АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Нежури
В.А.,

при секретарі Меєчко Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 31.03.2014 у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріусу
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, третя особа - приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
встановлення факту родинних відносин
та визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом та просила
встановити факт родинних відносин між
нею та померлою ОСОБА_5, як рідних
сестер, оскільки відсутні документи,
які підтверджують родинні стосунки, що
є необхідним для оформлення спадщини.
Окрім того, вказує на те, що їй стало
відомо, що за чотири дні до смерті від
імені ОСОБА_5 приватним нотаріусом
ОСОБА_3 був посвідчений заповіт, згідно
якого ОСОБА_5 заповідала все своє майно
відповідачу. Позивач вважає цей
заповіт недійсним, так як підстава
зазначена нотаріусом для підписання
заповіту іншою особою - «похилий вік»
не є фізичною вадою або хворобою, що
унеможливлює особисте підписання
заповіту, а тому такий правочин є
нікчемним внаслідок порушення вимог
щодо форми його укладення. Також,
позивач зазначає, що оскільки нотаріус
не володіє мовою жестів, то не була
спроможна встановити дійсне
волевиявлення заповідача, а всі інші
дії щодо організації посвідчення
заповіту проводились відповідачем.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 31.03.2014 позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріусу
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, третя особа - приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
встановлення факту родинних відносин
та визнання заповіту недійсним-
задоволено частково.

Встановлений факт, що має юридичне
значення - родинних відносин між
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, і яка є
рідною сестрою ОСОБА_1.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 57
(п'ятдесят сім) гривень 50 коп. судового
збору.

Справа № 752/14393/13-ц № апеляційного
провадження 22-ц-796/7022/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Фролов
М.О.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.Вважаючи
рішення суду незаконним та
необґрунтованим в частині відмови у
задоволенні позову, позивачем подана
апеляційна скарга, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове про задоволення заявлених
позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та невірним
застосуванням норм матеріального
права.

Позивач та її представник в судовому
засіданні підтримали апеляційну
скаргу з підстав

викладених у ній, просили рішення суду
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні заперечували проти
доводів апеляційної скарги, вважають
рішення суду законним і
обґрунтованими, просили залишити його
без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб які приймали участь в судовому
засіданні, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів виходить з наступного.

Рішення суду першої інстанції в
частині встановлення факту родинних
відносин між позивачем та померлою
ОСОБА_5 сторонами у справі не
оскаржується, а отже в силу ч. 1 ст.303 ЦПК
України перегляду апеляційним судом не
підлягає, так як виходить за межі
доводів апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про визнання недійсним заповіту,
суд першої інстанції виходив з того, що
закон не вимагає від нотаріуса
встановлення конкретного виду хвороби
чи встановлення конкретної фізичної
вади. А тому, у даному випадку
правозастосування нотаріус ОСОБА_3
цілком обґрунтовано вказала у якості
причини підписання заповіту іншою
особою - похилий вік заповідача.
Оскільки присутність сторонніх осіб
при вчиненні нотаріальної дії, а саме -
матері відповідача ОСОБА_2, була
зумовлена крайньою необхідністю -
надання сторонньої допомоги
помираючій особі, тому суд не вважав
присутність цих осіб істотним
порушенням порядку вчинення
нотаріальних дій.

Колегія суддів вважає, що такі висновки
суду першої інстанції зроблені на
підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
та в повній мірі відповідають вимогам
чинного законодавства.

Судом встановлено, що 08.09.2012 ОСОБА_5
заповіла все своє майно ОСОБА_2 Заповіт
було посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3. У тексті заповіту
зазначено, що у зв'язку з похилим віком
заповідача ОСОБА_5 за її дорученням у її
присутності та у присутності нотаріуса
заповіт підписаний ОСОБА_8 та
посвідчено у присутності свідків
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 У заповіті також
вказано, що особу заповідача
нотаріусом встановлено та
дієздатність перевірено(а.с.71).

Як вбачається з оскаржуваного рішення,
судом першої інстанції взяті до уваги
показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та
ОСОБА_8 та приватного нотаріуса ОСОБА_3,
на підставі яких і встановлено, що
волевиявлення заповідача ОСОБА_5 було
однозначним, зрозумілим для свідків і
нотаріуса, висловленим у формі
жестикуляції та вербальних знаків, при
цьому її стан був таким, що позбавляв її
можливості особисто прочитати та
самостійно вчинити підпис на заповіті.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт
складається у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
складення. Заповіт має бути підписаний
заповідачем. Якщо особа не може
особисто підписати заповіт, він
підписується відповідно до ч. 4 ст.207
цього Кодексу.

В порядку ч.4 ст.207 ЦК України якщо
фізична особа у зв'язку з хворобою або
фізичною вадою не може підписатися
власноручно, за її дорученням текст
правочину у її присутності підписує
інша особа.

Підпис іншої особи на тексті
правочину, що посвідчується
нотаріально, засвідчується нотаріусом
або посадовою особою, яка має право на
вчинення такої нотаріальної дії, із
зазначенням причин, з яких текст
правочину не може бути підписаний
особою, яка його вчиняє.

В силу п. 1.8. Глави 3 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
від 20.02.2012 № 296/05, якщо заповідач
унаслідок фізичної вади, хвороби або з
будь-яких інших причин не може
власноручно підписати заповіт, за
дорученням заповідача він може бути
підписаний іншою фізичною особою.

З наведеного вбачається, що перелік
причин внаслідок яких заповідач не
може власноручно підписати запотів не
є вичерпним і, як вірно вказав суд
першої інстанції, діюче законодавство
не вимагає від нотаріуса при
посвідченні заповіту документально
встановлювати діагноз, анамнез та
характер захворювання і хвороб та
ступінь і вид фізичних розладів і вад
відносячи це питання до дискретних
повноважень самого нотаріуса, яка на
власний розсуд має переконатися в
неспроможності самостійно підписати
заповіт і залучити свідків і
підписанта, що власне і було зроблено
нотаріусом.

При цьому колегія суддів звертає увагу,
що положеннями ст. 10,60 ЦПК України
обов'язок доказування покладається на
обох сторін у справі, а стороною
позивача не було доведено зворотнього,
тобто спроможності заповідовідача
власноручно підписати заповіт та
відсутність її волевиявлення на
заповідання майна на користь
відповідача належними і допустимими
доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 1247 ЦК України
заповіт має бути посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначеними у
ст.ст. 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно з п.1.1 глави 3 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
нотаріус посвідчує заповіти фізичних
осіб з повною цивільною дієздатністю, у
тому числі подружжя, які складені
відповідно до вимог статей 1233-1257
Цивільного кодексу України та особисто
подані нотаріусу.

За наведених обставин, оскаржуваний
заповіт є таким, що вчинений в
письмовій формі з додержанням вимог
чинного законодавства щодо його
посвідчення.

Судом встановлено, що вже ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 померла, а тому в останні дні
перед смертю тим паче потребувала
сторонньої допомоги, а тому у суду
немає підстав вважати присутність
іншої особи при його укладенні
істотним порушенням порядку вчинення
нотаріальних дій.

Оцінюючи в сукупності пояснення
учасників судового засідання і докази
досліджені в ході судового розгляду
колегія суддів апеляційного суду
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про те, що позовні
вимоги в частині визнання заповіту
недійсним не знайшли свого
підтвердження, наявні матеріали їх
сукупності не залишають місця для
гіпотетичної оцінки фактів, а в повній
мірі надають суду можливість дійти
категоричного висновку про
необхідність констатувати не
доведеність позовних вимог щодо
визнання заповіту недійсним, а тому
відмова у задоволенні позову у цій
частині відповідає обставинам справи
та вимогам чинного законодавства
України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції дана належна оцінка
доводам сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не спростовують їх, рішення суду
ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права,
тому підстави для скасування
оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити

Рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 31.03.2014 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: