Номер провадження: 22-ц/785/4273/14
Головуючий у першій інстанції Бабков
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

при секретарі - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору
дарування дійсним, за апеляційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 30 січня 2014 року,

встановила:

Рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 30.01.14 р. (а. с. 24 - 24
зворотна сторона) вищевказаний позов
ОСОБА_4 задоволено. Визнано дійсним
договір дарування грошових коштів в
сумі - 900 000 грн. від 30.03.08 р., укладений
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Стягнуто з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі - 3
441 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати. Ухвалити нове рішення про
повну відмову в задоволенні позову.
Вказує на те, що він участі у розгляді
справи не брав. Суд вирішив питання про
його права та обов'язки. Посилається на
те, що рішення ухвалено при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи, невідповідності висновків
суду обставинам справи, з порушенням
норм матеріального (ст. ст. 220, 526 ЦК
України) та процесуального (ст. ст. 59, 174,
213 ЦПК України) права: - рішення суду не
містить доводів щодо мотивів, за яких
він дійшов висновку про передачу
грошей за договором. Передбачена
договором розписка відсутня. Суд
дійшов вказаного висновку на підставі
недопустимого доказу; - відсутні докази
ухиляння відповідача від
нотаріального посвідчення договору; -
хоча відповідач і визнав позов, але
законних підстав для його задоволення
немає.

Представник апелянта в судовому
засіданні підтримав доводи та вимоги,
які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_4 в письмових запереченнях на
апеляційну скаргу вважала необхідним
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін. Посилалася на те, що
рішенням суду не вирішено питання про
права та обов'язки апелянта. Гроші за
договором були передані, про що
свідчить розписка вчинена на самому
тексті договору. Отримані за договором
дарування кошти були витрачені на
інвестування об'єкту нерухомості.
ОСОБА_4 та ОСОБА_6, хоча і перебували у
шлюбі, спільних коштів для
інвестування будівництва не мали. В
судовому засіданні представник ОСОБА_4
підтримала доводи, вказані в письмових
запереченнях її довірителя.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволенні
позову ОСОБА_4, суд першої інстанції
виходив з того, що договір дарування
грошей було укладено у письмовій формі,
гроші були передані (а. с. 24).

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених судом доказів,
дійшов правильного висновку про
задоволення позову. Висновки суду
відповідають обставинам справи,
вимогам діючого законодавства України
(ст. ст. 220, 717 - 719, 722 ЦК України, ст. ст. 11,
60, 179, 213 ЦПК України). Доводи апеляційної
скарги не спростовують вказаних
висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Висновки суду першої інстанції
зроблені, відповідні правовідносини
між сторонами встановлені на підставі
наявних у справі і наданих сторонами
доказів.

Судом правильно встановлено
наявність між сторонами правовідносин
договору дарування грошей.

За правилами, передбаченими ст. ст. 717
- 719, 722 ЦК України, за договором
дарування одна сторона (дарувальник)
передає або зобов'язується передати в
майбутньому другій стороні
(обдаровуваному) безоплатно майно
(дарунок) у власність. Дарунком можуть
бути рухомі речі, в тому числі гроші.
Договір дарування валютних цінностей
на суму, яка перевищує
п'ятдесятикратний розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному
посвідченню. Право власності
обдаровуваного на дарунок виникає з
моменту його прийняття.

Апелянт не надав суду доказів, які б
спростовували вищевказані висновки
суду першої інстанції. Доводи апелянта
щодо відсутності розписки про передачу
грошей, вирішення судом питання про
його права та обов'язки є
безпідставними. Факт передачі грошей
підтверджується як вчиненою на тексті
договору розпискою про передачу грошей
(а. с. 5), так і наданими доказами про
укладання ОСОБА_4 кредитного договору
від 22.01.08 р., перерахування 15.05.08 р. та
22.05.08 р. грошей ОСОБА_5 через банківську
установу (а. с.65 ).

Щодо тверджень апелянта про
вирішення судом питання про його права
та обов'язки, колегія суддів приймає до
уваги наступне. Згідно змісту
апеляційної скарги, доданої до
апеляційної скарги копії рішення
апеляційного суду Одеської області від
19.02.14 р. (а. с. 33 - 37), з пояснень
представника апелянта в судовому
засіданні вбачається, що між ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 існує спір щодо поділу
спільного сумісного майна подружжя, що
стало підставою для подання
апеляційної скарги.

За змістом ст. 65 СК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.
При укладанні договорів одним з
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік має право на звернення до суду
з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. Для укладення
одним із подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення
і (або) державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово. Згода на укладення
договору, який потребує нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, має бути нотаріально
засвідчена.

Таким чином, на укладання ОСОБА_5
договору на отримання в дар грошей, як і
будь-якого іншого майна, будь-якої
згоди ОСОБА_6 не потрібно. В іншій
справі, в якій розглядається спір між
ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про поділ спільного
сумісного майна подружжя, ОСОБА_7
повинен довести належними та
допустимими доказами, що спірне майно
було придбано за рахунок спільних
коштів подружжя. Наявність договору
дарування грошей від 30.03.08 р. між ОСОБА_5
(матір'ю) та ОСОБА_4 (донькою) не є
перешкодою в цьому апелянту.
Представник апелянта в судовому
засіданні пояснив, що можливо частина
грошей за договором дарування пішла на
інвестування будівництва нерухомого
майна. Апеляційний суд через
представника викликав у судове
засідання ОСОБА_6 для дачі особистих
пояснень. Однак, останній ухилився від
явки в судове засідання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
ухвалив рішення на підставі наданих
сторонами та досліджених у судовому
засіданні доказів, повно, всебічно і
об'єктивно з'ясувавши обставини, на які
посилалися сторони як на підставу
своїх вимог і заперечень. Суд надав
оцінку наявним доказам з врахуванням
їх належності, допустимості і
достовірності, з врахуванням їх
достатності та взаємного зв'язку в їх
сукупності. Суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позову. Рішення суду є
справедливим, законним та
обґрунтованим. Підстави для його
скасування, зміни в межах доводів
апеляційної скарги ОСОБА_7 відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 30 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П.
Заїкін

Судді:
Л. А.
Гірняк

Л. І.
Доценко