Єдиний унікальний номер 270/6537/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/4491/2014
Головуючий в 1 інстанції: Суханова А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 червня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді: Шевченко В.Ю.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

при секретарі: Бакунець Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 18
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - публічне
акціонерне товариство «Український
Бізнес Банк», про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 18 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа -
публічне акціонерне товариство
«Український Бізнес Банк», про
стягнення коштів - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
погашену ним кредитну заборгованість
за кредитним договором №А57 від 04.09.2008
року та додатковими угодами до
кредитного договору, укладеними між
ПАТ «Український бізнес банк» та
ОСОБА_1 у сумі 6328774,63 грн., а також
судовий збір у розмірі 3441,00 грн.

Ухвалою Центрально-Міського районного
суду м. Макіївки Донецької області від
02 квітня 2014 року заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення від 18 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа публічне
акціонерне товариство «Український
Бізнес Банк» про стягнення коштів -
залишено без задоволення.

З вказаним заочним рішенням не
погодилась ОСОБА_1 та подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким в задоволенні позовних вимог
позивача відмовити.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги зазначає, що рішення суду
ухвалено з порушенням норм
матеріального права та вказує, що між
нею та ПАТ «Український Бізнес Банк»
дійсно був укладений кредитний договір
№А57 від 04.09.2008 року і додаткові угоди до
нього на споживчі цілі у вигляді
мультивалютної не відновлюваної
кредитної лінії з лімітом кредитування
у сумі 3300000,00 грн. під 23% річних і 130000,00
доларів США під 18% річних терміном
закінчення 01.09.2013 року. В забезпечення
цієї угоди укладено договір іпотеки.
Відповідно до акту прийому - передачі,
складеного між ПАТ «Український Бізнес
Банк» та ОСОБА_1, останній було надано
договір поруки б/н від 30.11.2010 року,
укладений між ПАТ «Український Бізнес
Банк» та ОСОБА_2, який не передбачає та
не надає права поручителю достроково
виконувати зобов'язання ОСОБА_1 Вказує
на той факт, що між ОСОБА_2 та банком не
укладалося жодних додаткових угод до
наведеного договору поруки щодо цих
або інших питань у зобов'язанні. Крім
того, відповідно до договору поруки б/н
від 30.11.2010 року, укладеного між ПАТ
«Український Бізнес Банк» та ОСОБА_2,
останній надав поруку за неіснуючим
зобов'язанням, а саме за кредитним
договором №А57 від 06.02.2009 року, який
ніколи не укладався між ПАТ
«Український Бізнес Банк» та ОСОБА_1 та
ніколи останньою не підписувався.
Також апелянт зазначає, що позика
ОСОБА_1 за кредитним договором №А57 від
04.09.2008 року вважається повернутою з
24.12.2010 року саме ОСОБА_1, а не позивачем.
Доводи позивача щодо надання поруки як
певного виду фінансової послуги без
виконання вимог відповідного
законодавства України та у спосіб, що
не передбачено законодавством України
- є безпідставними.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
скаргу задовольнити.

Представник третьої особи з доводами
апеляційної скарги не погодився,
просив її відхилити та залишити без
змін рішення суду першої інстанції.

Позивач в судове засідання
апеляційного суду не з'явився, про час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав заяву про розгляд
справи за його відсутністю, з доводами
апеляційної скарги не погодився,
вважав рішення суду першої інстанції
законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим
слухати справу за відсутністю
позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до статті 11 ЦК України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та
це вбачається з матеріалів справи, що 04
вересня 2008 року АК «Український Бізнес
Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний
договір №А57, за яким позичальник
отримав кредит у розмірі 2600000,00 грн.
строком на 5 років зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 23%
річних ( а.с. 7-9).

07 жовтня 2008 року та 06 лютого 2009 року між
АБ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_1
було укладено додаткові угоди до
кредитного договору №А57 від 04.09.2008
року, відповідно до умов яких ліміт
кредитування складає 3 300 000,00 грн. та 130
000 доларів США зі сплатою відсотків на
суму фактичної заборгованості за
кредитом у розмірі 23% річних у гривнях
та 18% річних у доларах США (а.с. 16-20).

05 вересня 2008 року між Банком та ОСОБА_1
був укладений договір іпотеки. У
відповідності з зазначеним договором
іпотеки ОСОБА_1 для забезпечення
виконання зобов'язань перед баком по
своєчасному та повному виконанню умов
кредитного договору, передала в
іпотеку Банку належне їй на підставі
права власності нерухоме майно
земельну ділянку, площею 0,0252 га.,
кадастровий №:03:006:0563 та об'єкт
незавершеного будівництва, готовністю
65%, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.
Договір іпотеки був нотаріально
посвідчений приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 ( а.с. 12-14).

04 вересня 2008 року та 07 жовтня 2008 року та
від 06 лютого 2009 року до договору
іпотеки були внесені зміни, які були
оформлені у вигляді нотаріально
посвідчених приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 договорів про внесення
змін до договору іпотеки ( а.с. 15, 21-22).

Відповідно до договору поруки без
номеру від 30 листопада 2010 року між ПАО
«Український Бізнес Банк» та ОСОБА_2
було укладено договір поруки,
відповідно до умов якого він є
поручителем за кредитним договором
№А57 від 04 вересня 2008 та додаткових угод
до нього, укладеного між Банком та
ОСОБА_1 на суму 3 300 000,00 грн. та 130 000
доларів США зі сплатою відсотків 23%
річних у гривні та 18% річних у доларах
США і несе солідарну відповідальність
за неналежне виконання договору
позичальником і зобов'язується у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником своїх обов'язків перед
банком за кредитним договором погасити
заборгованість боржника. В договорі
поруки від 30.11.2010 року було допущено
описку в даті кредитного договору, що
забезпечувався порукою, тому 1 грудня
2010 року між ПАО «Український Бізнес
Банк» та ОСОБА_2 було укладено
додаткову угоду з виправленням цієї
описки (а.с. 29-30, 10).

Підпунктами 2.1, 2.2 Договору поруки
передбачено, що поручитель відповідає
перед Банком у тому ж обсязі, що і
боржник, в т.ч. за основним боргом,
сплаті щомісячних процентів та
штрафних санкцій, і у випадку
невиконання або неналежного виконання
боржником зобов'язань у разі отримання
від банку письмового повідомлення
зобовязаний погасити заборгованість.

Встановлено, що ОСОБА_1 не виконувала у
передбаченому договором та законом
порядку свої зобов'язання. Банк
звернувся 13 та 20 грудня 2010 року до
поручителя ОСОБА_2 з вимогою погасити
заборгованість ОСОБА_1 за кредитом ( а.с.
26-27, 182, 183).

Як вбачається з заяв на переказ
готівки, поручителем ОСОБА_2 був
сплачений борг за кредитним договором
№А57 у загальному розмірі 4 956 542,61 грн. та
172 315,19 доларів США, а саме: 14.12.2010 року -
у розмірі 100 000,00 грн., 21.12.2010 року - у
розмірі 2 000 000,00 грн., 23.12.2010 року - у
розмірі 72 128,79 доларів США., 23.12.2010 року -
у розмірі 1 324 195,87 грн., 24.12.2010 року - у
розмірі 100 186,00 доларів США та у розмірі 1
432 346,74 грн., 30.11.2010 року - у розмірі 100 000,00
грн. (а.с. 31-37).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що у
зв'язку з виконанням поручителем
ОСОБА_2 у повному обсязі зобов'язання по
кредитному договору №А57 від 04.09.2008
року, до нього відповідно до п. 3 ч. 1 ст.
512 ЦК України перейшли всі права
кредитора по цьому кредитному
договору, в тому числі і право вимоги
сплати коштів за кредитним договором
на його користь.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що спірні
правовідносини врегульовані главами 48,
49 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 543 ЦК
України у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Зазначені наслідки наступають у разі
повного виконання поручителем
забезпеченого порукою (ч. 2 ст. 556 ЦК
України) за умовами виконання
зобов'язання поручителем.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконанням ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України,
боржник, який виконав солідарний
обов'язок, має право на зворотну вимогу
(регрес) до кожного з решти солідарних
боржників у рівній частці.

Частиною 2 статті 556 ЦК України
передбачено, що до поручителя, який
виконав зобов'язання, забезпечене
порукою, переходять усі права
кредитора у цьому зобов'язанні, в тому
числі й ті, що забезпечували його
виконання.

Системний аналіз вищезазначених норм
закону дає підстави апеляційному суду
зробити висновок про те, що, оскільки
зобов'язання за кредитним договором у
повному обсязі були виконанні перед
ПАТ «Український Бізнес Банк»
поручителем ОСОБА_2, тому у нього
виникло право вимоги до ОСОБА_1 про
повернення сплаченої суми кредиту. До
ОСОБА_2 перейшли права кредитора, і суд
першої інстанції обґрунтовано прийшов
до висновку про задоволення його
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо
укладення договору поруки в
забезпечення зобов'язань по кредитному
договору від 6 лютого 2009 року, який не
укладала ОСОБА_1 з банком, апеляційним
судом не приймається до уваги, тому що,
як вказала в поясненнях в судовому
засіданні апеляційного суду
представник третьої особи, в даному
випадку виникла помилка, яка
виправлена додатковою угодою від 1
грудня 2010 року, і це підтверджується
матеріалами справи (а.с. 10).

Що стосується доводів апеляційної
скарги про те, що оплату по
вищевказаному кредитному договору
здійснювала саме ОСОБА_1, а ОСОБА_2
сплачував у банку її гроші, апеляційний
суд також до уваги не приймає, тому що
ці обставини є недоведеними та
суперечать наявним у справі доказам.

Інші приведені в апеляційні скарзі
доводи висновків суду не спростовують.

За таких обставин, оскільки
апеляційним судом не встановлено
порушень судом першої інстанції при
розгляді цієї справи вимог
матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, підстав
для задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 18 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: