача, як на підставу звільнення
його від сплати аліментів, є
необґрунтованими.

Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27,
28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування
в цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтвердженні
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Тобто, вказані принципи щодо
обов'язковості доведення тих чи інших
обставин є обов'язковими при з'ясуванні
обставин справи по суті.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу
України аліменти присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
суду у справах про стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про стягнення з
відповідача на користь держави 243,60 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст.181, 182, 184, 191
Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 27-30,
57-58, 88, 208-209, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
невідомий, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, фактичне місце
знаходження: Білоцерківська виправна
колонія №35, що знаходиться за адресою:
Київська обл., м. Біла Церква, вул.
Калініна, 16 аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_2 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в
розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з
10.04.2014 року і до досягнення ним
повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
невідомий, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, фактичне місце
знаходження: Білоцерківська виправна
колонія №35, що знаходиться за адресою:
Київська обл., м. Біла Церква, вул.
Калініна, 16 на користь держави судовий
збір в сумі 243,60 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню у
межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до Апеляційного суду м. Києва
через Солом'янський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його постановив, за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя