АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Савчук М.< Головуючий
суддя / По-батькові >.

суддів: Бреславського О.Г.,
Половінкіної Н.Ю.

секретар Скрипник С.В.

за участю представника
відповідача, представника третьої
особи,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
комунального підприємства «Містобуд»
м. Чернівці до ОСОБА_1, третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача
-Державна фінансова інспекція в
Чернівецькій області, про
відшкодування матеріальної шкоди, за
апеляційною скаргою Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області на рішення Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 02 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а :

В червні 2013 року комунальне
підприємство «Містобуд» м. Чернівці
звернулося до ОСОБА_1, третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача -
Державна фінансова інспекція в
Чернівецькій області, про
відшкодування матеріальної шкоди.

Посилалося на те, що Державною
фінансовою інспекцією в Чернівецькій
області в період з 26.12.2011 р. по 21.03.2012 р.
було проведено ревізію фінансово -
господарської діяльності в КП
«Містобуд» за період 2009 - 2010 роки та
завершений період 2011 року. За
результатами ревізії складено акт від
28.03.2012 року № 24-06/146, в якому
відобразилися встановлені окремі
порушення та відповідно було
поставлено ряд вимог про їх усунення.

Посилаючись на вимоги статті 14 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» від 14.05.1992р.
№2343-XII, зазначає, що як було установлено
ревізією в МП «Містобуд», відсутні
документи, які б свідчили про
проведення протягом 2009-2011 рр.
претензійно - позовної роботи з
питань повернення на підприємство

________________________________________________________________________
________22ц-828/ 2013 р.
Головуючий у 1 інстанції
Слободян Г.М.

Категорія 30
доповідач Савчук М.В.

заборгованості сумі 702224,74 грн., а також
документів про звернення підприємства
«Містобуд» до суду про грошові вимоги
до боржника під час провадження у
справі про банкрутство товариства з
обмеженою відповідальністю
«Київміськбудмоноліт».

Зазначає, що відповідно до п. 1.1
Трудового контракту від 01.01.2010 року №
877, № 942, укладеного між Чернівецьким
міським головою Федоруком М.Т. та
керівником підприємства ОСОБА_1,
останній зобов'язувався безпосередньо
і через адміністрацію підприємства
здійснювати поточне управління
(керівництво) підприємством,
забезпечувати його прибуткову
діяльність, ефективне використання і
збереження закріпленого за
підприємством майна, а отже, вважає, що
в силу статті 130 КЗпП України, не
забезпечення попереднім керівником МП
«Містобуд» ОСОБА_1 проведення
претензійно-позовної роботи, зокрема
не подання до суду вимоги до боржника TOB
«Київміськбудмоноліт», відносно якого
було порушено провадження у справі про
банкрутство, у встановленні
законодавством строки, має наслідком
втрати активів підприємством в сумі
702224,74 грн., чим «Містобуду» було
нанесено збитків на вказану суму.

Державна фінансова інспекція в
Чернівецькій області звернулася до
суду з адміністративним позовом до МП
«Містобуд» щодо виконання цієї вимоги
примусово та відповідно, постановою
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18.12.2012р., яка
набрала законної сили в порядку вимог
ст. 254 КАС України, та за якою видано
було 27.06.2013р. виконаний лист про
зобов'язання виконати вимоги шляхом
«...стягнення з особи, винної у
недоотриманні доходів Підприємством,
кошти в сумі 702224,74 грн. ...».

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь
комунального підприємства «Містобуд»
кошти у розмірі 702224,74 грн.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 02 квітня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Державна
фінансова інспекція в Чернівецькій
області просить скасувати рішення суду
першої інстанції.

Вказує, що відповідно до вимог ст.
65 Господарського кодексу України та п.
1.1 Трудового контракту відповідач
зобов'язаний був проводити
претензійно-позовну роботу щодо
відшкодування коштів. Крім того,
вказує, що висновок суду першої
інстанції щодо пропуску позивачем
річного терміну на звернення до суду з
позовом є помилковим, оскільки строк
позовної давності слід обраховувати з
моменту ухвалення судового рішення
Чернівецьким окружним
адміністративним судом.

В запереченнях на апеляційну
скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3
просить відмовити в задоволенні
апеляційної скарги, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін як
законне та обгрунтоввне.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
та обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги та
заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
трудовим контрактом від 01.01.2010 року,
укладеним із відповідачем, не
передбачено обов'язків начальника КП
«Містобуд» щодо проведення
претензійно-позовної роботи. Крім того,
ТОВ «Київміськбудмоноліт»
ліквідовано, а вимоги кредиторів
визнано погашеними у зв'язку із
відсутністю у банкрута матеріальних
цінностей (активів), за рахунок яких
могла б бути погашена заборгованість
перед кредитором, що свідчить про
відсутність причинно-наслідкового
зв'язку між неподанням позовної вимоги
до боржника та неотримання суми боргу.

Колегія суддів вважає, що
зазначені висновки суду першої
інстанції правильними та такими, що
відповідають обставинам справи.

Судом першої інстанції установлено, що
Державною фінансовою інспекцією в
Чернівецькій області в період із 26.12.2011
р. по 21.03.2012 р. було проведено ревізію
фінансово - господарської діяльності в
КП «Містобуд» за 2009 - 2010 роки та
завершений період 2011 року. За
результатами проведеної ревізії
складено акт ревізії від 28.03.2012 року
№24-06/146, яким зафіксовано окремі
порушення та поставлено вимоги про їх
усунення. Зокрема, ревізією з питань
правильності відображення
дебіторської та кредиторської
заборгованості, стану
претензійно-позовної роботи
встановлено, що по бухгалтерському
обліку Підприємства по розрахунках з
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Київміськбудмоноліт» станом на 01.01.2010,
01.01.2011, 01.12.2011 року рахується
дебіторська заборгованість за
виконані в січні 2009 року Підприємством
роботи на об'єкті «Спорудження
вантажної ділянки пункту пропуску
Порубне», згідно з договором від 10.10.2008
№57 в сумі 702224,74 грн. В грудні 2011 року на
підставі витягу з ЄДРПОУ підприємством
списано дебіторську заборгованість по
розрахунках з Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Київміськбудмоноліт» на вказану вище
суму, віднесенням на позабалансовий
рахунок « 07 Списання активів і
зобов'язання».

Відповідно до постанови від 18.12.2012 року
Чернівецького окружного
адміністративного суду, що не
оскаржувалася і набрала чинності 28.12.2012
р., в справі за позовом Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області до Комунального підприємства
«Містобуд» про виконання вимог,
зобов'язано Комунальне підприємство
«Містобуд» виконати пп. 1, 3, 4, 6 вимог
Державної фінансової інспекції в
Чернівецькій області від 11.04. 2012 року №
24 - 06- 14- 14/2989 шляхом: стягнення з особи,
винної у недотриманні доходів
Підприємством кошти в сумі 702224,74 грн. на
виконання вищенаведеної постанови
суду, 27.06.2013 року було видано виконавчий
лист та звернуто до виконання
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18.12. 2012 року,
зокрема в частині, що стосується
стягнення з особи, винної у
недотриманні доходів Підприємством
кошти в сумі 702224,74 грн., що вбачається з
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 23.08. 2013 року.

Відповідно до вимог ст. 130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Необґрунтованими є посилання апелянта
на те, що відповідно до ч. 5 ст. 65
Господарського кодексу України,
статуту Підприємства та трудового
контракту на ОСОБА_1 покладено
проведення претензійно-позовної
роботи щодо відшкодування коштів, яку
ним не було проведено, чим завдано
шкоди КП «Містобуд», оскільки у
трудовому договорі із ОСОБА_1
відповідний обов'язок щодо проведення
претензійно-позовної роботи відсутній,
а посилання на загальний обов'язок
відповідача як керівника підприємства
здійснювати поточне управління,
забезпечувати прибутковість та
ефективне використання і збереження
закріпленого за підприємством майна не
може бути прийнятий до уваги, так як
здійснення керівником загального
управління підприємством не може бути
ототожнено із обов'язком здійснювати
правову роботу, що потребує
спеціальних знань.

Посилання на Рекомендації
Міністерства юстиції України від 15.01.1996
року № 2, відповідно до яких керівники
підприємств несуть персональну
відповідальність за стан
претензійно-позовної роботи, також не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
стосуються державних підприємств та
установ, до яких комунальне
підприємство «Містобуд» не
відноситься.

Не заслуговують на увагу також доводи
апелянта про те, що висновки суду
першої інстанції щодо пропуску
позивачем річного строку для звернення
до суду є необґрунтованими, так як
зазначений позов був заявлений на
виконання постанови Чернівецького
окружного адміністративного суду від
18.12.2012 року, з моменту ухвалення якого
слід обраховувати строк позовної
давності, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КЗпП України для
звернення власника або уповноваженого
ним органу до суду в питаннях стягнення
з працівника матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству, установі,
організації, встановлюється строк в
один рік з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду
України у пункті 20 постанови від 29
грудня 1992 року № 14 «Про судову практику
в справах про відшкодування шкоди,
заподіяної підприємствам, установам,
організаціям їх працівниками» судам
необхідно перевіряти, чи додержаний
власником або уповноваженим ним
органом встановлений ст. 233 КЗпП
річний строк з дня виявлення
заподіяної

працівником шкоди для звернення в суд з
позовом про її відшкодування.

Днем виявлення шкоди слід вважати день,
коли власнику або уповноваженому ним
органу стало відомо про наявність
шкоди, заподіяної працівником. Днем
виявлення шкоди, встановленої в
результаті інвентаризації
матеріальних цінностей, при ревізії
або перевірці фінансово-господарської
діяльності підприємства, установи,
організації, слід вважати день
підписання відповідного акта або
висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що про
заподіяну шкоду КП «Містобуд» стало
відомо за результатами акту ревізії
фінансово-господарської діяльності,
складеного Державною фінансовою
інспекцією в Чернівецькій області
28.03.2012 року, а з позовом позивач
звернувся до суду 25.06.2013 року, тобто з
пропуском строку.

Враховуючи зазначені обставини,
колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги є безпідставними,
висновків суду першої інстанції не
спростовують, рішення є законним та
обґрунтованим, підстав для його зміни
чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 02 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді :