Провадження № 2/127/4088/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10.06.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді Бойко В.
М.,

за участю секретаря Музики А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області надійшов позов
ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування.

Позовні вимоги аргументовані тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна бабуся
позивача ОСОБА_2. З вересня 2007 року по
день смерті позивач постійно
проживала із ОСОБА_2, хоча не була
зареєстрована за вищевказаною адресою,
допомагала їй, надавала моральну
підтримку спільно вели домашнє
господарство, оплачували комунальні
послуги. Так як вона була людина
похилого віку, то надавала її допомогу
зокрема, купувала продукти харчування,
проводила ремонтні роботи у квартирі,
тощо.

Позивач зазначає, що вона за власні
кошти здійснила поховання померлої ,
окрім того, після смерті ОСОБА_2 у
позивача залишились
правовстановлюючі документи на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1 свідоцтво
про право власності, копія паспорта
померлої та інші. Після смерті ОСОБА_2
відкрилась спадщина на квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з 2-ох кімнат
житловою площею 27,4 кв.м., у тому числі:
1-а кімната 10,3 кв.м., 2-а кімната 17,1 кв.м.,
кухні площею 5,3 кв.м., ванної кімнати
площею 2,1 кв.м., вбиральні 1,1 кв.м.,
коридору 6,5 кв.м., вбудованої шафи 1,1
кв.м., загальна площа квартири №23 - 44,3
кв.м. Дана квартира належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва на право на
спадщину за законом від 11.11.1997р. Заповіт
ОСОБА_2 не складався, інших спадкоємців,
крім позивача , у неї не має.

Позивач вказує, що у встановлений
законом строк позивач, як спадкоємиця
за законом четвертої черги, звернулась
із заявою до Першої Вінницької
державної нотаріальної контори про
прийняття спадщини, але у зв'язку з тим,
що постійне проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини не
підтверджено відповідними
документами, тому відсутні умови
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі та просив суд судові витрати
залишити за позивачем.

Представник відповідача покладалась
на розсуд суду та додатково повідомила,
що до Вінницької міської ради
уповноважені на те особи не звертались
з приводу охорони спадкового майна
ОСОБА_2.

Судом по справі встановлені наступні
юридичні факти та відповідні їм
правовідносини:

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 11.11.1997р., та
свідоцтвом про право власності на
житло від 29.03.1993р. ( а. с. 6, 10)

Згідно листа Третьої вінницької
державної нотаріальної контори від
03.06.2014р. №1613/01-16 за даними спадкового
реєстру та відповідних інформаційних
довідок зі спадкового реєстру спадкова
справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_2 не відкривалась. ( а. с. 23-25)

Відповідно до довідки виданої МКП
Житлово-експлуатаційною конторою №12
від 03.06.2014р. №4406 за адресою АДРЕСА_1
зареєстрована ОСОБА_2. ( а. с. 26)

Згідно витягу з державного реєстру
актів цивільного стану громадян щодо
актового запису про смерть №9
від 06.06.2014р. ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.30-31)

ч1 ст. 316 ЦК України встановлено, що -
правом власності є право особи на річ (
майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

ч1 ст.317 ЦК України встановлено, що
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

ч1 ст. 319 ЦК України встановлено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

ч1 ст. 321 ЦК України встановлено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності чи обмежений у його
здійсненні.

ч.1 ст.392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документу, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст. 1218 ЦК України
передбачено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

У відповідності до ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.3, 5 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

У пункті 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснено, що
при вирішенні спору про право на
спадщину осіб, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини
(четверта черга спадкоємців за
законом), судам необхідно враховувати
правила частини другої статті 3 СК
України про те, що сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки. Зазначений
п'ятирічний строк повинен виповнитися
на момент відкриття спадщини. До
спадкоємців четвертої черги належать
не лише жінка (чоловік), які проживали
однією сім'єю зі спадкодавцем без
шлюбу, таке право можуть мати також
інші особи, якщо вони спільно проживали
зі спадкодавцем, були пов'язані
спільним побутом, мали взаємні права та
обов'язки.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутись до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 1299 ЦК
України якщо у складі спадщини, яку
прийняв спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна. Право
власності на нерухоме майно виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації цього майна.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового
суду України за № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що за
наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права на спадщину судовому розгляду не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

ст. 58 ЦПК України, встановлено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

ст. 60 ЦПК України встановлено, що -
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Ч.2 ст. 256 ЦПК України, встановлено, що
суд розглядає справи про встановлення
фактів, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян.

Таким чином, оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність

і взаємний зв'язок в їх сукупності за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженню наявних у справі доказів,
суд, вважає за необхідне встановити
факт спільного проживання ОСОБА_1 разом
із ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
однією сім'єю з 01.06.2008 року. Встановити
факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що
залишилася після померлої ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Вінниці.
Визнати право власності за ОСОБА_1 на
квартиру АДРЕСА_1, яка складається з 2-
ох кімнат житловою площею 27,4 кв.м.,
загальною площею - 44,3 кв. м. в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319,
321, 392, 1218, 1264, 1268, 1297, 1299, ЦК України,
ст.ст.15, 88, 208, 209, 213,215, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт спільного проживання
ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю з 01.06.2008 року.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини, що залишилася після померлої
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в м.
Вінниці.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на
квартиру АДРЕСА_1, яка складається з 2-
ох кімнат житловою площею 27,4 кв.м.,
загальною площею - 44,3 кв.м. в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

Суддя: