АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Шиманського В.Й.

при секретарі:
Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Чайка» на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 12 травня 2014 року в справі за позовом
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Чайка» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

у вересні 2013 ОСББ «Чайка» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1, в якому з
урахуванням зменшення позовних вимог,
просило стягнути з останнього
заборгованість за житлово - комунальні
послуги за період з вересня 2010 року по
серпень 2013 року в розмірі 19 722, 56 грн., що
складає: за приміщення № 1 - 6 112,80 грн.,
інфляційна складова - 2760,66 грн., 3 %
річних, нарахованих на суму
заборгованості - 688,15 грн., всього - 9561,61
грн.; за приміщення № 4 - 1364,96 грн.,
інфляційна складова - 937,43 грн., 3 %
річних, нарахованих на суму
заборгованості - 232,49 грн., всього - 2534,88
грн.; за приміщення № 5 - 5019,80 грн.,
інфляційна складова - 2085,98 грн., 3%
річних, нарахованих на суму
заборгованості - 520.29 грн., всього - 7626,07
грн. посилаючись на те, відповідач
договір про обслуговування та оплату
комунальних послуг з управителем не
уклав та вносить плату за надані
послуги не у повному розмірі.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 12.05.2014 року в задоволенні
позову відмолено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про задоволення позову.
Посилається на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи. А саме, суд не взяв
до уваги, що відповідач частково
сплачував за комунальні послуги, тому
строк

Справа № 756/13705/13 Апеляційне
провадження № 22-ц-796/8156/2014

Головуючий у суді першої інстанції
Богдан О.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції
Махлай Л.Д.

позовної давності переривався. Суд не
звернув уваги, що акт від 30.01.2009 року
щодо відсутності споживання гарячого
водопостачання не відповідає чинному
законодавству та актом від 28.04.2011 року
підтверджено відсутність гарячого
водопостачання не з 30.01.2009 року, а лише з
28.04.2011 року. Крім того, квитанція за
грудень 2010 року врахована як платіж за
приміщення № 1 -б.

У судовому засіданні представник
апелянта Кришмарел Ю.А. підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 просили апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін
посилаючись на його законність та
обґрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 на праві приватної власності
належать нежилі приміщення № 1 площею
103,7 кв.м, № 4 площею 88,3 кв.м, № 5 площею 36,2
кв.м у будинку АДРЕСА_1.

Позивач у розрахунку заборгованості
за період з 01.09.2010 року по 01.09.2013 року
вказав заборгованість, яка виникла ще
до 01.09.2010 року, а також включив у цей
розрахунок 444,37 грн., які оплачені по
квитанції за грудень 2010 року за
приміщення № 1.

Крім того, позивачем нарахована плата
за послуги з гарячого водопостачання у
розмірі 2 890,33 грн., незважаючи на те, що
згідно з актом від 30.01.2009 року, що
складений та підписаний керуючою
справами ОСББ Недіною А.П. у
приміщеннях № 1, 4, 7, 9, 5 встановлено
відсутність гарячого водопостачання,
виявлено видимий розрив мережі гарячої
води, а на трубопроводі холодного
водопостачання встановлені лічильники
та знято показники.

Факт відсутності гарячого
водопостачання в подальшому
підтверджено актом від 28.04.2011 року, яким
засвідчено, що станом на 28.04.2011 року всі
орендарі, у тому числі і ОСОБА_1,
відмовились від гарячого
водопостачання.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з відсутності
заборгованості відповідача за період,
визначений позивачем.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають
встановленим обставинам справи та
нормам матеріального і процесуального
права.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених позовних
вимог.

Згідно з позовною заявою позивач
просив стягнути заборгованість за
період з вересня 2010 року, проте у суму
заборгованості включив і період до
вересня 2010 року, не надавши при цьому
доказів про те, які суми та з якого
періоду були нараховані, та які з них не
були оплачені чи були оплачені не в
повному розмірі.

А тому суд першої інстанції правильно
виходив з тих вимог, які були заявлені.
Оскільки вимог про стягнення боргу до
вересня 2010 року позивач не заявляв, їх
не обґрунтовував та доказів не надавав,
суд правильно розглянув спір лише в
межах заявлених позовних вимог.

Крім того, у зв'язку із включенням
позивачем до суми боргу з вересня 2010
року інших сум, які нараховані до цього
строку, відповідач подав заяву про
застосування позовної давності.

За таких обставин доводи представника
апелянта про те, що суд мав стягнути і
ту суму боргу, яка нарахована до
вересня 2010 року, а позовна давність
переривалася визнанням боргу
відповідачем колегія суддів вважає
безпідставними, оскільки з квитанцій
не вбачається, що зазначені суми були
внесені в рахунок погашення боргу та
інших доказів визнання відповідачем
боргових зобов`язань позивачем не
надано, а також виходячи з того, що сам
позивач просив стягнути
заборгованість лише з вересня 2010 року.

Заборгованості відповідача по сплаті
комунальних послуг з вересня 2010 року
за матеріалами справи не встановлено.

Згідно з актом від 30.01.2009 року у
приміщеннях № 1, 4, 7, 9, 5 гаряче
водопостачання відсутнє. Представник
апелянта не заперечував при розгляді
справи, що Недіна А.П. була керуючою
справами, а відтак суд першої інстанції
правильно виходив з того, що даний акт є
належним доказом у підтвердження
обставин відсутності споживання
послуг гарячого водопостачання
відповідачем та відповідно
безпідставного нарахування боргу за
ненадані послуги.

Обставини відсутності гарячого
водопостачання підтверджені також
актом від 28.04.2011 року, складеним АК
«Київенерго». Разом з тим, наявність
даного акта не свідчить про те, що
гаряче водопостачання припинено з часу
складання цього акта, а лише
підтверджує факт відсутності
споживання такої послуги. Будь - яких
доказів на спростування акта від 28.04.2011
року, який складений самим же позивачем
чи доказів підключення гарячого
водопостачання після складання цього
акта апелянт не надав.

Оскільки позивач визначив позовні
вимоги по кожному нежитловому
приміщенню окремо, суд першої
інстанції правильно зазначив про те, що
у розрахунок заборгованості не
включено 444, 37 грн., сплата яких
позивачем підтверджується квитанцією.

Суд першої інстанції ретельно
перевірив всі складові заборгованості
та на підставі всіх доказів у їх
сукупності дійшов правильних
висновків про те, що за період, який
визначено самим позивачем у позовній
заяві та який знаходиться у межах
позовної давності заборгованості
відповідача за надані комунальні
послуги перед позивачем немає.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції законне та
обґрунтоване і не може бути скасоване з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 12 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді