12.06.2014 Справа № 756/2150/14-ц
унікальний №756/2150/14-ц
провадження № 2/756/1875/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Маринченко
М.М.,

при секретарі Князік І.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності на 27/100 частин
квартири АДРЕСА_1, 42/100 частин квартири
АДРЕСА_2, 31/100 частину гаражного боксу
НОМЕР_1, 1 поверх, площею 22 кв.м, з
підвалом площею 22 кв.м, який
знаходиться по АДРЕСА_3 у Кооперативі
по будівництву та експлуатації гаражів
«Схід», 31/100 частину автомобіля Volkswagen
Passat, синього кольору, 1991 року випуску,
кузов НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності на 27/100 частин
квартири АДРЕСА_1, 42/100 частин квартири
АДРЕСА_2, 31/100 частину гаражного боксу
НОМЕР_1, 1 поверх, площею 22 кв.м, з
підвалом площею 22 кв.м, який
знаходиться по АДРЕСА_3 у Кооперативі
по будівництву та експлуатації гаражів
«Схід», 31/100 частину автомобіля Volkswagen
Passat, синього кольору, 1991 року випуску,
кузов НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
позивач з 1998 року по червень 2008 року
проживав однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. За час спільного
проживання позивачем разом з ОСОБА_5 за
спільні кошти було придбано майно,
зокрема у 2000 році квартиру АДРЕСА_1, у 2003
році квартиру АДРЕСА_2, у 2001 році
гаражний бокс НОМЕР_1, 1 поверх, площею 22
кв.м, з підвалом площею 22 кв.м, який
знаходиться по АДРЕСА_3 у Кооперативі
по будівництву та експлуатації гаражів
«Схід», та у 2001 році - автомобіль Volkswagen
Passat, синього кольору, 1991 року випуску,
кузов НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3.
Вказане майно було за згодою позивача
зареєстровано на ОСОБА_5, яка склала
перед смертю заповіт, відповідно до
якого все своє майно заповіла ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (померла у 2013
році). Після смерті ОСОБА_5 відповідачі
не визнали за позивачем право
власності на частку придбаного за
спільні кошти майна, вважаючи, що все
вказане майно ОСОБА_5 придбала за
особисті кошти.

Вказує, що у період, коли було придбане
спірне майно, він працював та отримував
дохід, за рахунок якого разом з
доходами померлої ОСОБА_5 і було
придбане майно у 2000-2003 роках. Зазначив,
що частка доходів позивача у сукупному
доході разом з ОСОБА_5 становила: у 1998-2000
роках - 27%, у 2001 році - 31%, у 2002-2003 роках - 42%.

Враховуючи викладене, позивач вважає,
що вказане мано, яке було придбане
внаслідок спільної праці громадян, що
об'єдналися для спільної діяльності, є
спільною частковою власністю позивача
та ОСОБА_5, розмір частки кожного з них
визначається ступенем трудової участі.

На підставі викладеного, відповідно до
ч.2 ст.17 Закону України «Про власність»,
чинного на час придбання спірного
майна, просить визнати за ним право
власності на 27/100 частин квартири
АДРЕСА_1, 42/100 частин квартири АДРЕСА_2,
31/100 частину гаражного боксу НОМЕР_1, 1
поверх, площею 22 кв.м, з підвалом площею
22 кв.м, який знаходиться по АДРЕСА_3 у
Кооперативі по будівництву та
експлуатації гаражів «Схід», 31/100
частину автомобіля Volkswagen Passat, синього
кольору, 1991 року випуску, кузов НОМЕР_2,
державний номер НОМЕР_3.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Зазначив, що про
порушення його прав зі сторони
відповідачів дізнався ще у 2008 році та
неодноразово звертався до суду з метою
захисту свої прав. Враховуючи тривалий
проміжок часу, протягом якого
розглядались справи в суді, вважає, що
ним з поважної причини пропущено строк
позовної давності.

