У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової
О.В., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання неправомірним свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
визнання права власності в порядку
спадкування, визнання недійсним
договору купівлі-продажу нерухомого
майна, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду Херсонської
області від 15 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
неправомірним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, скасувати
реєстрацію права власності ОСОБА_5 на
частину квартири, визнати за ним в
порядку спадкування право на спадщину
за законом на Ѕ частину квартири,
визнати недійсним договір
купівлі-продажу Ѕ частини квартири,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
посилаючись на те, що згідно зі
свідоцтвом про право власності йому та
його матері ОСОБА_9 належала на праві
спільної сумісної власності квартира
АДРЕСА_1.

29 березня ОСОБА_9 склала заповіт,
відповідно до якого, все належне їй
майно заповіла ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла.

ОСОБА_5 спадщину не прийняв, тому видане
йому 15 серпня 2012 року свідоцтво про
право на спадщину за заповітом на Ѕ
частину квартири АДРЕСА_1 є незаконним.

12 лютого 2013 року ОСОБА_5 продав Ѕ
частину вказаної квартири ОСОБА_6 без
законних на те підстав.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 01 листопада 2013 року позов
залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 15 січня
2014 року рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення, яким визнано
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, посвідчене
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
06 лютого 2013 року, зареєстроване в
реєстрі за № 573. Вирішено питання щодо
судових витрат. В іншій частині рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду
Херсонської області від 15 січня 2014 року
в частині відмови у визнанні недійсним
договору купівлі-продажу від 12 лютого
2013 року та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким зазначені позовні
вимоги задовольнити, посилаючись на
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 25 лютого 2014 року, оскільки судове
рішення законне та обґрунтоване.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину за заповітом та
ухвалюючи в цій частині нове рішення
про задоволення позовних вимог,
виходив з того, що відповідач ОСОБА_5
спадщину після смерті спадкодавця не
прийняв, а тому приватний нотаріус не
мав права видавати йому свідоцтво про
право на спадщину за заповітом від 06
лютого 2013 року.

Залишаючи в іншій
частині рішення суду першої інстанції
без змін, апеляційний суд правильно
виходив з того, що з підстав заявлених
позивачем, а саме за ст. 369 ЦК України,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 договір
купівлі - продажу Ѕ частини квартири
АДРЕСА_1, не може бути визнаний
недійсним.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судом апеляційної інстанції норм
процессуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 15 січня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С.
Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова