________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/4399/14-ц
Провадження № 2/520/4087/14
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24.04.2014 року суддя Київського районного
суду м. Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси
надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій
позивач просить стягнути на свою
користь з ОСОБА_2 «грошову суму в
розмірі 14535,10 грн., до складу якої
входить матеріальна шкода - вартість
ремонтно-відновлювальних робіт 8291, 50
грн.; судові витрати 243, 60 грн.; моральна
шкода 6000 грн.»

За правилами ч. 1 ст. 109 ЦПК України,
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому порядку місцем її
перебування.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, судом витребувана інформація
з відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання відповідача.

24 квітня 2014 року, ознайомившись із
одержаною довідкою ВАДР ГУ ДМС України
в Одеській області, встановлено, що
ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за
адресою: АДРЕСА_1

Справа підсудна Київському районному
суду м. Одеси.

Однак, при ознайомлені з позовною
заявою та додатками до неї, встановлені
підстави для залишення позову без руху,
у зв'язку з недодержанням вимог ст.ст.
119, 120 ЦПК України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

За своєю суттю адреса - це умовна
кодифікація місця знаходження об'єкту,
яка застосовується з метою поштового
зв'язку. Правила написання адреси,
встановлені Міністерством зв'язку, для
забезпечення якнайшвидшого
пересилання, зберігання і доставляння
поштових відправлень. На всіх адресах
пишеться: назва вулиці, номер будинку і
квартири; назва населеного пункту,
міста; назва району; назва області,
індекс.

В позовній заяві індекси в адресах
позивача та відповідача не відбиті, що
свідчить про неналежне виконання вимог
п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Дані обставини мають істотне значення
для здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України.

Позивачу пропонується уточнити зміст
позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України) шляхом конкретизації даних
особи (П.І.Б., ідентифікаційний код), на
користь якої вимагається здійснити
стягнення з відповідача, та при
наявності відомостей - вказати
ідентифікаційний код ОСОБА_2,
враховуючи, що такі відомості мають
значення для заповнення виконавчих
документів в разі задоволення позовних
вимог.

За положеннями п. 4 ч. 2 та ч. 5 ст. 119 ЦПК
України від позивача вимагається
зазначення в позовній заяві ціни
позову та додання до позовної заяви
документу, що підтверджує сплату
судового збору.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України,
ціна позову визначається у позовах, які
складаються з кількох самостійних
вимог - загальною сумою всіх вимог.

В позовній заяві ОСОБА_1 ціна позову
зазначена наступним чином - «ціна
позову: 8291, 50 грн. та 6000 грн.», що не
відповідає вимогам п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК
України.

Позивачем заявлені вимоги щодо
стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України,
ціна позову у позовах про стягнення
грошових коштів визначається сумою,
яка стягується.

Отже, позивач заявляє до стягнення
суму, загальний розмір якої дорівнює 14
291, 50 грн.

Позивачу слід врахувати, що ставка
судового збору, відповідно до ч. ч. 1, 2
ст. 4 Закону України «Про судовий збір»
за подання до суду позовної заяви
майнового характеру встановлена у
розмірі 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

При цьому, за подання до суду позовної
заяви про відшкодування моральної
шкоди з ціною позову до 5 розмірів
мінімальної заробітної плати ставка
судового збору становить 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати.

Позовну заяву подано до суду у 2014 році.

Статтею 8 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 №
719-VІI станом на 01 січня 2014 року,
встановлений показник мінімальної
заробітної плати в розмірі 1218 гривень.

Отже, 0,2 розміру мінімальної заробітної
плати складає 243, 60 грн.

Позивач сплатив 243, 60 грн., відповідно
недоплата складає 243,60 грн., яку
необхідно сплатити та додати до заяви
підтверджуючий це документ.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 119 ЦПК
України, позовна заява повинна бути
підписана особою, яка її подає.

Необхідність даного реквізиту
пояснюється тим, що розгляд анонімних
позовних заяв не допускається.

В порушення вказаної норми, позовна
заява підписана невідомою особою,
оскільки не вказано ім`я підписанта.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення відповідачу копії
документів, а саме: копії
громадянського паспорту та коду
ОСОБА_1; копії громадянського паспорту
та коду ОСОБА_3; копії громадянського
паспорту та коду ОСОБА_4; копії
посвідчення ОСОБА_4; копії довідки МСЕК
ОСОБА_4; копії посвідчення ветеранів
війни ОСОБА_4; копії пенсійного
посвідчення ОСОБА_4, копії квитанція
про сплату судового збору.

Як передбачено п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України,
позивач зобов'язується зазначити в
позовній заяві докази, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Позивач у своїй заяві вказує, що 10
лютого 2014 року сталося залиття його
квартири з квартири відповідача через
несправність сан приладів, в
підтвердження чого надав акт № 24 від
10.02.2014 р., у зв'язку з чим слід зазначити
наступне.

По-перше, у позовній заяві не зазначено
жодного доказу, якій би свідчив, що саме
квартира відповідача знаходиться над
квартирою позивача.

По-друге, в акті № 24 від 10.02.2014 р., на який
посилається позивач, чітко вказано: «на
момент обследования комиссия выявила
факт течи с верхних этажей».

У позовні заяві не зазначено жодного
доказу в підтвердження правомірності
залучення відповідачем по справі
саме/тільки ОСОБА_2, оскільки
відповідачем є особа, на яку вказує
позивач як на порушника своїх прав.

Також звертається увага позивача на те,
що в позовній заяві має бути зазначено,
з яких міркувань виходив позивач,
визначаючи розмір моральної шкоди, та
якими доказами він має намір це
підтвердити.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,
суддя

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків, вказаних у мотивувальній
частині цієї ухвали, протягом п'яти
днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Літвінова