Представник відповідачів проти позову
заперечував, посилаючись на те, що
спірне майно було особистою власністю
ОСОБА_5, про що свідчить реєстрація
права власності на всі об'єкти виключно
на неї. Позивач, працював та отримував
певні доходи, проте їх розмір був
значно менший, порівняно з доходами
ОСОБА_5 та був недостатній для вкладу в
майно в частках, зазначених позивачем.
Крім того, отримання позивачем у
вищезазначений період заробітної
плати не вказує на обов'язкове
здійснення ним внесків для придбання
спірного майна.

Також, представник відповідачів зробив
заяву про застосування позовної
давності, посилаючись на те, що спірне
майно було придбано та зареєстровано
за ОСОБА_5 у 2000-2003 роках, про що позивачу
було відомо, а про невизнання
відповідачами права власності
позивача на спірне майно позивачу
відомо з 2008 року.

На підставі викладеного просить
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовна заява задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 02 лютого 2009 року у справі
2-157/09 встановлено факт проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу в період з 1998 року по
червень 2008 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_4, виданого 24 червня 2008 року,
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно
заповіту ОСОБА_5, складеного 21 червня 2003
року, все своє майно, де б воно не було і
з чого б не складалось, ОСОБА_5 заповіла
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (яка
згідно пояснень представників сторін
померла).

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1
(договір купівлі-продажу квартири від 14
вересня 2000 року), квартири АДРЕСА_2
(договір купівлі-продажу квартири від 19
серпня 2003 року), гаражного боксу НОМЕР_1,
1 поверх, площею 22 кв.м, з підвалом
площею 22 кв.м, який знаходиться по
АДРЕСА_3 у Кооперативі по будівництву
та експлуатації гаражів «Схід»
(довідка ГБК «Схід» від 06 березня 2013
року № 338 про повну сплату
інвестиційного внеску). Вказані об'єкти
нерухомості, крім гаражного боксу,
зареєстровані за ОСОБА_5 у
встановленому законом порядку, що
підтверджується відповіддю Київського
МБТІ та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна №33894(И-201) від 08
травня 2014 року. Також за ОСОБА_5 на праві
власності зареєстровано автомобіль
Volkswagen Passat, синього кольору, 1991 року
випуску, кузов НОМЕР_2, державний номер
НОМЕР_3, що підтверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію ТЗ серії
НОМЕР_5 від 12 червня 2001 року та листом
УДАІ ГУ МВС України №10/8945вх від 12
травня 2014 року.

Відповідно до положень ч.2 ст.17 Закону
країни «Про власність», чинного на час
придбання у власність спірного майна,
майно, придбане внаслідок спільної
праці громадян, що об'єдналися для
спільної діяльності, є їх спільною
частковою власністю, якщо інше не
встановлено письмовою угодою між ними.
Розмір частки кожного визначається
ступенем його трудової участі.

Згідно п. 12 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.1998року
№ 16 "Про застосування судами деяких
норм Кодексу про шлюб та сім'ю України"
судам слід мати на увазі, що правила
статей 22, 28, 29 КпШС не застосовують до
спорів про поділ майна осіб, які живуть
однією сім'єю, але не перебувають у
зареєстрованому шлюбі. Такі спори
мають вирішуватися згідно з п. 1 ст. 17
Закону України "Про власність",
відповідних норм Цивільного кодексу
України і з урахуванням роз'яснень,
даних Пленумом Верховного Суду України
в п. 5 постанови від 22 грудня 1995 р. N 20 "Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності".

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності"
встановлено, що відповідно до чинного
законодавства спільною сумісною
власністю є: майно, нажите подружжям за
час шлюбу (ст. 16 Закону "Про власність",
ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України);
майно, придбане внаслідок спільної
праці членів сім'ї чи майно, що є у
власності осіб, які ведуть селянське
(фермерське) господарство, якщо
письмовою угодою відповідно між
членами сім'ї чи членами селянського
(фермерського) господарства не
передбачено інше або майно, придбане
внаслідок спільної праці громадян, що
об'єдналися для спільної діяльності,
коли укладеною між ними письмовою
угодою визначено, що воно є спільною
сумісною власністю (п. 1 ст. 17, ст. 18, п. 2
ст. 17 Закону "Про власність"). В інших
випадках спільна власність громадян є
частковою. Якщо розмір часток у такій
власності не було визначено і учасники
спільної власності при надбанні майна
не виходили з рівності їх часток,
розмір частки кожного з них
визначається ступенем його участі
працею й коштами у створенні спільної
власності.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема довідок про розмір доходів
позивача за період з 2000 по 2003 роки,
ОСОБА_1 у вказаний період працював та
отримував певний дохід.

Разом з тим, з огляду на положення ч. 2
ст.17 Закону України «Про власність»,
позивачем не надано суду доказів, що
він об'єднувався з ОСОБА_5 для спільної
діяльності з метою набуття чи
створення спірного майна, а також
доказів, що отримані ним доходи були
об'єднані з коштами ОСОБА_5 для
придбання спірного майна.

Натомість, як вбачається з матеріалів
справи та пояснень представників
сторін, позивач проживав з ОСОБА_5
однією сім'єю без реєстрації шлюбу.
Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 26 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м.Києва від 22 січня
2014 року, ОСОБА_1 відмовлено у визнанні
спірного майна сумісною власністю та
визнання права власності на ? частину
вказаного майна, у зв'язку з
недоведеністю участі позивача у
придбанні спірного майна.

За таких обставин відсутні підстави
вважати, що спірне майно було придбано
внаслідок спільної праці позивача та
ОСОБА_5, які об'єдналися для спільної
діяльності.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про
визнання права власності на 27/100 частин
квартири АДРЕСА_1, 42/100 частин квартири
АДРЕСА_2, 31/100 частину гаражного боксу
НОМЕР_1, 1 поверх, площею 22 кв.м, з
підвалом площею 22 кв.м, який
знаходиться по АДРЕСА_3 у Кооперативі
по будівництву та експлуатації гаражів
«Схід», 31/100 частину автомобіля Volkswagen
Passat, синього кольору, 1991 року випуску,
кузов НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3
задоволенню не підлягають.

Ухвалою суду від 27 травня 2014 року за
заявою позивача з метою забезпечення
позову накладено арешт на спірне майно.

Відповідно до ч. 3 ст. ст.154 ЦПК
України заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу.

Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України якщо
у задоволенні позову було відмовлено,
провадження у справі закрито або заяву
залишено без розгляду, вжиті заходи
забезпечення позову застосовуються до
набрання судовим рішенням законної
сили. Проте суд може одночасно з
ухваленням судового рішення або після
цього постановити ухвалу про
скасування заходів забезпечення
позову.

У зв'язку з відмовою у задоволенні
позову вжиті заходи забезпечення
позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст.17 Закону України «Про
власність», п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20
"Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності", ст.ст. 10, 60, 88, 154, 212-215 ЦПК
України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності на 27/100 частин
квартири АДРЕСА_1, 42/100 частин квартири
АДРЕСА_2, 31/100 частину гаражного боксу
НОМЕР_1, 1 поверх, площею 22 кв.м, з
підвалом площею 22 кв.м, який
знаходиться по АДРЕСА_3 у Кооперативі
по будівництву та експлуатації гаражів
«Схід», 31/100 частину автомобіля Volkswagen
Passat, синього кольору, 1991 року випуску,
кузов НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3.

Скасувати арешт, накладений
ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 27 травня 2014 року (унікальний
№ 756/2150/14-ц, провадження № 2/756/1875/14) на
27/100 частин квартири АДРЕСА_1, яка на
праві власності належить ОСОБА_5; 42/100
частин квартири АДРЕСА_2, яка на праві
власності належать ОСОБА_5; 31/100 частину
гаражного боксу НОМЕР_1, 1 поверх, площею
22 кв.м, з підвалом площею 22 кв.м, який
знаходиться по АДРЕСА_3 у Кооперативі
по будівництву та експлуатації гаражів
«Схід»; 31/100 частину автомобіля марки
«Volkswagen», модель «Passat», синього кольору,
1991 року випуску, кузов НОМЕР_2,
державний номер НОМЕР_3, який на праві
власності належить ОСОБА_5.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.Маринченко