Справа № 363/4452/13-ц Головуючий у І
інстанції Скарлат О.І.Провадження №
22-ц/780/3506/14 Доповідач у 2
інстанції Данілов О.М.Категорія 46
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Мережко М.В.,
Суханової Є.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 03 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Вишгородського районного суду
Київської області із позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, мотивуючи свої
вимоги тим, що з відповідачкою вони
перебувають у шлюбі з 20 грудня 1974 року.
Від шлюбу мають повнолітніх дітей:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне подружнє життя не
склалося по тій причині, що під час
сумісного проживання у них виявилась
несумісність характерів, поглядів на
сімейне життя, відповідачка нехтує
сімейними цінностями, в результаті
чого почали виникати сварки та
непорозуміння, що призвело до розпаду
сім'ї. Шлюбні відносини фактично
припинилися.

Вважає, що подальше спільне проживання
та збереження шлюбу є неможливим.

Просив суд, розірвати шлюб, укладений 20
грудня 1974 року між ним та ОСОБА_2

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 03 квітня 2014
року позов було задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
ухваленого з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 03 квітня 2014 року
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги, посилається на те, що сторони
зареєстровані та проживають в одному
будинку за адресою: АДРЕСА_1, ведуть
спільне господарство. В будинку
користуються комунальними послугами,
за які разом здійснюють оплату.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які приймали участь у
розгляді справи, перевіривши матеріали
справи, в порядку, передбаченому
статтею 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі з 20 грудня
1974 року, про що свідчить свідоцтво про
шлюб (а.с. 3), від якого у них є двоє
повнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сумісне життя сторін не склалося по тій
причині, що у сторін втрачена основа
подружніх відносин і почуття любові
один до одного.

Судом першої інстанції були вжиті
заходи щодо збереження шлюбу.

Ухвалою Вишгородського районного суду
Київської області від 24 грудня 2013 року,
сторонам було надано строк на
примирення тривалістю три місяці.

Однак, ОСОБА_3 наполягав на розірванні
шлюбу, оскільки він не бажає проживати
з відповідачкою як подружжя та
підтримувати шлюбно-сімейні відносини.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що подальше спільне життя і
збереження сім'ї стало неможливим.

З такими висновками колегія суддів
погоджується оскільки вони
ґрунтуються на матеріалах справи та
узгоджуються з вимогами чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог ст. 111 СК України,
суд вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 21 грудня 2007
року №11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», якщо після
закінчення призначеного судом строку
примирення подружжя не відбулося і
хоча б один з них наполягає на
припиненні шлюбу, суд вирішує справу по
суті.

За правилами ч. 1, 2 ст. 112 СК України, суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням наведеного суд зробив
правильний висновок про задоволення
позову.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам
справи, які судом установлені
відповідно до вимог процесуального
закону, а також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно застосовані.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає обставинам справи,
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права і
не може бути скасовано з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 03 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: