Гайворонський районний суд
Кіровоградської області
м.Гайворон, вул.Воровського, 3
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2014 року
Гайворонський районний суд
Кіровоградської області в
складі:головуючого суді - Ковальчук С.Я.

за секретаря - Шевченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Гайворон
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на нерухоме майно, -

в с т а н о в
и в:

ПАТ « Райффайзен Банк Аваль » звернувся
до Гайворонського районного суду з
позовом до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на нерухоме майно, мотивуючи
тим, що 18.12.2007 року між банком і
відповідачкою укладено кредитний
договір № 014-09.5-81250, згідно якого
позивач надав позичальнику кредит в
сумі 30 000,00 доларів США до 17.12.2017 року під
14 % річних. Однак відповідачка не
виконує взяті на себе зобов'язання
внаслідок чого утворилась
заборгованість на суму 26 726,57 доларів
США.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
звернувся до суду з вимогою про
звернення стягнення на житловий
будинок АДРЕСА_1, який належить
ОСОБА_3 на праві власності.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнала, пояснила що заборгованість
виникла через її хворобу, в даний час
вона повернула банку біля 2000 доларів
США. Позов не визнає, оскільки вчасно
сплачувала поточні платежі, вимогу
банку про дострокове повернення
кредити вона не отримувала.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи у судовому
засіданні, суд вважає позов таким, що не
є обґрунтованим на законі, а тому
відмовляє в задоволенні позову з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 19
Конституції України правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Відповідно до ст.14 Цивільного кодексу
України цивільні обов'язки виконуються
у межах, встановлених договором або
актом цивільного законодавства, особа
не може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Згідно положень статті 60 ЦПК
України - кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до укладеного
кредитного договору на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки № 014-09.5-81250 від 18.12.2007
року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав
договір з ОСОБА_3, за яким банк надав
відповідачці 30 000,00 доларів США до 17.12.2017
року під 14 % річних.

Згідно з ст.105 ЦПК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа
1 цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору. Особливості
регулювання відносин за договором про
надання споживчого кредиту
встановлені законом.

Як було встановлено у
судовому засідання між сторонами
внаслідок укладення договору кредиту
виникли дійсні зобов'язальні
правовідносини. Згідно доданого до
позовної заяви розрахунку
заборгованості відповідачки станом на
05.03.2014 року заборгувала позивачу всього
26 726,57 доларів США.

В той же час у вимозі про дострокове
виконання грошових зобов'язань за
кредитним договором від 20.03.2014 року
прострочена заборгованість перед
банком складає: 647,60 доларів США -
прострочена сплати кредиту; 1672,00
доларів США - прострочення сплати
відсотків; 7 892,59 доларів США -
нарахована пеня.

Представник позивача в судовому
засіданні підтвердив про добровільне
погашення заборгованості в розмірі 466
доларів США і відповідно 1216,11 доларів
США.

При відмові в задоволенні позову суд
також приймає до уваги, що вимога
направлена відповідачці 20.03.2014 року з
рекомендацією достроково погасити
заборгованість протягом 30 календарних
днів. Разом з тим, до суду банк
звернувся з позовом вже 28.03.2014 року,
тому відповідачка була позбавлена
права добровільно достроково погасити
кредит у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст.527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Таким чином судом
достовірно встановлено, що позивач не
надав суду обґрунтованих доказів
стосовно дійсної кредитної
заборгованості відповідачки ОСОБА_3
перед банком, адже відповідачка
сплачувала кредит з відповідними
платежами згідно долучених до справи
випискою по рахунку, а обов'язок
доказування стороною обставин, на які
вона посилається на підставу своїх
вимог, є прямим її обов'язком
відповідно до положень ст.60 ЦПК
України.

Так як суд всебічно та повно встановив
всі обставини справи, необхідні для
вирішення матеріально-правового спору,
суд відмовляє в задоволенні позову в
зв'язку з необґрунтованістю та
недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11.60,212-215
ЦПК України, ст.ст.526,527,530,1050,1054 ЦК
України, суд

В
И Р І Ш И В:

В задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на нерухоме майно
відмовити.

Рішення може бути оскаржене
шляхом подання апеляційному суду через
суд першої інстанції заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
С. Я. Ковальчук

Дата документу 13.06.2014