ун. № 759/4476/14-ц
пр. № 2/759/2781/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді -
П»ятничук І.В.,

при секретарі -
Іванові К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

3-я особа: Служба у справах дітей
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації,

про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до відповідачки ОСОБА_2 та
просив суд постановити рішення, яким
позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування заявлених
позовних вимог вказуючи на те, що він -
позивач, перебував в зареєстрованому
шлюбі з відповідачкою, від даного шлюбу
у них народився син ОСОБА_3 1999 р.н., однак
спільне життя не склалось і 05 квітня 2007
р. шлюб між ними було розірвано, однак,
ще з грудня 2001 р. відповідачка повністю
самоухилилась від виконання
батьківських обов»язків, проживає
окремо від сина, не надає коштів на його
утримання, не займається його
вихованням. Зокрема, відповідачка не
турбується про духовний та фізичний
розвиток дитини, не цікавиться її
станом здоров'я, не вітає зі святами та
не проводить часу, не надає жодної
матеріальної допомоги на утримання
дитини, тому він - позивач вимушений
звернутись до суду з заявленими
вимогами та посилаючись на ст.ст. 150, 164,
180 СК України просив позовні вимоги
задовольнити.

Позивач в судовому засіданні
підтримав заявлені позовні вимоги та
просив їх задовольнити посилаючись на
обставини справи викладені в позовній
заяві, вказував, що в 2007 р. він
зареєстрував шлюб з теперішньою
дружиною ОСОБА_4, яку син називає мамою
і яка повністю взяла на себе виконання
обов»язків матері.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила їх
задовольнити з мотивів викладених в
позовній заяві, вказувавши на їх
обґрунтованість на вимогах чинного
законодавства.

Відповідачка ОСОБА_2 будучи
належним чином повідомленою про
розгляд справи, свого права на участь у
судовому засіданні не використала, про
причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Враховуючи наведене та те, що
позивач не заперечує проти ухвалення
заочного рішення суду, суд вважає
можливим розглянути справу в
відсутності відповідачки та
постановити по справі заочне рішення.

Представник третьої особи Служби
в справах дітей Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації в судове засідання не
з»явилась надала суду заяву в якій
вказувала на те, що третя особа
підтримує заявлені позивачем позовні
вимоги та наполягає на позбавленні
відповідачки батьківських прав
відносно неповнолітнього сина
вказуючи на висновок засідання
комісії з питань захисту прав дитини
Святошинської районної у м.Києві
державної адміністрації, з врахуванням
даних обставин, думки учасників
судового розгляду суд вважає можливим
розглянути справу в відсутності
представника.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, представника позивача,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України
підставами для позбавлення
батьківських прав батьків є: якщо мати,
батько не забрали дитину з полового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;
ухиляються від виконання своїх
обов'язків з виховання дитини; жорстоко
поводяться з дитиною; є хронічними
алкоголіками або наркоманами; вдаються
до будь-яких видів експлуатації дитини;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

В п.16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 р. N 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» зазначається, що
особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СК
України.

Ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 150
Сімейного кодексу України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний стан, духовний та
моральний розвиток.

За змістом Преамбули Конвенції
про права дитини від 20 листопада 1989
року (далі -Конвенції), ратифікованої
Верховною Радою Української РСР 27
лютого 1991 року, Організація Об'єднаних
Націй в Загальній декларації прав
людини проголосила, що діти мають право
на особливе піклування і допомогу,
дитині для повного і гармонійного
розвитку її особи необхідно зростати в
сімейному оточенні, в атмосфері щастя,
любові і розуміння.

Як зазначено у ст.13 Сімейного
кодексу України (далі СК України)
частиною національного сімейного
законодавства України є
міжнароднідоговори,що регулюють
сімейні відносини, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Якщо в міжнародному
договорі України, укладеному в
установленому порядку, містяться інші
правила, ніж ті, що встановлені
відповідним актом сімейного
законодавства, застосовуються правила
відповідного міжнародного договору
України.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції
про права дитини (далі Конвенція), яку
було ратифіковано Постановою
Верховної Ради України №789-XII ( 789-12 )
від 27.02.91 та яка набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, в усіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції
держави-учасниці докладають всіх
можливих зусиль до того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки або
у відповідних випадках законні опікуни
несуть основну відповідальність за
виховання і розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
народився ОСОБА_3, його батьками
відповідно до свідоцтва про народження
вказано, батьком - ОСОБА_1, матір»ю -
ОСОБА_2 ( а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про
розірвання шлюбу вбачається, що 05
квітня 2007 р. розірвано шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 було розірвано 05 квітня 2007 р. (
а.с. 9).

Відповідно до характеристики СШ
№76 ім.Олеся Гончара м.Києва відносно
дитини ОСОБА_3 вбачається, що дитина
навчається в 8 класі даної школи,
вихованням дитини займаються батько
дитини та ОСОБА_4, відповідачка жодного
разу навчальний заклад не відвідувала (
а.с. 16) .

Відповідно до довідки КП ДУОЖФ
Філії №807 ЄРРЦ від 26.02.2014 р. ОСОБА_1
зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 ( а.с.
14), згідно до акту складеного та
засвідченого майстром КП ДУОЖФ Філії
№807 ЄРРЦ від 27.02.2014 р. ОСОБА_3 з 2006 р.
проживає з батьком, мати дитини -
відповідачка дитину не відвідувала. (
а.с. 15).

Відповідно до висновку засідання
комісії з питань захисту прав дитини
Святошинської районної у м.Києві
державної адміністрації від 21.05.2014 р.
вирішено що є доцільним позбавлення
ОСОБА_2 батьківських прав відносно
неповнолітнього сина ОСОБА_3 ( а.с. 35-36).

Таким чином, судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
відповідачка ОСОБА_2 тривалий час
ухиляється від виконання своїх
батьківських (материнських) обов'язків
стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3
1999 р.н. дитиною взагалі не цікавився,
вихованням не займався, матеріальної
допомоги на його утримання не надавала
та не надає, не приймає участі у житті
сина, що є підставою для позбавлення
її батьківських ( материнських) прав.

Керуючись ст.ст. 141, п.2 ч. 1 ст. 164,
ст.165 Сімейного кодексу України, ст.ст.
60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, яка
зареєстрована в АДРЕСА_2 батьківських
прав відносно її неповнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно ст.367 ЦПК України допустити
негайне виконання рішення суду в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача,
заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути
оскаржено позивачем до Апеляційного
суду м.Києва через районний суд, шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

ун. № 759/4476/14-ц

пр. № 2/759/2781/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28 травня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді -
П»ятничук І.В.,

при секретарі -
Іванові К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

3-я особа: Служба у справах дітей
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації,

про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, яка
зареєстрована в АДРЕСА_2 батьківських
прав відносно її неповнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно ст.367 ЦПК України допустити
негайне виконання рішення суду в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача,
заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути
оскаржено позивачем до Апеляційного
суду м.Києва через районний суд, шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: