Справа № 510/520/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27.05.2014 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

- за участю прокурора Ренійського
району Завальнюк Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рені цивільну справу за
позовом прокурора Ренійського району
Одеської області в інтересах держави в
особі Ізмаїльського територіального
відділу Західно-Чорноморського
басейнового управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної шкоди в розмірі 9282 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судові
засідання, які призначалися на 12.05.2014 р.,
27.05.2014 р., будучи належним чином
сповіщені, не явилися, про причину
неявки, суд не сповістили, були
попереджені, що на підставі ч. 4 ст. 169
ЦПК України, у разі повторної неявки
без поважних причин або неповідомлення
суду про причини неявки, справа буде
розглянута у їхню відсутність на
підставі даних, що є в матеріалах
справи.

Позивач - прокурор Ренійського
району на задоволенні позову
наполягав.

У зв'язку із цими обставинами суд
прийняв рішення про заочний розгляд
справи на підставі наявних доказів.
Позивач проти заочного розгляду справи
не заперечував.

В ході розгляду справи судом були
досліджені наступні докази: копія
вироку Ренійського районного суду від
05.12.2012р.; розрахунок суми заподіяної
матеріальної шкоди - 9282 грн.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що позивач - Прокурор
Ренійського району, діючий в інтересах
держави в особі Ізмаїльського
територіального відділу
Західно-Чорноморського басейнового
управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства, звернувся до
суду із позовом в порядку ст. 45 ЦПК
України та просить стягнути з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 9282 грн.,
заподіяну злочином, пояснивши, що
11.07.2012р., приблизно о 21 год., ОСОБА_2 з
метою незаконного вилову риби, на
саморобному дерев'яному човні вийшов
на воду каналу, який впадає в оз.
Кугурлуй в районі с.Новосільське
Ренійського району і, в порушення вимог
п. 3.15 Правил любительського і
спортивного рибальства, розташував у
воді заборонені знаряддя рибного лову -
сітки в кількості 30 штук. 12.07.2012р.,
приблизно о 5 год. ранку, ОСОБА_2 вже
разом із ОСОБА_1 на тому самому човні
вийшли на воду каналу, вибрали
встановлені раніше ОСОБА_2 30 сіток з
рибою з води, поклали їх до човна, після
чого підплили до берега, де були
затримані інспекторами
держрибоохорони.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 незаконно виловили цінних
порід риби, вартість якої згідно такс,
встановленних для обчислення збитків
згідно постанови КМУ від 21.11.2011р. №1209
становить: окунь - 112 шт. у 1-кратному
розмірі (112 шт. х 17 грн. = 1904 грн.); карась -
290 шт. у 1-кратному розмірі (290 шт. х 17 грн.
= 4930 грн.); сазан - 8 шт. у 18-кратному
розмірі ( 8 шт. х 306 грн. = 2448 грн.), чим
державним інтересам заподіяно істотну
шкоду у загальному розмірі 9282 грн. За
вчинення вищевказаного злочинного
діяння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
притягнуто до кримінальної
відповідальності, 05.12.2012р. відносно них
винесено Ренійським районним судом
вирок, згідно із яким ОСОБА_1 та ОСОБА_2
визнано винними у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 249 ч. 1 КК України, та
призначено покарання у вигляді штрафу.
Оскільки при розгляді кримінальної
справи вимоги про стягнення суми
матеріальної шкоди, заподіяної
незаконним виловом риби, не
пред'являлися, позивач звернувся із
відповідними вимогами в порядку
цивільного судочинства та просить їх
задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, надані
документи, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги обґрунтовані і
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК
України особа, яка не пред'явила
цивільного позову в кримінальному
провадженні, а також особа, цивільний
позов якої залишено без розгляду, має
право пред'явити його в порядку
цивільного судочинства.

Згідно із ст. 180 Цивільного
кодексу України тварини є особливим
об'єктом цивільних прав. На них
поширюється правовий режим речі, крім
випадків, встановлених законом.
Правила поводження з тваринами
встановлюються законом.

Закон України «Про тваринний
світ» від 13.12.2001р. визначає, що
тваринний світ є одним з компонентів
навколишнього природного середовища,
національним багатством України,
джерелом духовного та естетичного
збагачення і виховання людей,
об'єктом наукових досліджень, а також
важливою базою для одержання
промислової і лікарської сировини,
харчових продуктів та інших
матеріальних цінностей. Відповідно до
ст.ст. 3, 5 цього Закону: риби є об'єктами
тваринного світу; об'єкти тваринного
світу, які перебувають у стані
природної волі і знаходяться в межах
території України, її
континентального шельфу та виключної
(морської) економічної зони, є об'єктами
права власності Українського народу;
кожний громадянин має право
користуватися об'єктами тваринного
світу - об'єктами права власності
Українського народу відповідно до
цього Закону та інших законів України.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про
тваринний світ» громадяни відповідно
до закону зобов'язані: охороняти
тваринний світ і середовище
перебування диких тварин; сприяти
відтворенню відновлюваних об'єктів
тваринного світу; використовувати
об'єкти тваринного світу відповідно
до закону; відшкодовувати шкоду,
заподіяну ними тваринному світу
внаслідок порушення вимог
законодавства про охорону,
використання і відтворення тваринного
світу.

На відповідальність вказується і
положеннями ст.ст. 68, 69 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища» від 25.06.1991р. Так, згідно цих
положень, порушення законодавства
України про охорону навколишнього
природного середовища тягне за собою
встановлену цим Законом та іншим
законодавством України
дисциплінарну, адміністративну,
цивільну і кримінальну
відповідальність. Відповідальність за
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
несуть особи, винні у т.ч. у
самовільному спеціальному
використанні природних ресурсів.
Підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодовувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
в порядку та розмірах, встановлених
законодавством України. Застосування
заходів дисциплінарної,
адміністративної або кримінальної
відповідальності не звільняє винних
від компенсації шкоди, заподіяної
забрудненням навколишнього природного
середовища та погіршенням якості
природних ресурсів. Шкода, заподіяна
внаслідок порушення законодавства
про охорону навколишнього природного
середовища, підлягає компенсації в
повному обсязі.

Загальні підстави
відповідальності за завдану майнову
шкоду встановлені і ст. 1166 Цивільного
кодексу України. Зокрема, ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК
України передбачено, що майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Отже, відповідачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 здійснювали свою діяльність по
вилову риби незаконно, із порушенням
вимог законодавства, винність їхніх
дій доказана обвинувальним вироком
Ренійського районного суду, у зв'язку
із чим вбачаються правові підстави для
притягнення їх і до цивільно-правової
відповідальності шляхом зобов'язання
до відшкодування шкоди, заподіяної
незаконним виловом риби.

Згідно із ст. 11 ЗУ «Про тваринний
світ», Положення про Державне
агентство рибного господарства
України, затвердженого Указом
Президента України від 16.04.2011р. № 484/2011,
Ізмаїльський територіальний відділ
Західно-Чорноморського басейнового
управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства належить до
сфери управління Державного агентства
рибного господарства України, яке
входить до системи органів виконавчої
влади. Держрибінспекція відповідно до
покладених на неї завдань здійснює
державний нагляд за спеціальним
використанням риби та інших водних
живих ресурсів, а також за порядком та
умовами здійснення любительського і
спортивного рибальства в
рибогосподарських водних об'єктах
України.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що в даному
випадку, шкода рибному господарству
заподіяна відповідачами, тобто їхніми
незаконними злочинними діями щодо
вилову риби. Згідно постанови КМУ № 1209
від 21.11.2011р. відповідачам був
нарахований розмір шкоди в сумі 9282 грн.
00 коп. Таким чином, є всі правові
підстави для задоволення позову
позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 180, 1166 ЦК України, ст. 128
КПК України, ст.ст. 68, 69 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища» від 25.06.1991р., ст.ст. 3, 5, 10, 11
Закону України «Про тваринний світ»
від 13.12.2001р., постановою КМУ № 1209 від
21.11.2011р. « Про затвердження такс для
обчислення розміру відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок
незаконного добування (збирання) або
знищення цінних видів водних
біоресурсів», -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги прокурора Ренійського
району Одеської області в інтересах
держави в особі Ізмаїльського
територіального відділу
Західно-Чорноморського басейнового
управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Ізмаїльського територіального
відділу Західно-Чорноморського
басейнового управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
матеріальну шкоду, завдану внаслідок
вчинення злочину, в розмірі 9282 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 243
грн. 60 коп. судового збору в дохід
держави.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І. Дудник