Головуючий І інстанції - Поліщук Т.В.
Провадження: 22-ц/790/2276/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Коровіна С.Г., Сащенка
І.С.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на заочне рішення Московського
районного суду м. Харкова від 05
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
перерозподіл долі в спільній власності
та виділення її в натурі, -

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2013 року позивачка звернулася
до суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 24.01.2004 року їй, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_1 на
праві спільної сумісної власності.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 01 грудня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, КП
«Жилкомсервіс», третя особа: КП
«Харківське міське БТІ» про розподіл
квартири, та за зустрічним позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, КП
«Жилкомсервіс» про визнання порядку
користування квартирою було змінено.
Скасовано в частині встановлення
порядку користування квартирою та
встановлено порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 таким чином:
виділено в користування ОСОБА_5 кімнату
площею 15,8 кв.м з балконом; виділено в
користування ОСОБА_3 кімнату площею 14,1
кв.м з балконом; виділено в
користування ОСОБА_4 кімнату площею 13
кв.м; ванну, туалет, кухню, коридор, вхід
в квартиру залишено в спільному
користуванні; зобов'язано КП
«Жилкомсервіс» відкрити на квартиру
АДРЕСА_1 окремі особові рахунки: на ім'я
ОСОБА_5 на кімнату площею 15,8 кв.м з
балконом; на ім'я ОСОБА_3 на кімнату
площею 14,1 кв.м з балконом, на ім'я ОСОБА_4
на кімнату площею 13,0 кв.м. Дане рішення
набрало законної сили.

Вказує, що на даний час відповідачі не
дають їй дозвіл на те, щоб вона могла
зареєструвати свого рідного сина, у неї
не має змоги розпорядитися своїм
майном, не має можливості укласти
договір довічного утримання на свою
частину.

Просила перерозподілити ідеальні
частки в праві власності на квартиру
АДРЕСА_1; визнати за нею право власності
на 37/100 частин квартири АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 05
листопада 2013 року позов ОСОБА_5
задоволено. Перерозподілено ідеальні
частки в праві власності на квартиру
АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_5 право
власності на 37/100 частин квартири
АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.
В обґрунтування скарги зазначено, що
суд першої інстанції безпідставно, без
висновку спеціалістів, невірно
визначив долю ОСОБА_5 в квартирі, що є у
спільній сумісній власності сторін, і
незаконно перерозподілив між
співвласниками їх долі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 24.01.2004 року ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
належить квартира АДРЕСА_1 на праві
спільної сумісної власності
/а.с. 12/.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 28 березня 2012
року рішення Московського
районного суду м. Харкова від 01 грудня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, КП «Жилкомсервіс»,
третя особа: КП «Харківське міське БТІ»
про розподіл квартири, та за зустрічним
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, КП
«Жилкомсервіс» про визнання порядку
користування квартирою було змінено.
Скасовано в частині встановлення
порядку користування квартирою та
встановлено порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 таким чином:
виділено в користування ОСОБА_5 кімнату
площею 15,8 кв.м з балконом; виділено в
користування ОСОБА_3 кімнату площею 14,1
кв.м з балконом; виділено в
користування ОСОБА_4 кімнату площею 13
кв.м; ванну, туалет, кухню, коридор, вхід
в квартиру залишено в спільному
користуванні; зобов'язано КП
«Жилкомсервіс» відкрити на квартиру
АДРЕСА_1 окремі особові рахунки: на ім'я
ОСОБА_5 на кімнату площею 15,8 кв.м з
балконом; на ім'я ОСОБА_3 на кімнату
площею 14,1 кв.м з балконом, на ім'я ОСОБА_4
на кімнату площею 13,0 кв.м. Дане рішення
набрало законної сили /а.с. 8-10/.

Згідно довідки КП «Жилкомсервіс»
дільниця № 40 від 10.09.2013 року № 1426 в
квартирі АДРЕСА_1 розділені ліцеві
рахунки на підставі рішення суду /а.с.
14/.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
перевищення долі є незначним і не
порушує прав відповідачів, та вважав за
можливе збільшити долю позивача на 1,5
кв.м та виділити ОСОБА_5 її частку в
натурі.

Колегія суддів з такими висновками не
погоджується, оскільки вони не
відповідають обставинам справи та
вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі
поділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом. За рішенням суду частка
співвласника може бути збільшена або
зменшена з урахуванням обставин, які
мають істотне значення.

Згідно ст. ст. 355, 356 ЦК України майно, що
є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірна квартира знаходиться в спільній
сумісній власності сторін.

З рішення Московського районного суду
м. Харкова від 01.12.2011 року вбачається, що
позов про визначення долі в спільній
сумісній власності ОСОБА_5 не заявляла.

Вирішуючи питання про перерозподіл
ідеальної частки в праві власності на
квартиру АДРЕСА_1, суд першої інстанції
безпідставно, без висновку
спеціалістів, невірно визначив долю
ОСОБА_5 в квартирі, що є у спільній
сумісній власності сторін і
перерозподілив між співвласниками їх
долі на свій розсуд.

В матеріалах справи відсутній висновок
експерта про існування технічної
можливості виділення долі в натурі
ОСОБА_5 в спірній квартирі.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, рішення суду ухвалено з
порушенням норм матеріального права і
підлягає скасуванню з ухваленням по
справі нового рішення про задоволення
позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
задовольнити.

Заочне рішення Московського районного
суду м. Харкова від 05 листопада 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення. У
позові ОСОБА_5 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення. Рішення
може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -