Справа № 461/8226/13
Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/3469/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі позивача, представників
відповідача ВВДФССНВВПЗ України у
м.Львові - Вахули Г.Й., Фарович Н.В.,
представника третьої особи ТДІП у
Львівській області - Кіндратів Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Львові на
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 27 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Львові за
участю третьої особи Територіальної
державної інспекції праці у Львівській
області про зобов'язання до вчинення
дій, -

в с т а н о в и л а :

оскаржуваним рішенням позов
ОСОБА_5 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Львові за
участю третьої особи Територіальної
державної інспекції праці у Львівській
області про зобов'язання до вчинення
дій задоволено. Зобов'язано Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Львові
виплачувати на користь ОСОБА_5 з 16.07.2013
року страхові виплати у розмірі 734,34грн.
щомісячно.

Дане рішення оскаржило
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Львові.

В своїй апеляційній скарзі
просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_5 відмовити
повністю. Вважають, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для вирішення справи, порушені та
неправильно застосовані норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. На їх
думку, судом не враховано, що
Відділенням ВД ФСС НВ та ПЗ у м. Львові
здійснені позивачу всі нарахування
відповідно до чинного законодавства та
на підставі поданих документів.
Вважають, що Відділенням ВД ФСС НВ та ПЗ
у м. Львові жодних прав та свобод
позивача не порушено та будь-яких
претензій зі сторони позивача не
надходило та постанови начальника
Відділення не оскаржувались. Що
стосується порушення її прав іншими
організаціями, зокрема, ДП «Електрон»
ВАТ «Концерн Електрон», то вони до
цього жодного відношення не мають. Не
підлягає до задоволення вимога, щодо
виплати на користь позивача з часу
звернення до суду із позовом страхової
виплати у сумі 734,34грн. щомісячно,
оскільки розрахунок таких виплат
здійснений самою позивачкою, яка не
наділена правом здійснювати такий
розрахунок, таким правом наділені
робочі органи ФСС НВ та ПЗ та вимога
позивача заявлена на майбутнє. Судом не
взято до уваги те, що позивачем
порушені строки давності на звернення
до суду з позовом про порушення свого
права, оскільки позивачка дізналась
про порушення свого права ще 7.11.2002 року.
Крім цього, позивач просить при
розрахунку розміру страхових виплат
враховувати посадовий оклад майстра
телевізійно-збирального цеху, однак її
хронічне професійне захворювання
пов'язане із зайнятістю на інших
посадах, а саме монтажниці цехів та
регулювальника радіоапаратури, де вона
працювала до зайняття посади майстра.
Крім цього, розрахунок розміру
відшкодування шкоди встановлюється
виходячи із ступеня втрати професійної
працездатності та середньомісячного
заробітку, який потерпілий мав до
ушкодження здоров'я.

Заслухавши представників відповідача
на підтримання скарги, позивача та
представника третьої особи в її
заперечення, дослідивши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити.

Як вбачається зі матеріалів справи,
встановлено судом першої інстанції та
сторонами не оспорювалось позивач
починаючи з 13.06.1980 року працювала на
посаді регулювальника радіоапаратури
ДП «Електрон» ВАТ «Концерн-Електрон».
28.10.1998 року переведена на посаду
майстра в телевізійний збиральний цех,
на якій перебувала по день звільнення -
30.07.1997 року, у зв'язку з ліквідацією
підприємства. Згідно акту
розслідування хронічного професійного
захворювання (отруєння) від 12.01.1998 року
комісією ДП «Електрон» встановлено, що
ОСОБА_5, працюючи за професією
регулювальника апаратури протягом 25
років в умовах впливу шкідливих
факторів зазнала хронічної свинцевої
інтоксикації, оскільки в цей період
часу мала контакт з аерозолем свинцю.
Згідно висновків МСЕК позивачу
встановлено 25% втрати професійної
працездатності з 15.01.1998 року та 50% з
11.10.2007 року.

Роботодавець позивача АТ
«Концерн-Електрон» та його дочірнє
підприємство ліквідоване без
правонаступника. А крім цього, згідно
довідки державного архіву Львівської
області від 27.12.2010 року №8776/ц-2 первинні
документи про заробітну плату позивача
- відсутні.

Постановами відповідача про
продовження раніше призначеної
страхової виплати від 22.08.2001 року №161,
про призначення перерахованої
страхової виплати від 25.04.2002 року №161/1
та про призначення потерпілому
перерахованої щомісячної страхової
виплати з 1.03.2013 року №1307/80161/80161/62
продовжувалась та була збільшена сума
щомісячної страхової виплати 29,5 грн.,
35,19 грн. та відповідно 475,28 грн.

Крім цього, як встановлено судом першої
інстанції згідно листа ТДІП у
Львівській області від 7.11.2002 року,
позивачу визначено суму відшкодування
шкоди із середнього заробітку, що
розрахований за період червень-серпень
1987 року і оскільки позивач перейшла на
іншу роботу 28.10.1988 року, тому розрахунок
повинен був проводитись до цього
моменту, а відтак є неправильним.

Окрім цього, судом враховуючи, що
документів, які б свідчили про розмір
заробітної плати позивача у спірний
період з 1996 року по 1997 рік до державного
архіву при ліквідації підприємства не
передано, судом зроблено висновок про
необхідність використання для
проведення перерахунку тарифної
ставки (окладу) займаної позивачем
посади - майстра радіо електротехніки
за 1998 рік, яка становила 139,73 грн., тобто
на дату звернення із заявою про
встановлення щомісячної страхової
виплати, призначення якої вперше
відбулось 3.03.1998 року, згідно наказу ДП
«Електрон» АТ «Концерн-Електрон» №8.

Зважаючи на вказане, враховуючи, що
позивачу встановлено 50% втрати
професійної працездатності
безтерміново, беручи до уваги тарифну
ставку (оклад) займаної позивачем
посади за 1998 рік, посилаючись на ст. 55
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», п. 26 «Правил
відшкодування власником підприємства,
установи і організації або
уповноваженими ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків», затверджених
Постановою КМУ №472 від 23.06.1993 року судом
констатовано необхідність
зобов'язання відповідача виплачувати
на користь позивача з 16.07.2013 року
страхові виплати у розмірі 734,34 грн.
щомісячно з часу звернення позивача до
суду, а саме 16.07.2013 року.

Однак, на думку колегії суддів, вказані
висновки суду першої інстанції вимогам
закону не відповідають, а доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає обґрунтованими.

Так, відповідно до змісту ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку. Зазначені грошові суми
складаються із: 1) страхової виплати
втраченого заробітку (або відповідної
його частини) залежно від ступеня
втрати потерпілим професійної
працездатності (далі - щомісячна
страхова виплата); 2) страхової виплати
в установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому (членам його сім'ї
та особам, які перебували на утриманні
померлого); 3) страхової виплати пенсії
по інвалідності потерпілому; 4)
страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника; 5) страхової
виплати дитині, яка народилася
інвалідом внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання її матері під час
вагітності; 6) страхових витрат на
медичну та соціальну допомогу.

Згідно п.п. «в» п. 1 ст. 21 згаданого
Закону у разі настання страхового
випадку Фонд соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні щомісяця
грошову суму в разі часткової чи повної
втрати працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого.

Згідно ст. 29 вищевказаного Закону
перерахування сум щомісячних
страхових виплат і витрат на медичну та
соціальну допомогу провадиться у разі:
1) зміни ступеня втрати професійної
працездатності; 2) зміни складу сім'ї
померлого; 3) підвищення розміру
мінімальної заробітної плати у
порядку, визначеному законодавством.
Перерахування сум щомісячних
страхових виплат провадиться також у
разі зростання у попередньому
календарному році середньої
заробітної плати у галузях
національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
статистики. Таке перерахування
провадиться з 1 березня наступного
року. При цьому визначена раніше сума
щомісячної страхової виплати
зменшенню не підлягає.

Ч.1 ст. 34 цього ж закону передбачено, що
сума щомісячної страхової виплати
встановлюється відповідно до ступеня
втрати професійної працездатності та
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
Сума щомісячної страхової виплати не
повинна перевищувати
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

У разі коли потерпілому одночасно із
щомісячною страховою виплатою
призначено пенсію по інвалідності у
зв'язку з одним і тим самим нещасним
випадком, їх сума не повинна
перевищувати середньомісячний
заробіток, який потерпілий мав до
ушкодження здоров'я. Визначені раніше
сума щомісячної страхової виплати та
пенсія по інвалідності зменшенню не
підлягають.

Відповідно ж до ч.1 ст. 35 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» для розгляду справ про
страхові виплати до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
подаються: акт розслідування нещасного
випадку або акт розслідування
професійного захворювання за
встановленими формами та (або) висновок
МСЕК про ступінь втрати професійної
працездатності застрахованого чи
копія свідоцтва про його смерть;
документи про необхідність подання
додаткових видів допомоги.

