АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/4398/14 Справа: № 638/3105/13
ц Категорія: «договірні
правовідносини» Головуючий 1
інстанції: Задорожний М.І.
Доповідач: Малінська С.М.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Даниленка В.М.,

Швецової Л.А .,

при секретарі - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою
приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Дім» на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 06 лютого 2014 року по справі
за позовом приватного акціонерного
товариства «Український Страховий
Дім» до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ПАТ «Український
Страховий Дім» звернулося до суду з
названим позовом, в обґрунтування
якого позивач зазначав, що 27 березня 2008
року між ОСОБА_3 та ВАТ «Державний
ощадний банк України» було укладемо
договір про відкриття фізичній особі
карткового рахунку та здійснення його
розрахунково-касового обслуговування
за дебетово-кредитною схемою (для
пенсіонерів по програмі «Арсенал» з
кредитною лінією на умовах «Арсенал+»).
Відповідно до укладеного договору
банк відкрив ОСОБА_3 картковий рахунок
і відновлювальну кредитну лінію, а
останній зобов'язався погашати кредит
і відсотки за його користування. 19
жовтня 2009 року між банком та ПАТ
«Український Страховий Дім» було
укладено договір КР-09 № 0002 ХР-0204
добровільного страхування кредитного
портфелю, предметом якого є майнові
інтереси банка (страхувальника) та
пов'язані з невиконанням або
неналежним виконанням позичальниками
банку своїх зобов'язань за договорами
про відкриття фізичній особі
карткового рахунку та здійснення його
розрахунково-касового обслуговування
за дебетово-кредитною схемою для
пенсіонерів по програмі «Арсенал +» і у
рамках якого страховиком на
страхування був прийнятий у тому числі
і ризик невиконання або неналежного
виконання ОСОБА_3, як позичальником
банку своїх договірних зобов'язань.
ОСОБА_3 зобов'язаня за кредитним
договором не виконано, у зв'язку з чим
утворилася прострочена заборгованість
за його картковим рахунком та банк
звернувся до страховика із заявою про
настання страхового випадку та виплату
страхового відшкодування. Страховиком
було здійснено виплату банку
страхового відшкодування в розмірі
44030,90 грн. ОСОБА_3 помер, спадкоємцем
після його смерті є його дружина
ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, а тому
зобов'язана задовольнити вимоги
кредитора відповідно до вимог ст.1282 ЦК
України. Про відкриття спадщини після
смерті свого чоловіка відповідач
всупереч вимогам ч.1 ст.1281, 1282 ЦК України
не повідомила. А, оскільки ОСОБА_2, як
спадкоємець ОСОБА_3 є боржником перед
кредитором у межах вартості майна,
одержаного у спадщину, позивач просив
стягнути з відповідача суму
виплаченого страхового відшкодування
в розмірі 44030,90 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 06 лютого 2014 року у
задоволенні позову ПАТ «Український
Страховий Дім» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Український
Страховий Дім», посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
права, просив рішення скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовної вимоги.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу за відсутності сторін , належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи.

Згідно повідомлення про вручення
поштового повідомлення , позивач ПАТ
«Український Страховий Дім» (м.Київ)
одержав повістку суду про розгляд
справи 16 червня о 14 годині 40 хв. 03 червня
2014 року.

Що стосується відповідача , то судом
декілька разів направлялись
повідомлення про слухання справи ,
04.06.2014 року , 07.06.2014 року поштовим
відділенням направлялись
повідомлення ОСОБА_2 , але відповідач
не з'являлась за її отриманням.

Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи
, які беруть участь у справі ,
забов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Частиною першою ст. 77 ЦПК України
передбачено , що особи , які беруть
участь у справі , забов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання ( перебування , знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою ,
навіть якщо особа за цієї адресою
більше не проживає або не знаходиться.

Виходячи з наведеного, судова колегія
вважає , що відповідач належним чином
повідомлена про час і місце розгляду
справи та враховуючи , що справи
повинні розглядатися в розумні строки ,
судова колегія вважає можливим
розглядати справу за відсутністю
сторін .

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог , суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не доведено той
факт , що відповідач прийняла спадщину
після померлого ОСОБА_3 , з визначенням
обсягу спадкового майна та його
вартості(а.с.127 зв.).

Але з таким висновком суду погодитись
не можна виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 27
березня 2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ
«Державний ощадний банк України» було
укладено договір, відповідно до якого
банк відкрив ОСОБА_3 картковий рахунок
і відновлювальну кредитну лінію, а
останній зобов'язався погашати кредит
і відсотки за його користування. 19
жовтня 2009 року між банком та ПАТ
«Український Страховий Дім» було
укладено договір КР-09 № 0002 ХР-0204
добровільного страхування кредитного
портфелю. Відповідно до п.1.1
зазначеного договору його предметом є
майнові інтереси страхувальника,
пов'язані з невиконанням або
неналежним виконанням позичальником
своїх договірних зобов'язань за
кредитним договором. Страховим
випадком є невиконання або часткове
невиконання позичальником своїх
зобов'язань по поверненню суми кредиту
та/або сплати відсотків за
користування кредитом в строки та на
умовах, що передбачені в конкретній
кредитній угоді, внаслідок
неплатоспроможності позичальника, що
випливає з п.3.1 договору (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер (а.с.23).

