Справа № 712/7275/14ц
Провадження №
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі :
Головуючого судді -
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Черкаси цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган
опіки та піклування Черкаської міської
ради про надання дозволу на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої дитини
Позивачка звернулася до суду з
позовом до відповідача про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
батька. Свої позовні вимоги мотивує
тим, що 16 серпня 1997 року вона
зареєструвала шлюб з відповідачем . Від
шлюбу вони мають спільних дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Їх спільне життя з
відповідачем не склалося і він за
самостійним рішенням з січня 2012 року з
сім'єю не проживає, при цьому будь-якої
участі не лише у вихованні дітей, а й
навіть у їх утриманні з того часу не
несе. Після того як відповідач покинув
сім'ю, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилися
проживати разом з нею і перебувають на
її повному утриманні. Відповідач
ОСОБА_2 після залишення сім'ї усунувся
від виховання та утримання дітей, з
того часу синів жодного разу не
провідував. 09 листопада 2012 року
рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси шлюб їх розірвано.

Неповнолітній син ОСОБА_3
являється інвалідом з дитинства, однак
при цьому він дуже добре навчається у
Черкаському фізико-математичному
ліцеї, є відмінником та неодноразовим
переможцем тематичних олімпіад. Вона
має бажання періодично вивозити
старшого сина ОСОБА_3 для відпочинку та
оздоровлення на час канікул за кордон,
щоб не відривати дитину від навчання в
школі. Крім того, вона всіляко
підтримує сина у його навчанні та
бажанні підвищувати свій освітній
рівень, а тому може виникнути
необхідність його виїзду за кордон, що
пов'язаний з участю в різних
олімпіадах, семінарах, форумах
пов'язаних з його перемогами у шкільних
олімпіадах в ліцеї, місті або державі,
але на даний час вона взагалі не має
жодного зв'язку із відповідачем ОСОБА_2,
а тому не має можливості отримати від
нього нотаріально посвідчену заяву про
надання згоди на виїзд сина за межі
України. крім цього вона також бажає
вивозити за кордон і молодшого сина
ОСОБА_4. Відсутність згоди батька
дитини на виїзд синів за кордон порушує
права дітей на відпочинок та право
вільно залишати територію України. В
зв'язку з цим вона змушена звернутися
до суду з позовом в якому просить суд
надати дозвіл неповнолітнім ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 на
багаторазові тимчасові виїзди за межі
України до досягнення ними 18 років, в
супроводі матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5,
без згоди та супроводу їх батька
ОСОБА_2.

В судовому засіданні
позивачка позовні вимоги підтримала
повністю та просила суд позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання
не з'явився, про причину не явки суду не
повідомив, був належним чином
повідомлений про день та час розгляду
справи рекомендованим листом.

Представник третьої особи в
судове засідання не з'явився, належним
чином був повідомлений, причини неявки
суду не відомі.

Зі згоди позивача,
відповідно до ст. 224 ЦПК України суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові матеріали справи,
на підставі їх повного, всебічного та
об'єктивного дослідження, суд
приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, 16
серпня 1997 року сторони зареєстрували
шлюб у виконкомі Білоусівської
сільської ради Драбівського району
Черкаської області, актовий запис № 12.

Від шлюбу сторони мають спільних
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

09 листопада 2012 року рішенням
Соснівського районного суду м. Черкаси
шлюб розірвано.

Як пояснила в судовому засіданні
позивачка, відповідач покинув сім'ю,
діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилися
проживати разом з нею і перебувають на
її повному утриманні. Неповнолітній
син ОСОБА_3 являється інвалідом з
дитинства, однак при цьому він дуже
добре навчається у Черкаському
фізико-математичному ліцеї, є
відмінником та неодноразовим
переможцем тематичних олімпіад. Вона
має бажання періодично вивозити
старшого сина ОСОБА_3 для відпочинку та
оздоровлення на час канікул за кордон,
щоб не відривати дитину від навчання в
школі. Крім того, вона всіляко
підтримує сина у його навчанні та
бажанні підвищувати свій освітній
рівень, а тому може виникнути
необхідність його виїзду за кордон, що
пов'язаний з участю в різних
олімпіадах, семінарах. Також бажає
вивозити за кордон і молодшого сина
ОСОБА_4. Але реалізувати своє право на
тимчасовий виїзд за кордон діти не
мають можливості, оскільки відсутня
нотаріальна згода їх батька,
відповідача по справі, ОСОБА_2 на виїзд
дітей за кордон.

Позивачка повідомила суду, що отримати
вищевказану нотаріальну згоду від
відповідача вона не в змозі, оскільки з
відповідачем не спілкується, місце
його перебування останній не відоме. На
адресу реєстрації відповідача судом
була направлена судова повістка, але
відповідач не скористався своїм правом
на прийняття участі в судовому
засіданні, про причини не явки суду не
повідомив.