Статтею ж 36 цього закону передбачений
порядок розгляду справ про страхові
виплати. Так, вказана стаття
передбачає, що Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
розглядає справу про страхові виплати
на підставі заяви потерпілого або
заінтересованої особи за наявності
усіх необхідних документів і приймає
відповідні рішення у десятиденний
строк, не враховуючи дня надходження
зазначених документів. Рішення
оформляється постановою, в якій
зазначаються дані про осіб, які мають
право на страхові виплати, розміри
виплат на кожного члена сім'ї та їх
строки або обґрунтування відмови у
виплатах; до постанови додаються копії
необхідних документів. Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків може затримати страхові
виплати до з'ясування підстав для
виплат, якщо документи про нещасний
випадок оформлені з порушенням
установлених вимог.

Крім цього, стаття 55 вищезазначеного
Закону передбачає, що спори щодо
визначення класу професійного ризику
виробництва, а також щодо розміру шкоди
та прав на її відшкодування, накладення
штрафів та з інших питань вирішуються в
судовому порядку. За бажанням
заінтересована особа може звернутися з
питань вирішення спору до спеціальної
комісії при виконавчій дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків. До складу цієї комісії на
громадських і паритетних засадах
входять представники держави,
застрахованих осіб і страхувальників.
Такі ж комісії на тих же засадах
створюються при робочих органах
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків із
залученням представників місцевих
органів виконавчої влади,
застрахованих осіб і страхувальників.
Положення про діяльність і
персональний склад цих комісій
затверджується правлінням Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків. Рішення комісії при робочому
органі виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків може бути оскаржено до
комісії, створеної при виконавчій
дирекції цього Фонду, а рішення
останньої - до його правління.

Аналізуючи вказані норми колегія
суддів приходить до висновку про те, що
у даному випадку передумовою
задоволення вимоги про зобов'язання
відповідача виплачувати з часу
звернення до суду страхові виплати у
певному розмірі повинно бути звернення
позивача безпосередньо до Фонду із
проханням про проведення перерахунку
щомісячної суми. Після цього, Фонд
шляхом винесення постанови повинен
вказане звернення розглянути. Згодом у
випадку відмови у здійсненні
перерахунку (чи не розгляді звернення)
позивач вправі звертатись в суд із
вимогами про визнання дій
(бездіяльності) відповідача
неправомірними та зобов'язання до
вчинення певних дій, зокрема,
врахування інших розмірів заробітної
плати при здійсненні перерахування сум
страхової виплати. За відсутності
звернення, фактично відсутності спору,
суд не вправі, підміняючи собою
згаданий орган, вирішувати питання про
розмір необхідних до виплати позивачу
сум страхових виплат. Вказане випливає
із того, що вперше розрахунок розміру
необхідної до виплати позивачу суми
страхових виплат був проведений її
роботодавцем, а матеріали, на підставі
яких такий розрахунок був проведений
були передані Фонду згодом. Тобто
фондом здійснювались лише перерахунки
сум у зв'язку із зростанням
середньомісячної зарплати та не було
встановлено першочергово способу
нарахування суми. Крім цього, на даний
час, підприємство роботодавець
позивача - ліквідоване, а жодних
звернень від позивача до відповідача з
приводу проведення перерахунку
необхідної до сплати суми, з
врахуванням інших розмірів заробітної
плати, не надходило таке не
вирішувалось та жодного рішення за
таким прийнято не було. Крім цього, таке
відповідно не оспорювалось та як
такого спору відповідно не виникало.

Враховуючи вказане суд, у даному
випадку, зобов'язавши відповідача
здійснювати виплати у певному розмірі
фактично підмінив собою органи Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, визначивши замість такого
спосіб та суму нарахування відповідної
щомісячної виплати та вказавши період
з якої така підлягає виплаті.

Звернень про здійснення перерахунку ні
до відповідача ні до роботодавця не
надходило та такі не вирішувались, а
тому вирішення такого судом є
передчасним.

Тому, рішення суду першої інстанції як
таке, що прийняте без дотримання вимог
закону слід скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволені позову
ОСОБА_5 - відмовити, чим апеляційну
скаргу - задовольнити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4,
313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Львові -
задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 27 березня 2014 року - скасувати
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_5 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Львові за
участю третьої особи Територіальної
державної інспекції праці у Львівській
області про зобов'язання до вчинення
дій - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
шляхом подання касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А. Левик

Судді:
В.Я.
Бакус

Т.А. Гірник