Справа № 456/1616/14-ц
Провадження № 2/456/1126/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р. Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді
Гули Л. В.

з участю секретаря
Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 просить стягувати з
відповідача в її користь аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини його заробітку
(доходу), але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку щомісячно, починаючи
з дня подання заяви і до повноліття
сина.

В обґрунтування заявлених вимог
покликається на своє скрутне
матеріальне становище та відсутність
допомоги на утримання дитини з боку
відповідача.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, покликаючись на
викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково,
згідний сплачувати аліменти на
утримання сина ОСОБА_3 у твердій
грошовій сумі в розмірі 350
грн., так як отримує мінімальну
заробітну плату та сплачує аліменти на
дитину від першого шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, суд дав
оцінку зібраним доказам, вважає, що
позов слід задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, що стверджується свідоцтвом про
шлюб серії НОМЕР_3 від 15 лютого 2011 року,
актовий запис № 3 /а.с. 7/, який був
розірваний рішенням Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 06.05.2014 року /а.с. 15/, та є
батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_4 від 22.07.2011 року
/а.с. 5/.

Син ОСОБА_3 зареєстрований з позивачкою
за адресою : АДРЕСА_1, що стверджується
довідкою Орявської сільської ради № 614
від 21.10.2013 року /а.с. 6/ та проживає разом
з нею за адресою:
АДРЕСА_2, що не заперечується сторонами.

Поясненнями позивачки в судовому
засіданні з'ясовано, що вони з
відповідачем близько двох років
проживають окремо. На даний час вона не
взмозі належним чином забезпечити
потреби сина, який часто хворіє,
перебуває в скрутному матеріальному
становищі, відповідач добровільно
матеріальної допомоги на утримання
сина не надає, не приділяє належної
уваги дитині, не займається її
вихованням. Доглядом та утриманням
дитини займається лише вона.
Відповідач працює та має стабільний
заробіток, що свідчить про його
спроможність надавати матеріальну
допомогу на утримання сина, а тому вона
бажає стягувати з нього аліменти на
його утримання за рішенням суду.

Згідно з довідкою про дохід № 327 від
26.05.2014 року, виданою відділом освіти
Стрийської районної державної
адміністрації, ОСОБА_1 працює на посаді
вчителя у Жулинській СЗОШ І-ІІ ст. та
загальна сума її доходу з 01.11.2013 року по
30.04.2014 року становить 16369,84 грн. /а.с. 16/

Відповідно до довідки про дохід № 346
від 02.06.2014 року, виданої відділом освіти
Стрийської районної державної
адміністрації, ОСОБА_2 працює у відділі
освіти Стрийської районної державної
адміністрації, Вівнянській НВК І-ІІ ст.
на посаді спеціаліста І категорії та
загальна сума його доходу за період з
грудня 2013 року по травень 2014 року, за
винятком аліментів, становить 12283,27 грн.
/а.с. 17/

З матеріалів справи судом встановлено,
що відповідач сплачує аліменти на
підставі виконавчого листа
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 04.11.2009 року в
користь ОСОБА_5 на утримання сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4
частини всіх видів свого заробітку, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
відповідної категорії осіб, до
досягнення сином повноліття /а.с. 18/.
Протягом 2012-2013 років з ОСОБА_2 були
стягнуті аліменти в розмірі 9291,68, що
підтверджується довідкою відділу
освіти Стрийської районної державної
адміністрації № 03-01/691 від
18.10.2013 року /а.с. 19/.

Відповідно до виписок із медичної
картки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, хворіє на
гострий тонзиліт, дисбактеріоз, гострі
респіраторні захворювання, ангіну,
ларинготрахеїт та неодноразово
перебував як на амбулаторному, так і на
стаціонарному лікуванні /а.с. 20-31/.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними, що передбачено
ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного
Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
відсутність домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину є
підставою для звернення до суду з
відповідним позовом того із них, з ким
вона проживає.

Встановлено, що між сторонами відсутня
домовленість про сплату аліментів на
дитину.

Згідно з ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 Сімейного
кодексу України за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід.
Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом
з урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу, та відповідно
до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу
України мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Суд визначає розмір аліментів, що
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивачки, у частці його
заробітку (доходу), оскільки відповідно
до ст. 184 Сімейного кодексу України
розмір аліментів визначається у
твердій грошовій сумі, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі.
Натомість відповідач має постійне
місце роботи, отримує заробітну плату,
що є регулярним, стабільним доходом,
інших заробітків та доходів не має,
чого він не заперечив у судовому
засіданні, а відтак, доводи відповідача
про сплату ним аліментів лише у розмірі
350 грн. є необґрунтованими, тому підстав
для визначення аліментів у твердій
грошовій сумі в розмірі 350 грн. суд не
вбачає.

Таким чином, судом встановлено, що в
позивачки були всі підстави звернутися
до суду з даним позовом, оскільки
розмір доходу позивачки ОСОБА_1 є
очевидно недостатній для самостійного
утримання сина ОСОБА_3, чим були б
порушені права дитини. При цьому,
визначаючи розмір аліментів на
утримання дитини у частці від доходу
батька, суд виходить з того, що
обов'язком щодо утримання дитини є
рівною мірою як матері, так і батька,
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів, який має
постійне місце праці та регулярний,
стабільний дохід, а також те, що він
сплачує аліменти на утримання сина
ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів
його заробітку, стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, яка
часто хворіє, інші обставини, які мають
істотне значення.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них, та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що з відповідача на
користь позивачки підлягають
стягненню аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, що відповідатиме
потребам дитини і можливостям
платника.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст., ст. 180-183 Сімейного кодексу
України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
(ІПН НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1,
(ІПН НОМЕР_2), аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 16
квітня 2014 року і до досягнення сином
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
(ІПН НОМЕР_1), 243 грн. 60 коп.
судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Л.В.Гула