Справа № 387/683/14-ц
Номер провадження по справі 2/387/226/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року
смт.
Добровеличківка

Добровеличківський
районний суд Кіровоградської області ,
в складі :

Головуючого судді

Цоток В.В.

при секретарі

Придатченко О.О.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

відповідача

ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної злочином,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з
позовом до відповідача про
відшкодування шкоди завданої злочином,
в якому зазначила, що вироком
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 14.03.2014 року
неповнолітню доньку відповідача -
ОСОБА_5 визнано винною в скоєнні
кримінального правопорушення
передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Вказаним кримінальним правопорушенням
ОСОБА_6 було завдано збитки в сумі 10 351
гривня 51 копійка. Окрім того
неправомірними діями ОСОБА_5 позивачу
було завдано моральної шкоди, яку вона
оцінює в 4000 гривень. Добровільно
відшкодувати заподіяну шкоду
відповідач, як законний представник
відмовляється, що спонукало позивача
захищати свої права в суді .

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги у
повному обсязі та обґрунтував їх
обставинами, викладеними в позовній
заяві. В обґрунтування вимог в частині
відшкодування моральної шкоди
зазначив , що його довіритель зазнала
душевних страждань в зв'язку із
викраденням її майна . Додав, що
відсутність у ОСОБА_4 постійного місця
роботи, стабільних доходів,
знаходження на її утриманні
неповнолітніх дітей унеможливлює
відновлення становища, яке існувало до
вчинення кримінального
правопорушення, що продовжує викликати
в позивача душевні старждання .

Відповідач та її представник в
судовому засіданні заявлені вимоги не
визнали повністю. В обгрунтування
своїх заперечнь заявили, що позивачем
не доведено факт неналежного виконання
ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків.
Вважають, що відповідальність має
нести і батько неповнолітньої ОСОБА_5 .
Заявили, що позовна вимога про
відшкодування моральної шкоди не
обгрунтована належними та допустимими
доказами. Відповідач додала, що батько
неповнолітньої ОСОБА_5 починаючи з 1998
року проживає на території Російської
Федерації і на момент розгляду спору
перебуває в розшуку. Дитина на момент
вчинення кримінального правопорушення
та на момент розгляду спору проживає
разом з ОСОБА_2 та перебуває на повному
її утриманні . Власного майна та
постійного місця роботи не має .

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає встановленими наступні
фактичні обставини справи та
відповідні їм правовідносини :

02.10.2013 року, близько 16 години 00 хвилин,
ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні
житлового будинку, що належить ОСОБА_4
та розташований в АДРЕСА_1, за
попередньою змовою з неповнолітньою
ОСОБА_7, таємно, з серванту, який
знаходився в кімнаті-залі, викрали :
золоту каблучку 585 проби, вагою 3,00 грам,
вартістю 1350 гривень ; золоту шпильку 585
проби , вагою 2,00 грам, вартістю 900
гривень ; пару золотих сережок 585 проби,
вагою 4,00 грам, вартістю 1800 гривень ;
золотий ланцюжок 985 проби, вагою 7,00
грам, вартістю 6481 гривня 51 копійка. З
викраденим з місця скоєння злочину
зникли та розпорядилися ним на власний
розсуд, спричинивши потерпілій
матеріальної шкоди на загальну суму 10531
гривня 51 копійка .

Вказані обставини справи встановлені
вироком Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 14.02.2014 року по
кримінальному провадженню № 387/308/14-к по
обвинуваченню ОСОБА_5 в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а
тому відповідно до ст. 61 ЦПК України не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала .

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1179 ЦК України
неповнолітня особа відповідає за
завдану нею шкоду самостійно на
загальних підставах . У разі
відсутності у неповнолітньої особи
майна, достатнього для відшкодування
завданої нею шкоди, ця шкода
відшкодовується в частці, якої не
вистачає, або в повному обсязі її
батьками .

З огляду на ті обставини, що
неповнолітня ОСОБА_5 не має майна для
відшкодування завданою нею шкоди, суд
вважає, що спричинена шкода має
відшкодовуватися її матір'ю -
відповідачем по справі .

Також зважаючи на те, що кримінальне
правопорушення було вчинене ОСОБА_5 в
співучастіз неповнолітньою ОСОБА_7, суд
вважає, що ОСОБА_2, як законний
представник неповнолітньої доньки має
відшкодувати ОСОБА_4 1/2 частину
вартості викраденого майна, що
становить 5265 гривень 76 копійок .

Доводи сторони відповідача про
необхідність покладення обов'язку
відшкодування заподіяної шкоди на
батька неповнолітньої ОСОБА_5 суд
вважає необгрунтованими, оскільки з
пояснень відповідача встановлено, що
вказана особа починаючи з 1998 року
проживає на території Російської
Федерації та на момент розгляду спору
перебуває в розшуку . А неповнолітня
ОСОБА_5 на момент вчинення
кримінального правопорушення та
розгляду справи по суті знаходиться на
повному утриманні відповідача .

Вирішуючи позовну вимогу в частині
відшкодування моральної шкоди суд
виходить з наступного :

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає : у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями , діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини , крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті .

Суд вважає доведеним той факт, що
внаслідок умисних протиправних дій
дитини відповідача потерпіла зазнала
душевних страждань пов'язаних з
викраденням її майна в зв'язку з чим
було порушено звичайний ритм життя
ОСОБА_4

З огляду на тривалість, глибину
душевних страждань позивача, тяжкість
вимушених змін у її життєвих
стосунках, а також враховуючи ті
обставини, що відповідач не має
постійого місця роботи та стабільних
доходів, з врахуванням вимог
розумності і справедливості суд
визначає розмір відшкодування ОСОБА_4
моральної шкоди в сумі 500 гривень .

На підставі викладеного , ст. ст. 22,
23,1166,1167,1179 ЦК України, керуючись ст.ст.
10,11,60,88,209,212-215, ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки смт. Чаган Теренозекського
району республіки Казахстан, жительки
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки міста АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в
рахунок відшкодування заподіяної
злочином матеріальної шкоди кошти в
сумі 5265 ( пять тисяч двісті шістдесят
п'ять ) гривень 76 копійок та моральної
шкоди кошти в сумі 500 ( п'ятсот ) гривень
.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судові витрати на загальну суму 243 (
двісті сорок три ) гривні 60 копійок .

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду Кіровоградської
області на протязі десяти днів з дня
його проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції .

Суддя Добровеличківського
районного суду

Кіровоградської області
В. В. Цоток