УХВАЛА

іменем україни

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель
В.І.,
Завгородньої І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування
майнової та моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 28 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 26 листопада 2013
року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про відшкодування майнової та
моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
майнову шкоду в розмірі

26 615 грн 91 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 майнову шкоду, завдану
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоровʼ?я, в розмірі 378 грн 97 коп.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судовий збір в розмірі 597 грн 95 коп. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 13 січня 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_4 залишено без руху та
надано строк для усунення недоліків,
оскільки апеляційна скарга подана з
пропуском строку на апеляційне
оскарження та не сплачено судовий збір.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 28 лютого 2014 року відмовлено
у відкритті апеляційного провадження
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від

26 листопада 2013 року на підставі ст. 297
ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду
Київської області від 28 лютого 2014 року
та направити справу для продовження
розгляду до суду апеляційної
інстанції, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Визнавши неподаною та повернувши
ОСОБА_4 його апеляційну скаргу, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що скаржником не повністю усунуто
недоліки, викладені в ухвалі
апеляційного суду Київської області
від 13 січня 2014 року, а саме: не надано
клопотання про поновлення
процесуального строку для подання
апеляційної скарги.

Проте до такого висновку апеляційний
суд дійшов із порушенням вимог
процесуального закону.

Апеляційна скарга за формою і змістом
повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК
України.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України
апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до
апеляційної скарги, яка не оформлена
згідно з вимогами, встановленими ст. 295
цього Кодексу, а також у разі несплати
суми судового збору застосовуються
положення ст. 121 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 297 ЦПК України
передбачено, що апеляційна скарга
залишається без руху також у випадку,
якщо вона подана після закінчення
строків, установлених статтею 294 цього
Кодексу, і особа, яка її подала, не
порушує питання про поновлення цього
строку, або якщо підстави, вказані нею у
заяві, визнані неповажними. При цьому
протягом тридцяти днів з моменту
отримання ухвали особа має право
звернутися до апеляційного суду з
заявою про поновлення строків або
вказати інші підстави для поновлення
строку.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що
суддя, встановивши, що заяву подано без
додержання вимог, викладених у статтях
119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено
судовий збір, постановляє ухвалу, в
якій зазначаються підстави залишення
заяви без руху, про що повідомляє
позивача і надає йому строк для
усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Апеляційним судом установлено, що
апеляційна скарга не відповідала
вимогам ст. ст. 295, 297 ЦПК України,
оскільки подана після закінчення
строку на апеляційне оскарження та не
оплачена судовим збором.

В ухвалі про залишення без руху
апеляційної скарги зазначено, що
апелянту необхідно сплатити судовий
збір в розмірі 251 грн 18 коп та надати
клопотання про поновлення пропущеного
процесуального строку.

В ухвалі про визнання апеляційної
скарги неподаною апеляційний суд
зазначив, що станом на 23 січня 2014 року
ОСОБА_4 частково усунув недоліки,
вказані в ухвалі апеляційного суду
Київської області від 13 січня 2014 року, а
саме: надав суду оригінал платіжного
доручення про сплату судового збору та
апеляційну скаргу в новій редакції,
проте клопотання про поновлення
процесуального строку на подання
апеляційної скарги до суду не надав.

Між тим погодитись з таким висновком
суду не можна, оскільки, як вбачається з
матеріалів справи, апелянтом було
направлено апеляційну скаргу 5 грудня
2013 року, що підтверджується відтиском
штампу пошти на конверті, в якому було
надіслано апеляційну скаргу. Рішення
суду першої інстанції ухвалено 26
листопада 2013 року.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України
апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Як вбачається з вищевикладеного,
останнім днем подання апеляційної
скарги є 6 грудня 2013 року, тому апелянт
не пропустив процесуальний строк на
оскарження рішення Ірпінського
міського суду Київської області від

26 листопада 2013 року.

Таким чином, апеляційний суд, у
порушення ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
щодо справедливого судового розгляду,
визнав апеляційну скаргу неподаною, що
призвело до порушення права на судовий
захист.

Згідно зі ст. 129 Конституції України
однією з основних засад судочинства є
забезпечення апеляційного оскарження
рішення суду.

Отже, доводи, наведені в касаційній
скарзі, підлягають перевірці, оскільки
судові процедури повинні бути
справедливими (ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод), так як особа безпідставно не
може бути позбавлена конституційного
права на апеляційне оскарження рішення
суду.

Ураховуючи викладене та положення п. 2
ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана
ухвала апеляційного суду не може
вважатись законною та підлягає
скасуванню, а справа передачі до суду
апеляційної інстанції для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 28 лютого 2014 року задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 28 лютого 2014 року скасувати
та справу передати до суду апеляційної
інстанції для вирішення питання про
відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель
І.М. Завгородня