Відповідно до ст. 51 Конституції
України турбота про дітей, їх виховання
є рівним правом і обов'язком батьків.

Одним із питань, яка має
вирішуватися за взаємною згодою
батьків дитини, є реалізація права
дитини на свободу пересування. У СК
України це питання не регламентовано.

Відповідно до ст. 8 СК України,
якщо особисті немайнові та майнові
відносини між подружжям, батьками та
дітьми, іншими членами сім'ї та
родичами не врегульовано цим Кодексом,
вони регулюються нормами Цивільного
кодексу України.

Згідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Фізична особа,
яка не досягла шістнадцяти років, має
право на виїзд за межі України лише за
згодою батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Ст. 33 Конституції України
гарантує кожному громадянину, в тому
числі і дитині, свободу пересування,
вільне право залишати територію
України, якщо це відповідає інтересам
дитини.

Порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України та
в'їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок
регулюється ЗУ «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21.01.1994 р. У п. 2 ст. 4 цього
Закону, зазначено, що за відсутності
згоди одного з батьків виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволено на
підставі рішення суду. Правилами
перетинання державного кордону
громадянами України, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 січня 1995 р. № 57 в редакції
постанови КМУ від 25.08.2010 р. № 724,
передбачено, що виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
у супроводі одного з батьків
здійснюється у разі пред'явлення
рішення суду про надання дозволу на
виїзд за межі України без згоди та
супроводу другого з батьків.

Документом на право перетинання
дитиною державного кордону є проїзний
документ дитини. Постановою КМУ від
25.08.2010 р. № 724 до Правил перетинання
державного кордону внесено зміни,
відповідно до яких у п. 18 зазначається,
що оформлення паспорта (проїзного
документа) здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників,
батьків чи дітей), а у разі якщо батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, із ким проживає дитина,
справжність підпису яких
засвідчується нотаріально. За
наявності заперечень одного з батьків
документ може бути оформлено на
підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1
ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Згідно нормам ст. 154 СК України
батьки мають право звертатися до суду,
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та
громадських організацій за захистом
прав та інтересів дитини, а також
непрацездатних сина, дочки як їх
законні представники без спеціальних
на те повноважень.

Частиною 2 п. 3 ст. 313 ЦК України
передбачено право батьків
неповнолітньої дитини уповноважити
будь-яку третю особу, як фізичну так і
юридичну, на супровід дитини у його
поїздки за кордон.

Порядок перевезення дітей без
супроводу батьків регулюються
Правилами повітряних перевезень
пасажирів і багажу затвердженого
наказом Міністерства інфраструктури
України від 30.11.2012 р. № 735
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 28.12.2012 р. за № 2219/22531
Відповідно до п. З глави 2 вищевказаних
правил діти можуть перевозитися як у
супроводі, так і без супроводу
дорослого пасажира за умови дотримання
вимог, визначених у пунктах 4-8 цієї
глави.

За категорією "дитина, що
перевозиться без супроводу" мають
оформлюватись діти віком від 2 до 14
років при внутрішньому перевезенні та
діти віком від 2 до 16 років при
міжнародному перевезенні (н. 4 глави 2
Правил повітряних перевезень
пасажирів та багажу).

Перевізник самостійно визначає, з
якого віку приймати дітей до
перевезення без супроводу дорослого
пасажира (п. 5 глави 2 Правил повітряних
перевезень пасажирів та багажу).

Діти, що подорожують без
супроводу, приймаються до перевезення
після заповнення батьками або
опікунами відповідних належно
оформлених документів та оплати
послуги, що встановлюється
перевізником (п. 6 глави 2 Правил
повітряних перевезень пасажирів та
багажу).

На підставі вищевикладеного, оскільки
не можливість отримати дозвіл на виїзд
за кордон без дозволу та супроводу
батька порушує права малолітньої
дитини гарантоване ст. 33 Конституції
України, тимчасовий виїзд за кордон на
відпочинок відповідає інтересам
дитини, суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог позивачки.

Керуючись ст.ст. 33, 51 Конституції
України, ст. ст. 8, 154 СК України, ч. 1 ст. 15,
ч. 1 ст. 16, ч. З ст. 313 ЦК України, п. 2 ст. 4 ЗУ
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», Правилами
перетинання державного кордону
громадянами України, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 січня 1995 р. № 57 в редакції
постанови КМУ від 25.08.2010 р. № 724, п. З
глави 2 Правил повітряних перевезень
пасажирів і багажу затвердженого
наказом Міністерства інфраструктури
України від 30.11.2012 р. № 735, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл неповнолітнім
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 на багаторазові тимчасові
виїзди за межі України до досягнення
ними 18 років, в супроводі матері ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_5, без згоди та супроводу їх
батька ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ: