АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1159/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Кімстачов О. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
Новіков О. М. РІШЕННЯ
12 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоНовіков О. М.
суддівДмитренко М. І. , Храпко В. Д. при
секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк»,
Банк) на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 24 лютого 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и л а :
У вересні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, посилаючись на те,
що 23 липня 2006 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_6 був укладений
кредитний договір № DNH4КР75280165,
відповідно до якого ОСОБА_6 отримав
кредит у розмірі 2925 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав. У
зв'язку з зазначеними порушеннями
зобовязань за кредитним договором
відповідач станом на 06.09.2013 року має
заборгованість - 41 902 грн. 40 коп., яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 2 925 грн.; заборгованість по
процентам за користування кредитом - 13
186 грн. 27 коп.; пеня за несвоєчасність
виконання зобовязань за договором - 23 319
грн. 59 коп.; штраф (фіксована частина) - 500
грн.; штраф (процентна складова) - 1 971
грн. 54 коп. Вказану загальну суму Банк і
просив стягнути на свою користь.
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 24 лютого 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну
скаргу в якій просив суд скасувати
рішення та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги позивача,
посилаючись на те, що рішення є
незаконним, винесеним з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Апелянт стверджує, що суд
безпідставно застосував позовну
давність.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції послався на сплив
строку позовної давності.

З такою позицією районного суду
колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до ч. 1 ст. 359 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Як встановлено в судовому засіданні
23.07.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_6 було укладено кредитний
договір, відповідно якого відповідач
отримала кредит в сумі 2925 грн. 00 коп. на
термін до 23.07.2008 року зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25.08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Позивач
зобов'язання по кредитному договору
виконав в повному обсязі. ОСОБА_6
своєчасно кредит не сплатив. Станом на
06.09.2013 року заборгованість відповідача
по кредиту склала 41 902 грн. 40 коп.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції ОСОБА_6 звернувся з заявою
про відмову у позові в зв'язку з
пропуском терміну позовної давності.

Статтею 257 ЦК України встановлена
загальна позовна давність тривалістю у
три роки.

У кредитному договорі сторони
збільшили позовну давність за вимогами
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів, до пяти років
(п.5.5 Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт)).

Також в судовому засіданні
встановлено, що у 2010 році позивач
звернувся до Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області з заявою поро видачу судового
наказу про стягнення заборгованості за
вказаним вище кредитним договором.

Судовим наказом Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 23.04.2010 рокустягнено з
відповідача на користь Банку
заборгованість за кредитомв сумі 15 666
грн. 19 коп.

Відповідно до ч. ч. 2,3 ст. 264 ЦК України
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного
із кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново. Час, що
минув до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Таким чином колегія суддів вважає, що в
даному випадку термін визначеного в
кредитному договорі строку позовної
давності не сплив, а тому це не може
бути підставою для відмови в
задоволенні позову.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1054 ЦК України
кредитний договір є укладеним з
моменту передавання грошей.

Гроші відповідачу банком були
передані, що не заперечує і сам боржник.
З цього моменту договір кредиту є
укладеним.

З лютого 2008 року відповідач не
виконував належним чином свої
зобов'язання по сплаті кредиту.

Статтею 1049 ЦК України передбачено
обов'язок позичальника повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі ) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Сплата пені та штрафу передбачена і
умовами кредитного договору.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно з Постановою № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК, оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог статей 526, 599 ЦК.

Частиною 1 статті 95 ЦПК України
передбачено, що судовий наказ є
особливою формою судового рішення.

Також враховуючи положення п. 27
вказаної вище постанови Пленуму, в
зв'язку з відсутністю відповідної
заяви відповідача, у суду немає підстав
для зменшення розміру неустойки.

Керуючись наведеними вище нормами,
колегія суддів вважає обґрунтованим
стягнення на користь Банку
заборгованість по процентам за
користування кредитом в розмірі 6 931
грн. 95 коп. та пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань в розмірі 18 054
грн. 92 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» - задовольнити
частково.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 24 лютого 2014
року - скасувати.

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» 6 931 грн.
95 коп. заборгованості по відсоткам та 18
054 грн. 92 коп. пені за несвоєчасність
викрнання зобов'язання, а всього
загльну суму 24 986 грн. 87 коп.

В решті позовних вимог - в задоволенні
відмовити.

Судові витрати по справі в сумі 148 грн. 96
коп. стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ
"Приватбанк".

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :