АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5481/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Твердохліб А. В. Доповідач - Варенко
О.П. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Григорченка Е.І., Лаченкової
О.В.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк»

на рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 09 квітня 2014 року

у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом до
відповідачки, посилаючись на те, що 19
грудня 2007 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено договір б/н, відповідно до
якого остання отримала кредит у
розмірі 500,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну карту зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Відповідачка зобов'язалася своєчасно
повертати кредитні кошти, сплачувати
відсотки за користування кредитом,
відповідно до Умов та правил надання
банківських послуг, з якими була
ознайомлена 19 грудня 2007 року. Дала свою
згоду на те, що підписана нею Заява
разом з Умовами та правилами надання
банківських послуг складає між нею та
Банком договір про надання банківських
послуг.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг, сторонами
було визначено, що договір діє протягом
12 місяців з моменту його підписання.
Якщо протягом цього терміну жодна зі
сторін не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил
надання банківських послуг,
відповідачка повинна була здійснювати
погашення заборгованості по кредиту,
відсоткам за його користування, по
перевитраті платіжного ліміту. Однак,
свої зобов'язання за вказаним
договором належним чином не
виконувала, а тому станом на 31.10.2013 року
має заборгованість за кредитним
договором у сумі 19330,13 грн., яка
складається з: заборгованості по
кредиту - 5668,87 грн.; заборгованості по
процентам за користування кредитом -
9543,47 грн.; заборгованості по комісії за
користування кредитом - 2721,12 грн.; штраф
(фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф
(процентна складова) - 896,67 грн., яку
просив стягнути з відповідачки на його
користь, а також судові витрати по
справі.

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 09 квітня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляцій скарзі позивач, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, причину своєї неявки суду не
повідомила.

Вислухавши представника позивача,
розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення
скарги та скасування рішення суду,
виходячи з наступного.

Судом установлено та підтверджується
матеріалами справи, що 19 грудня 2007 року
між Публічним акціонерним товариством
комерційним банком ПриватБанк та
ОСОБА_2 був укладений кредитним договір
№б/н, за яким остання отримала кредит у
сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту за платіжну карту зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки (а.с.9-13).

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг, сторонами
було визначено, що договір діє протягом
12 місяців з моменту його підписання.
Якщо протягом цього терміну жодна зі
сторін не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін.

ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним
договором належним чином не
виконувала, а тому, згідно розрахунку
заборгованості, наданому позивачем,
станом на 31.10.2013 року має
заборгованість за кредитним договором
у сумі 19330,13 грн., яка складається з:
заборгованості по кредиту - 5668,87 грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 9543,47 грн.;
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 2721,12 грн.; штраф
(фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф
(процентна складова) - 896,67 грн.(а.с.4-8).

Картка була видана відповідачу 19.12.2007
року, згідно виписки з карткового
рахунку відповідача, за період з 19
грудня 2007 року по 31 жовтня 2013 року
містяться відомості про те, що 23 жовтня
2009 року було здійснено останній платіж.

Під час розгляду справи відповідач
заявила про застосування строку
позовної давності.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, керуючись
ст.ст.251, 252, 256, 261, 267, 530, 610, 611, 631 ЦК
України, ухвалив рішення, яке
відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, а також
поясненнями сторін.

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на помилкове застосування судом
першої інстанції строку позовної
давності та необхідності застосувати
до спору положення ч.1 ст.259 ЦК України,
не можуть бути прийняті судом до уваги,
оскільки спростовуються ст.ст.256, 261 ЦК
України, у розумінні яких початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
особи права на позов, тобто можливість
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Як вбачається з матеріалів справи,
19.12.2007 року ОСОБА_2 була видана картка
б/н, у виписці з карткового рахунку, за
період з 19.12.2007 року по 31.10.2013 року,
містяться відомості про те, що 23 жовтня
2009 року ОСОБА_2 було здійснено останній
платіж. Таким чином, час, з якого
відповідно до вказаних норм ЦК України,
відраховується строк позовної
давності є надходження чергового
платежу - 23 листопада 2009 року.

Отже, перебіг трирічного строку
позовної давності для звернення Банку
з позовом до суду у відповідності до
вимог ч. 1 ст. 261 ЦК України почався з дня
ненадходження чергового платежу 23.11.2009
року і закінчився 23.11.2012 року. Позивач
звернувся до суду з позовом лише 09.12.2013
року, що дало підставу ОСОБА_2 клопотати
про застосування строків позовної
давності.

Посилання апелянта на те, що сторонами
було визначено, що договір діє протягом
12 місяців з моменту його підписання,
якщо протягом цього терміну жодна зі
сторін не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін, не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки позивачем не надано
жодних відомостей про те, що ОСОБА_2,
після закінчення строку дії платіжної
картки, отримала нову, а в судовому
засіданні апеляційної інстанції
представник позивача пояснив, що після
закінчення строку дії платіжної картки
в 2008 році була випущена чергова, але
відповідач її не отримувала.

Інші доводи апеляційної скарги також
не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки не спростовують висновки суду
першої інстанції та встановлені ним
обставини, а зводяться до незгоди з
висновками суду та особистого
тлумачення апелянтом норм права.

Порушень матеріального чи
процесуального права, які могли б
призвести до скасування або зміни
рішення суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 09 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:

Судді: