Номер провадження: 22-ц/785/4971/14
Номер справи місцевого суду: 506/120/14-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді
Панасенкова В.О.

Парапана В.Ф.

суддів:
Драгомерецького М.М.,

при секретарі:
Горновій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" , на заочне рішення
Красноокнянського районного суду
Одеської області від 12 березня 2014 року
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а
н о в и л а:

13 лютого 2014 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" (далі -Банк) звернулося до
суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що 06 березня 2007 року між
Банком та відповідачем ОСОБА_3 був
укладений договір про надання
споживчого кредиту № ODXRRX09890174, за яким
позичальнику було передано грошові
кошти в розмірі 1527 грн. на строк до 12
місяців із сплатою 24 відсотків річних
за користування кредитними коштами з
погашенням кредиту та відсотків за
користування кредитом щомісячно
згідно Графіку. У порушення умов
кредитного договору позичальник не
виконує зобов'язання за кредитним
договором, станом на 24 січня 2014 року
заборгованість за кредитним договором
становить 17214,05 грн., в тому числі: за
кредитом - 1527,90 грн., за відсотками за
користування кредитом - 6835,78 грн., за
комісією - 247,56 грн., за пенею за
несвоєчасність виконання зобов'язань -
8602,81 грн. За відрахуванням 4319,86 грн., які
були стягнуті за судовим наказом від 01
жовтня 2008 року сума заборгованості
становить 12894,19 грн. Відповідно до п. 5.3
умов та правил надання банківських
послуг штрафи становлять: 500 грн. -
(фіксована частина), 644,71 грн. (процентна
складова), а всього сума заборгованості
складає 14038,90 грн.

Посилаючись на ці обставини, та на ст.
ст. 525, 527, 1054 ЦК України, позивач просив
суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на
його користь заборгованість за
кредитним договором в розмірі 14038,90 грн.
та витрати по сплаті судового збору в
сумі 243,60 грн. (а.с. 2-3).

Відповідач ОСОБА_3 судове засідання не
з'явився.

Заочним рішенням суду першої інстанції
позов Банка задоволено частково. Суд
стягнув з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором в сумі 5436,09 грн. та
судові витрати в сумі 95 грн. (а.с. 71).

В апеляційній скарзі позивач, Банк,
просить заочне рішення суду першої
інстанції змінити в частині відмови у
задоволенні позову щодо стягнення пені
й ухвалити в цій частині нове рішення
про стягнення пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань, мотивуючи тим,
що суд першої інстанції порушив норми
процесуального і матеріального права.

Представник позивача, ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК", та відповідач ОСОБА_3
судове засідання не з'явилися, про
розгляд справи сповіщені належними
чином.

За змістом ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми процесуальними
правами на власний розсуд.

Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України у даному випадку їх неявка в
суд не перешкоджає розглядові справи і
не порушує право на доступ до суду
апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги позивача, Банку,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість заочного
рішення суду в межах позовних вимог та
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
позивача підлягає задоволенню за
таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Судом першої інстанції встановлено, що
06 березня 2007 року між Банком та
відповідачем ОСОБА_3 був укладений
договір про надання споживчого кредиту
№ ODXRRX09890174, за яким позичальнику було
передано грошові кошти в розмірі 1527
грн. на строк до 12 місяців у із сплатою
24 відсотків річних за користування
кредитними коштами з погашенням
кредиту та відсотків за користування
кредитом щомісячно згідно Графіку (а.с.
6-10).

У порушення умов кредитного договору,
який складається з заяви та умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам ("Розстрочка") (Стандарт)
позичальник не виконує зобов'язання за
кредитним договором.

За судовим наказом від 01 жовтня 2008 року
по справі №2-н-124/2008, виданим
Красноокнянський районним суду
Одеської області, з відповідача ОСОБА_3
на користь Банку стягнуто 4319,86 грн.

Станом на 24 січня 2014 року
заборгованість відповідача ОСОБА_3 за
кредитним договором становить 14038,90
грн., в тому числі: за кредитом - 1527,90
грн., за відсотками за користування
кредитом - 6835,78 грн., за комісією - 247,56
грн., за пенею за несвоєчасність
виконання зобов'язань - 8602,81 грн., штраф
в сумі 500 грн. - (фіксована частина), та в
сумі 644,71 грн. (процентна складова) - а.с.
5.

За таких обставин, вирішуючи спір, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
позичальник, відповідач ОСОБА_3 не
виконав взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором в сумі, строки та
на умовах, що передбачені кредитним
договором. Тому права позивача були
порушені і у відповідності до ст. ст. 15,
16 ЦК України підлягають судовому
захисту шляхом стягнення
заборгованості за договором кредиту.

Однак колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що вимоги Банку в частині стягнення
пені задоволенню не підлягають,
оскільки позивач намагається покласти
на відповідача потрійну
відповідальність, що є порушенням ст. 61
Конституції України за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою
яка визначається як пеня і штраф і є
грошовою сумою або цінним майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст.
611 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України).

Пеня є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Виходячи з аналізу зазначених норм,
штраф є відповідальністю, яка залежить
лише від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання й у
часі визначається з настанням однією з
подій як невиконання або неналежного
виконання зобов'язання,

пенею ж є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання,
тобто встановлює певні юридичні
наслідки у вигляді обов'язку сплатити
певну суму, яка залежить не тільки від
суми несвоєчасного виконаного
грошового зобов'язання, а й від часу
такого невиконання.

Тобто пеня та штраф є різними видами
неустойки як засобу юридичної
відповідальності, а не окремими видами
штрафних санкцій, як зазначив суд
першої інстанції.

Штраф має разовий характер, тобто
вичерпується з настаннями самого факту
порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 5.3. договору штраф
застосовується у випадку порушення
боржником строків платежів по
будь-якому із грошових зобов'язань,
передбачених кредитним договором
більш ніж на 30 днів Позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф у
розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно із п. 5.1. договору при порушенні
позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених п.п. 3.2.2., 3.2.3
умов, Банк має право нарахувати, а
позичальник зобов'язаний сплатити
Банку пеню в розмірі 0,15% від суми
простроченого платежу, але не менш 1
гривні за кожен день прострочки
платежу.

Таким чином, суд першої інстанції у
порушення ст. ст. 213, 214 ЦПК України не
звернув уваги на те, що штраф і пеня,
відповідно до умов кредитного
договору, настають при різних
обставинах порушення зобов'язання зі
сторони божника, а відтак є різними
видами відповідальності за порушення
зобов'язань боржником, тому вимоги
Банка в частині стягнення пені в сумі
8602,81 грн. є законними й обґрунтованими й
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Позивач, Банк, поніс і документально
підтвердив витрати по сплаті судового
збору при подачі позовної заяви в сумі
243,60 грн. (а.с. 1), при подачі апеляційної
скарги в сумі 121,80 грн. Тому вказані
витрати за відрахування суми витрат
відшкодованих за рішенням суду в сумі 95
грн. в розмірі 270,40 грн. (243,60 грн. + 121,80
грн. = 365,40 - 95 грн.) підлягають стягненню
з відповідача ОСОБА_3. на користь
позивача.

Порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, а саме, 213, 214 ЦПК
України, та норм матеріального права, а
саме ст. 549, 611, 629 ЦК України, у
відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є підставою для зміни суду
першої інстанції й ухвалення нового
рішення про задоволення позову в
частині вимог про стягнення пені.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1, п. 4,
313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

в и р и ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" задовольнити, заочне
рішення Красноокнянського районного
суду Одеської області від 12 березня 2014
року змінити, скасувати в частині
відмови у задоволенні позову в частині
стягнення пені скасувати й ухвали в цій
частині вимог нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродження с. Красні Окни Одеської
області, ідентифікаційний код платника
податків НОМЕР_1, зареєстроване місце
проживання: АДРЕСА_1, на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", код.
, місцезнаходження: 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50, пеню за виконання
зобов'язання за кредитним договором
від 06 березня 2007 року в розмірі 8601,81 грн.
(вісім тисяч шістсот дві гривні 81
копійок) та витрати по сплаті судового
збору в сумі 270,40 грн.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
може бути оскаржено в касаційному
порядку до суду касаційної інстанції
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням.

Судді апеляційного суду Одеської
області: В.О.
Панасенков

В.Ф. Парапан

М.М. Драгомерецький