Справа № 373/917/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючої судді Колодко
Л.В.

при секретарі
Тітровій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа:
Переяслав-Хмельницький сектор
державної міграційної служби України,
Орган опіки та піклування
Переяслав-Хмельницької міської ради
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
та за зустрічним позовом ОСОБА_2, він же
в інтересах неповнолітньої особи
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
в користуванні житлом шляхом вселення,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з названим
позовом в суд. Свої вимоги обгрунтовує
тим, що вона є власником будинку
АДРЕСА_2, де зареєстровані на правах
членів сім'ї попереднього власника
ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_2 і ОСОБА_3. З 2008
року, після переходу права власності на
будинок до неї, відповідач ОСОБА_2
залишив дружину і разом з сином
перейшов проживати в будинок своїх
родичів АДРЕСА_1.

Відповідачі в спірному будинку не
проживають, особистих речей в будинку
не мають. До загаданого житла вони не
відносяться як до постійного місця
проживання, не приймають участі в
утриманні будинку та надвірних споруд,
сплаті комунальних платежів.
Реєстрація відповідачів порушує її
право, як власника, створює певні
зобов'язання по сплаті платежів за
комунальні послуги. Будь-яких
домовленостей з відповідачами щодо
користування житлом на даний час не
існує. Тому просила визнати ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, такими, що втратили право
користування жилим приміщенням в
будинку АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_6, який діє на
підставі договору про надання правової
допомоги від 28.03.2014 року, підтримали
позов, просить задовольнити позовні
вимоги.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та їх
представник ОСОБА_7, яка діє на підставі
договору про надання правової допомоги
від 10.05.2014 року, позов не визнали.

Відповідач ОСОБА_2, він же в інтересах
неповнолітньої особи ОСОБА_3 звернувся
з зустрічним позовом про усунення
перешкод в користуванні житлом шляхом
вселення. Свої вимоги обгрунтовує тим,
що відповідач ОСОБА_1, після того як
стала власником будинку АДРЕСА_2 на
підставі договору дарування,
створювала для них з сином нестерпні
умови проживання, скандалила,
провокувала конфліктні ситуації,
постійно звинувачувала їх, викликала
міліцію. А після смерті попереднього
власника ОСОБА_4 забрала ключі від
вхідних дверей та господарських
будівель, а на деяких дверях змінила
замки. В будинку знаходяться їх речі.
Відповідач не визнає їх право на
проживання в спірному будинку,
перешкоджає проживати їм в будинку, що
порушує їх право на житло. Просить
вселити його та ОСОБА_3 в житловий
будинок АДРЕСА_2, з посиланням на вимоги
ст.ст. 64, 156 ЖК України.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_6, який діє на
підставі договору про надання правової
допомоги від 28.03.2014 року, зустрічний
позов не визнали, вважаючи його
безпідставним, необгрунтованим.

Заслухавши доводи сторін, показання
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
дослідивши письмові докази, судом
встановлено наступне.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 на
підставі договору дарування від 26.12.2008
року, посвідченого державним
нотаріусом Переяслав-Хмельницької
міської державної нотаріальної
контори та зареєстрованого в реєстрі
за №4167, є власником житлового будинку
АДРЕСА_2 з 26.12.2008 року.

На праві членів сім'ї попереднього
власника ОСОБА_4 зареєстровані
відповідач ОСОБА_2, його колишня
дружина ОСОБА_5, їх син ОСОБА_3

Відповідачі за первісним позовом з
січня 2009 року перейшли проживати в
квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Позивач ОСОБА_1 проживає в спірному
будинку.

Вона, як власник цього житлового
будинку, сама визначає своє право
володіння і розпорядження власністю.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проживали
в АДРЕСА_2, в якості членів сім'ї
попереднього власника ОСОБА_4

Оскільки їх права були похідними від
прав попереднього власника, то з
припиненням прав власника ОСОБА_4 на
спірний будинок припиняється право на
житло у відповідачів.

Відповідачі за первісним позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 не укладали договорів
про користування житловим приміщенням,
не мають права власності на частку в
будинку, не укладали договір оренди на
невизначений термін з інших підстав
для проживання в спірному будинку з
власником ОСОБА_1 Вони не є членами
сім'ї власника житлового будинку,
спільного господарства з власником
будинку не ведуть, не сплачують
комунальні послуги.

Наявність реєстрації відповідачів
спірного будинку не зумовлює
виникнення права власності на нього
або на його частку у відповідача.

Зважаючи на вищевстановлені обставини,
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Переяслав-Хмельницький сектор
державної міграційної служби України,
Орган опіки та піклування
Переяслав-Хмельницької міської ради
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням,
з підстав ст. 391 ЦК України, підлягає
задоволенню.

