№ 245/859/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2014 року. Старобешівський
районний суд Донецької області у
складі:

головуючого-судді
Дехти Р.В.,

при секретарі
Іваницькій Л.Ю.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

прокурора
Калашникової Т.О.,

представника третьої особи Мороз
Н.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Старобешеве цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про позбавлення батьківських
прав, встановлення опіки над дитиною та
стягнення аліментів, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - Орган опіки та піклування
Старобешівської РДА, Служба у справах
дітей Харцизької міської ради,

В С Т А Н О В И В:

31.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4
про позбавлення батьківських прав,
встановлення опіки над дитиною та
стягнення аліментів. Свої вимоги
обґрунтовував наступним.

ОСОБА_3 є його дочкою, відповідно
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доводиться йому
онуком.

Відповідачі поміж собою перебувають у
розірваному шлюбі, із цього моменту
ОСОБА_5 знаходиться на його цілковитому
утриманні, батьки в свою чергу ні
вихованням, ні утриманням дитини не
займаються, що підтверджуються
наступними фактами.

Як вбачається із акту обстеження
житлово-побутових умов, що складено
представниками Харцизької міської
ради Донецької області, ОСОБА_5
виховується та утримується дідусем та
бабусею, рідні батьки участі у
вихованні дитини не приймають, вони
також на його утриманні.

Відповідачі не беруть участі у
вихованні дитини також із тієї причини,
що не мають постійного місця роботи,
зловживають наркотичними засобами.

Відповідачі не піклуються про фізичний
та духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, не забезпечують медичний догляд,
не спілкуються з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей, не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі, не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу, не створюють умов
до отримання дитиною освіти.

На підставі зазначеного позивач просив
суд позбавити ОСОБА_3 і ОСОБА_4
батьківських прав відносно ОСОБА_5,
стягнути із них аліменти на утримання
дитини на свою користь та призначити
його опікуном ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні на
позові наполягав у повному обсязі,
просив його задовольнити з підстав,
викладених у ньому.

Представник Органу опіки та піклування
Старобешівської РДА - Мороз Н.Ф., в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та надала
пояснення аналогічні тим, що викладені
у позовній заяві, просила суд
задовольнити позов.

Представник Служби у справах дітей
Харцизької міської ради - Золкіна І.В. в
судовому засіданні не з'явилась, надала
до суду заяву, за якою просила
розглянути справу за її відсутності та
прийняти рішення відповідно до
інтересів дитини ОСОБА_5

Прокурор прокуратури Старобешівського
району Донецької області позов
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
не з'явилась, надала суду нотаріально
завірену заяву, за якою у зв'язку з
лікуванням у Центрі «Перетворення
України» у м. Луганську просила суд
розглянути справу без її участі та у
повному обсязі задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні
не з'явився, у попередніх судових
засіданнях не з'являвся, була належним
чином повідомлений про дату, час і
місце розгляду справи, що
підтверджується підписом у
повідомленні про вручення поштового
відправлення, причини неявки суду
невідомі.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
вивчивши заяву відповідача, думку
прокурора, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Рішення суду повинно відповідати
вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.. 11 ЦПК
України особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, про що
також зазначено в п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18.12.2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі».

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Суд, оцінивши докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів,
що відповідає ст. 212 ЦПК України,
вирішив розглянути справу на підставі
наявних у ній доказів.

Ст. 164 СК України передбачає
позбавлення батьківських прав матері,
батька, якщо вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це
насамперед спосіб захисту прав та
інтересів дитини.

У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного
кодексу України при розгляді судом
спорів щодо позбавлення батьківських
прав обов'язковою є участь органу опіки
та піклування, який подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є дочкою
позивача ОСОБА_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
доводиться ОСОБА_1 онуком.

Відповідачі поміж собою перебувають у
розірваному шлюбі, із цього моменту
ОСОБА_5 знаходиться на цілковитому
утриманні ОСОБА_1, батьки в свою чергу
ні вихованням, ні утриманням дитини не
займаються, що підтверджується
наступними фактами.

Як вбачається із акту обстеження
житлово-побутових умов, що складено
представниками Харцизької міської
ради Донецької області, ОСОБА_5
виховується та утримується дідусем та
бабусею, рідні батьки участі у
вихованні дитини не приймають, вони
також на його утриманні.

Відповідачі не беруть участі у
вихованні дитини також із тією причини,
що не мають постійного місця роботи,
зловживають наркотичними засобами,
зокрема матір дитини проходить
лікування у наркологічному диспансері
- центрі «Перетворення України» у м.
Луганську.

Батьки малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 не в змозі надати дитині
належного виховання та утримання,
оскільки не мають постійного місця
роботи, ведуть аморальний спосіб життя,
права та обов'язки дитини утискаються,
ОСОБА_1 не має можливості відправити
дитину на відпочинок, забезпечити
санаторно-курортне лікування, тобто
дитина не може жити повноцінним життям,
як інші діти, що проживають із батьками.

ОСОБА_7 відповідно до ст. 165 Сімейного
кодексу України є особою, яка має право
звернутися з позовом до суду про
позбавлення батьківських прав.

Згідно з ч. 2 ст. 258 Сімейного кодексу
України баба, дід мають право
звернутися за захистом прав та
інтересів малолітніх осіб (внуків тощо)
до органу опіки та піклування або до
суду без спеціальних на те повноважень.

Відповідачі мешкають за різними
адресами, сімейних відносин не
підтримують, обидва, і ОСОБА_3, і ОСОБА_4
систематично зловживають наркотичними
засобами, ведуть аморальний спосіб
життя, за дитиною не доглядають,
вихованням дитини не займаються.

Отже, відповідачі не піклуються про
фізичний та духовний розвиток дитини,
її навчання, підготовку до
самостійного життя, не забезпечують
медичний догляд, не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення, не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей, не
сприяють засвоєнню нею загально
визнаних норм моралі, не виявляють
інтересу до її внутрішнього світу, не
створюють умов до отримання дитиною
освіти.

У Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 30.03.2007 року №3, ч. 2 п.16 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» від 30
березня 2007 року зазначено, що ухилення
батьків від виконання своїх
батьківських обов'язків має місце, коли
вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема, не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Виходячи з наведеного, суд вважає
вимоги позивача законними і
обґрунтованими в частині позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3 і ОСОБА_4
відносно їх малолітньої дитини ОСОБА_5,
а тому приймає рішення про задоволення
позову в цій частині, оскільки це не
суперечить нічиїм правам та законним
інтересам.

Щодо вимоги позивача про стягнення
аліментів з відповідачів на утримання
дитини суд зазначає наступне.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує обставини, передбачені ст. 182
СК України, а саме: неповнолітня дитина
здорова, знаходиться на утриманні
позивача, відповідачі не мають інших
аліментних зобов'язань і приходить до
висновку, що доцільним буде стягнути з
кожного з відповідачів на користь
позивача аліменти на утримання
неповнолітньої дитини у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 31.03.2014 року до досягнення
дитиною повноліття.

Щодо заявленої вимоги про призначення
малолітньому ОСОБА_5 опікуна та
відповідно встановлення над ним опіки,
суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд
встановлює опіку над малолітньою
особою, якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування, і призначає
опікуна за поданням органу опіки та
піклування.

В матеріалах справи відсутнє подання
органу опіки та піклування про
призначення щодо малолітнього ОСОБА_5
опікуна, тому на підставі цього суд
вирішив у задоволенні даної позовної
вимоги відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України,
за якою якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

З урахуванням викладеного, суд
вважає необхідним стягнути з кожного з
відповідачів на користь держави
судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 131, 174, 208, 209, 212, 215, 218
ЦПК України, ст.ст. 19, 164, 165, 180, 182, 285
Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав,
встановлення опіки над дитиною та
стягнення аліментів, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - Орган опіки та піклування
Старобешівської РДА, Служба у справах
дітей Харцизької міської ради -
задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
батьківських прав відносно ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавити ОСОБА_4, батьківських прав
відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти
на утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (прибутку)
відповідача щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 31.03.2014
року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (прибутку) відповідача
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 31.03.2014 року до досягнення
дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів
за 1 місяць підлягає негайному
виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір у розмірі 121,80 грн.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Старобешівський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Р.В. Дехта

16.06.2014