Справа № 1327/5743/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого-судді
Жураковського А.І.

при секретарі
Пилипів В.І., Ганас К.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

її представника
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Червонограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
Соснівської міської ради Львівської
області з участю третьої особи
Державного нотаріуса Вус В.В. про
встановлення факту проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю, зміну
черговості спадкування та усунення від
права спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом
до відповідачів про встановлення факту
проживання зі спадкодавцем однією
сім'єю та зміну черговості спадкування.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що влітку
1985 р. познайомилась з ОСОБА_7 з яким з 2002
року вона проживала однією сім'єю у
його квартирі, без реєстрації шлюбу.
Фактичні шлюбні відносини тривали до
дня смерті останнього, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Тому, просить
встановити факт, проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з 2002 р. по
листопад 2012 р.

Окрім того, після смерті ОСОБА_7
відкрилась спадщина, заповіту на майно
він не складав. Враховуючи те, що вона
проживала разом з ним однією сім'єю без
реєстрації шлюбу більш як десять років
і протягом цього часу, піклувалась про
нього, матеріально забезпечувала,
доглядала під час хвороби, надавала
іншу необхідну допомогу, а тому вважає,
що має право на спадкування як
спадкоємець четвертої черги. Право на
спадкування третьої черги має ОСОБА_3,
яка є тіткою ОСОБА_7

Вважає, що остання повинна бути усунута
від права на спадкування, оскільки за
весь час лікування ОСОБА_7 вона жодного
разу ним не поцікавилась, не
відвідувала його, відтак свідомо
ухилялась від надання будь якої
допомоги та підтримки. З огляду на
наведені обставини, просить позов
задовольнити.

Позивачка в судовому засіданні
заявлені вимоги підтримала, пояснила,
що товаришувала з ОСОБА_7 ще з 1985 р.
після смерті її чоловіка у 2002 році, вони
з ОСОБА_7 почали частіше бачитись, в
нього помер батько, тому спільне горе
їх зблизило. В кінці 2002 року, почали
разом проживати, деякий час жили у
ОСОБА_7, деякий час у неї. Шлюб вони не
реєстрували, хоч його мама наполягала
на реєстрації, в них був спільних
сімейний бюджет, разом працювали, вона
допомагала йому встановлювати
пам'ятник на могилі батька, також, вони
разом хоронили його маму. Вважає, що
весь цей період вони проживали однією
сім'єю як подружжя, а тому просить
встановити зазначений факт.
Встановлення факту їй необхідне для
оформлення спадщини. А також, просить
визнати за нею право на спадкування як
спадкоємця четвертої черги за законом.
Відповідачка є тіткою ОСОБА_7, проте,
вона його не провідувала, не
допомагала, коли він хворів, не
цікавилась станом його здоров'я, та не
була присутня на його похоронах, а
відтак вважає, що її слід усунути від
спадкування.

Пояснення позивачки підтримав і її
представник ОСОБА_2

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, подала письмову заявку,
згідно якої вказала, що позовні вимоги
визнає в повному обсязі і просить
ухвали рішення про їх задоволення.
Ствердила, що позивачка та її племінник
ОСОБА_7 проживали однією сім'єю як
чоловік і жінка без реєстрації шлюбу в
період з 2002 року по листопад 2012 р., тобто
до дня його смерті. В цей період вони
вели спільне господарство, були
пов'язані спільним побутом, мали
спільний бюджет, вона спілкувалась з
ними по телефону. ОСОБА_1 поховала
ОСОБА_7 як свого чоловіка, усі витрати
на поховання взяла на себе, доглядає за
його могилою. Вважає, що право на
спадкування належного ОСОБА_7 майна має
лише позивачка ОСОБА_1

Представник Соснівської міської ради в
судове засідання не з'явився, подав
заяву про розгляд справи у його
відсутності, не заперечив щодо
розгляду справи.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, про причини неявки суд не
повідомила.

Заслухавши пояснення,
оцінивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає до часткового
задоволення із наступних підстав:

Статтями 10, 60 ЦПК України
стверджується, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог.

У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовуються вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, які мають
значення для вирішення справи.

На підставі свідоцтва про право
власності на квартиру від 15.03.1996 р.
встановлено, що ОСОБА_8, ОСОБА_9 та
ОСОБА_7 на праві спільної часткової
власності належала квартира, що
розташована по АДРЕСА_1

Як вбачається із свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2
р., у віці 65 р. та спадкоємцем його майна
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 22.08.2002 р. являється
ОСОБА_7, в тому числі він успадковує
частку в порядку відмови в його користь
спадкоємця ОСОБА_9

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
стверджується, що ОСОБА_9, померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 р., у віці 75 р., спадкоємцем
її майна являється ОСОБА_7, що видно із
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 18.01.2012 р.

Як встановлено із технічного паспорта,
ОСОБА_7 являється власником квартири
АДРЕСА_1.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3
вбачається, що ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., у віці 50 р.

З показів свідка ОСОБА_11 даних ним у
судовому засіданні, встановлено, що
він працює лікарем невропатологом. З 2008
р. ОСОБА_7 знаходився на обліку в
Соснівській міській лікарні з приводу
перенесеної травми. До травня 2011 р. він
був його лікуючим лікарем. Позивачка
зверталась в лікарню з приводу надання
ОСОБА_7 медичної допомоги,
представлялась як його співмешканка.
ОСОБА_7 пересувався самостійно, проте
йому було важко, користувався паличкою,
а при загостреннях хвороби постійно
лежав.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_12,
даних нею в судовому засіданні, вона
являється свахою позивачки та знайома
з нею з 2004 р. За час їх знайомства,
ОСОБА_7 та ОСОБА_1 проживали разом
однією сім'єю без шлюбу, вели спільне
господарство. Надія здійснювала догляд
за ним так як він хворів та потребував
сторонньої допомоги, ходив з паличкою.
Після його смерті, вона займалась
похованням.

Аналогічні покази у судовому
засіданні, надала свідок ОСОБА_13

Як вбачається із змісту Кодексу про
шлюб та сім'ю України, що був чинним до
набрання чинності Сімейним кодексом
України 1.01.2004 року, у такому не було
передбачено інституту проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
шлюбу та відповідних правових
наслідків такого проживання. На такі
правовідносини до 1.01.2004 року
поширювались норми Закону України «Про
власність». Тому, в задоволенні вимог в
частині проживання однією сім'єю з 2002
року по 1.01.2004 року слід відмовити.

Як регламентує ст.74 СК України, який
вступив в законну силу з 1.01.2004 р., якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними. На майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8
Сімейного Кодексу.

Таким чином, приймаючи до уваги
наведені вище докази, покази свідків,
судом встановлений той факт, що ОСОБА_1
та ОСОБА_7 починаючи з 1.04.2004 року
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. проживали однією сім'єю,
вели спільне господарство, мали
спільний побут та взаємні права і
обов'язки,а тому необхідно встановити
зазначений факт.

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1264 ЦК України особи, які
відносяться до четвертої черги
спадкоємців за законом, повинні
відповідати таким двом вимогам:
вважатися членом сім'ї спадкодавця;
проживати зі спадкодавцем однією
сім'єю протягом п'яти років саме на день
відкриття спадщини. Інших умов для
спадкування в четверту чергу закон не
визначає.

При цьому, як зазначено в п.21 Постанови
№7 Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» при вирішені
спору про право на спадщину осіб, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менше як п'ять років до часу
відкриття спадщини (четверта черга
спадкоємців за законом) судам
необхідно врахувати правила ч.2 ст.3 СК
України про те, що сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки.

Ч. 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що ухилялась від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
за № 7 « Про судову практику у справах
про спадкування», безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування.

Із змісту абзацу першого пункту 6
зазначеної постанови Пленуму ВСУ
випливає, що у позові про усунення від
права на спадкування обов'язково має
вказуватися вимога про встановлення
факту ухилення відповідача від
виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця, що автоматично тягне за
собою усунення останнього від права на
спадкування.

Обставини, викладені позивачкою в
позовній заяві, підтверджені наявними
в матеріалах справи доказами, показами
свідків та не заперечуються самою
відповідачкою, а тому даний факт не
підлягає встановленню судом.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду
України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року
№ 2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

З огляду на наведене, з врахуванням
того, що відповідачка визнала позовні
вимоги та не заперечила проти їх
задоволення, суд вважає, що позов в
частині визнання за позивачкою права
на спадкування як спадкоємця четвертої
черги за законом після смерті ОСОБА_7 та
усунення ОСОБА_3 від права на
спадкування є обґрунтованим та
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212, 215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Встановити факт проживання однією
сім'єю як чоловіка та жінки без
реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в період з
1.01.2004 року по 5.11.2012 року.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування,
як спадкоємця четвертої черги за
законом, після смерті ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Усунути ОСОБА_3 від спадкування за
законом після смерті ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В решті вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області протягом 10 - ти днів
з дня його проголошення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення суду можуть
подати апеляційну скаргу в цей же строк
з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
А. І. Жураковський