В зустрічному позові ОСОБА_2, він же в
інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні житлом шляхом вселення
слід відмовити з наступних підстав.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2
припинив з січня 2009 року подружні
відносини з дружиною ОСОБА_5,
місцезнаходженням якої невідоме і яка
зареєстрована в АДРЕСА_2. За рішенням
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 10.09.2011 року шлюб, зареєстрований між
ОСОБА_2 і ОСОБА_5 розірвано.

Відповідач ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, перейшли проживати в
житлове приміщення АДРЕСА_1, що
належить батькам відповідача, з січня
2009 року.

В силу ч.3 ст. 160 СК України, якщо батьки
проживають окремо, місце проживання
дитини, яка досягла чотирнадцяти років,
визначається нею самою.

Про те, що відповідачі проживають за
зазначеною адресою з січня 2009 року
вбачається зі змісту позовної заяви
ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,
рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 10.02.2011 року (а.с. №2-205/2011, 3 - 4), даними
акта депутата Переяслав-0Хмельницької
міської ради Михайлівського В.М. від
19.11.2012 року.

З показань свідка ОСОБА_9, який є кумом
відповідача ОСОБА_2, вбачається, що
ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 добровільно, за
своїм власним бажанням, перейшли
проживати до своєї матері АДРЕСА_1,
через взаємовідносини з дружиною
ОСОБА_5, яка зникла. За адресою по
АДРЕСА_2, де ОСОБА_2 проживав з сім'єю,
він приходив до 2006 року, а після 2008 року
приходив до кума за адресою в квартиру
АДРЕСА_1.

Показання свідка ОСОБА_11, брата
відповідача ОСОБА_2, свідчать про те, що
останній після розлучення з дружиною
ОСОБА_5 добровільно перевіз три станки
з двору по АДРЕСА_2 і розпорядився ними.
З будинку забрав також телевізор, свої
особисті речі та сина і перейшов з
сином проживати до своєї матері за
життя бабусі ОСОБА_4, яка померла в
кінці 2011 року.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач, посилаючись на вимоги
ст.ст. 64, 156 ЖК України просив вселити
його з сином в спірний будинок,
оскільки вони з сином не проживали в
цьому будинку, так як позивач ОСОБА_1
чинила їм перешкоди в користуванні
жилим приміщенням АДРЕСА_2.

Спірний період непроживання
відповідачів в житловому будинку
АДРЕСА_2 охоплюється з січня 2009 року до
02.04.2014 року (дати звернення з позовом в
суд).

Відповідачі ОСОБА_2, він же в інтересах
неповнолітньої особи ОСОБА_3, з
вимогами про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням і
вселення у встановленому законом
порядку до звернення позивача ОСОБА_1 в
суд про визнання особи такою, що
утратила право користування жилим
приміщенням, не звертались.

В судовому засіданні встановлено, що за
ключем від дверей будинку ОСОБА_2 не
звертався до позивача ОСОБА_1 і до
попереднього власника ОСОБА_4, а
приходив до спірного будинку у
відсутності позивача, під час розгляду
справи в суді та восени 2013 року, про що
свідчать показання свідка ОСОБА_8

Посилання позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_2, він же діє в інтересах
неповнолітньої особи ОСОБА_3, на ту
обставину, що відповідач ОСОБА_1 чинила
перешкоди в користуванні житлом не
підтверджені ні належними, ні
допустимими доказами.

З показань свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 не вбачається, що
власник будинку ОСОБА_1 чинила
перешкоди відповідачам в користуванні
житловим приміщенням.

Окрім того, позивач за зустрічним
позовом ОСОБА_2 звертаючись з вимогами
про вселення в спірний будинок, в
якості членів сім'ї власника, не навів
доказів про це.

Судом встановлено, що власником
спірного будинку є позивач за
первісним позовом ОСОБА_1 з 26.12.2008 року і
відповідачі не є членами її сім'ї.

Отже, зустрічні позовні вимоги не
грунтуються на вимогах Закону та
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 15, 16, 319, 391, ЦК України, ст.ст. 64, 156
ЖК України, ст. 160 СК України, ст.ст. 10, 57 -
60, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Переяслав-Хмельницький сектор
державної міграційної служби України,
Орган опіки та піклування
Переяслав-Хмельницької міської ради
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованих за
адресою: АДРЕСА_2, такими, що втратили
право користування жилим приміщенням
АДРЕСА_2.

В зустрічному позові ОСОБА_2, він же в
інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні житлом шляхом вселення
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Київської області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий:
Л.В. Колодко

Складання рішення в повному обсязі
виконано 16.06.2014 року.