У жовтні 2010 банк звернувся до
страховика із заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування у зв'язку з
невиконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань
за кредитним договором, а саме
виникнення у зв'язку з його смертю
простроченої заборгованості за його
картковим рахунком.

За умовами укладеного договору
страхування страховиком було визнано
заявлену подію страховим випадком і
здійснено виплату страхового
відшкодування в розмірі 44030,90 грн.
(а.с.24-26, 28-29).

Відповідно до ст.27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Обов'язок спадкоємців задовольнити
вимоги кредитора встановлений ст.1282 ЦК
України. Так, відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК
України спадкоємці зобов'язані
задовольнити вимоги кредитора
повністю, але в межах вартості майна,
одержаного у спадщину. Кожен із
спадкоємців зобов'язаний задовольнити
вимоги кредитора особисто, у розмірі,
який відповідає його частці у спадщині.

Майнова та моральна шкода, яка була
завдана спадкодавцем, відшкодовується
спадкоємцями у межах вартості рухомого
чи нерухомого майна, яке було одержане
ними у спадщину, що випливає з положень
ч.4 ст. 1231ЦК України.

Як роз'яснено в постанові Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» № 5 від 30 березня 2012
року з урахуванням положень ст.1282 ЦК
України спадкоємці боржника за умови
прийняття спадщини є боржниками перед
кредитором у межах вартості майна
одержаного у спадщину.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України
встановлено, що незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті
особи або день, з якого вона
оголошується померлою (частина третя
статті 46 цього Кодексу), що встановлено
ч.2 ст. 1220 ЦК України.

Таким чином, одержання свідоцтва про
право на спадщину є правом, а не
обов'язком спадкоємця, тому
спадкоємець, який прийняв спадщину
може звернутися за одержанням
свідоцтва в будь-який час після
закінчення строку, встановленого для
прийняття спадщини. Неодержання
спадкоємцем свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє його права на
спадкування.

У п.27 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» № 7 від 30
травня 2008 року роз'яснено, що отримання
спадкоємцем, який прийняв спадщину,
свідоцтва про право на спадщину
відповідно до ст.1296 ЦК України є правом,
а не обов'язком спадкоємця. Відсутність
у спадкоємця свідоцтва про право на
спадщину не може бути підставою для
відмови у відкритті провадження у
справі. Якщо спадкоємець прийняв
спадщину стосовно нерухомого майна,
але зволікає з виконанням обов'язку,
передбаченого ст.1297 ЦК, зокрема з метою
ухилення від погашення боргів
спадкодавця, кредитор має право
звернутися до нього з вимогою про
погашення заборгованості спадкодавця,
розмір якої може бути визначений за
правилами ст.625 цього Кодексу.

Згідно листа приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 від 09 січня 2013 року
спадкоємцем ОСОБА_3 є його дружина
ОСОБА_2, яка на день смерті спадкодавця
мешкала за адресою: АДРЕСА_1. Інші
спадкоємці, які прийняли спадщину
відсутні.

Відповідно до ст.ст.1268, 1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець за заповітом
або за законом може відмовитися від
прийняття спадщини протягом строку,
встановленого ст.1270 ЦК України. Заява
про відмову від прийняття спадщини
подається до нотаріальної контора за
місцем відкриття спадщини.

Проте, відповідач не скористалася
своїм правом відмови від спадщини.
Матеріали справи не містять доказів на
підтвердження того, що вона зверталася
з відповідною заявою до нотаріальної
контори. А враховуючи такі обставини,
ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3 та
вважається такою, що прийняла спадщину,
незалежно від неотримання свідоцтва
про право на спадщину, а тому до
позивача перейшло право на отримання
від ОСОБА_2, як спадкоємця ОСОБА_3 ,
компенсації завданих збитків - суми
невиплаченого позивачем банку
страхового відшкодування.

Згідно довідки за № 315/01 -16 від 11.11.2013
року ( а.с.101) до складу спадкового майна
ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
входило : ? частина квартири АДРЕСА_1 ,
вартість спадкового майна на день
смерті спадкодавця становила 58183 грн. ;

земельна ділянка НОМЕР_1 , площею 0,0725 га
для ведення садівництва , кадастровий
номер 13 , що розташована на
території Малоданилівської селищної
ради Дергачівського району
Харківської області , у садовому
товаристві «Малинка» , вартість на
день смерті спадкодавця- 810грн.59коп.

Таким чином , вартість спадкового майна
достатня для задоволення вимог
позивача про стягнення суми
виплаченого страхового відшкодування.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції на вищезазначене
уваги не звернув, що призвело до
неправильного вирішення спору і є
підставою для скасування рішення
відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні , на користь якої ухвалено
рішення , суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати , а тому
судова колегія вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_2 на користь
приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Дім» судові
витрати у сумі 660грн.47коп.(а.с.43;214).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88;303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» задовольнити .

Рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 06 лютого 2014 року
скасувати.

Позовні вимоги приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Дім»
компенсацію завданих збитків - суму
виплаченого страхового відшкодування
у розмірі 44030( сорок чотири тисячи
тридцять)грн.90 коп. у межах вартості
спадкового майна, одержаного ОСОБА_2 у
спадщину після смерті ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Дім» судові
витрати у сумі 660грн.47коп.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді