Справа № 496/163/14-ц
Провадження 2/496/563/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2014 року Біляївський районний
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

при секретарі - Козян Л.П.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Біляївка Одеської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Усатівської сільської ради
про визнання права власності на
житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним
позовом, в якому просить, визнати за нею
право власності на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Свої
вимоги позивач обґрунтовує тим, що
наказом №80-к від 04 серпня 1993 року вона
призначена на посаду медичної сестри
поліклінічного відділення „Одеського
обласного центру з профілактики та
боротьби зі СНІДом". Відповідно до
протоколу профспілкового комітету
„Одеського обласного центу СНІД" від 01
травня 1996 року та наказу „Одеського
обласного центру з профілактики та
боротьби зі СНІДом" №37 від 15 травня 1996
року „Про виділення житлової площі
співробітникам у будинках центру"
позивачу було виділено житловий
будинок для проживання сім'єю. Із
вказаних документів вбачається, що на
момент виділення зазначеного будинку
позивачу, він знаходився у
непридатному для проживання стані і
потребував проведення капітального
ремонту, а саме у будинку не було
опалення, електроенергії, води, стіни
пошкодженні, не було вікон, дверей,
відсутня підлога, дах пошкоджений та
потребував ремонту. Після чого позивач
за власні кошти зробила капітальний
ремонт будинку, вставила вікна, двері,
відремонтувала дах, підключила будинок
до електроенергії, зробила опалення у
будинку та підключила будинок до
газової мережі, до водопостачання,
уклала договори на постачання
електроенергії, води, газу та отримала
розрахункові книжки. Згідно до
протоколу профспілкового комітету
Одеського обласного центу СНІД" від
16.01.2012 року та наказу Управління
охорони здоров'я Одеської
облдержадміністрації №11 від 16.01.2012
року, вищезазначений житловий будинок
було передано з балансу обласного
центру СНІД до комунальної власності
територіальної громади с. Усатове
Біляївського району Одеської області.
Рішенням виконкому Усатівської
сільської ради Біляївського району № 09
від 29.01.2013 року позивачу для проживання
з видачею відповідного ордеру на житло
із спільної власності територіальної
громади с. Усатове було передано
вищезазначений житловий будинок, та
видано ордер на ім'я ОСОБА_2 07.02.2013 року
комунальним підприємством „БТІ" м.
Біляївка позивачу було видано
технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1,
в зазначеному документів позивач
вказана як „користувач". Рішенням
виконкому Усатівської сільської ради
№100 від 23.04.2013 року позивачу було надано
дозвіл на приватизацію житлового
будинку, а також рекомендовано
звернутися до КП „БТІ" у м. Біляївка для
підготовки документів, які необхідно
для отримання свідоцтва про право
власності на житловий будинок. В травні
місяці 2013 року позивач звернулася до КП
„БТІ" у м. Біляївка з проханням
підготувати та оформити документи про
передачу її у власність зазначеного
житлового будинку, але їй було
відмовлено у зв'язку з тим, що позивачем
було використано право на безоплатну
приватизацію житла. На момент надання у
1996 році зазначеного житлового будинку
позивач з чоловіком проживала та була
зареєстрована у квартирі своєї матері
в с. Маяки, але після ремонти позивач з
сім'єю переїхала до будинку, але не
знялися з реєстрації квартири матері. У
1999 році мати позивача приватизувала
свою квартиру та отримала свідоцтво
про право власності на житло, в якому
власниками квартири по ? кожному
зазначені: мати позивача, рідна сестра
позивача, позивач та її чоловік. Отже
право на приватизацію позивачем було
використано. З моменту виділення
позивачу зазначеного вище житлового
будинку та до теперішнього часу,
позивач постійно у ньому проживає,
сплачує комунальні платежі, підтримує
будинок у належному стані.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву про
розгляд справи за відсутністю його
представника та не заперечував проти
задоволення позовних вимог (а.с. 42).

Заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши докази по
справі, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 04 серпня 1993 року
ОСОБА_2 зарахована на посаду медичної
сестри поліклінічного відділення
„Одеського обласного центру з
профілактики та боротьби зі СНІДом", що
підтверджується записами у трудовій
книжці (а.с. 6).

Відповідно до протоколу
профспілкового комітету „Одеського
обласного центу СНІД" від 01 травня 1996
року позивачу було виділено житловий
будинок для проживання сім'єю, який
згідно акту від 20.06.1996 року потребував
капітального ремонту (а.с. 7-9).

Згідно до протоколу профспілкового
комітету Одеського обласного центу
СНІД" від 16.01.2012 року та наказу
Управління охорони здоров'я Одеської
облдержадміністрації №11 від 16.01.2012
року, вищезазначений житловий будинок
було передано з балансу обласного
центру СНІД до комунальної власності
територіальної громади с. Усатове
Біляївського району Одеської області.
Рішенням виконкому Усатівської
сільської ради Біляївського району № 09
від 29.01.2013 року позивачу для проживання
з видачею відповідного ордеру на житло
із спільної власності територіальної
громади с. Усатове було передано
вищезазначений житловий будинок, та
видано ордер на ім'я ОСОБА_2(а.с. 11-14).

07 лютого 2013 року комунальним
підприємством „Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості" було
видано технічний паспорт на будинок
АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_2 (а.с. 16-19).

Рішенням виконкому Усатівської
сільської ради №100 від 23.04.2013 року
позивачу було надано дозвіл на
приватизацію житлового будинку, а
також рекомендовано звернутися до КП
„БТІ" у м. Біляївка для підготовки
документів, які необхідно для
отримання свідоцтва про право
власності на житловий будинок (а.с. 15).

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України,
виходячи із принципу диспозитивності
цивільного судочинства, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці
фактичні дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів, висновків
експертів.

У відповідності до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи зі змісту положень статті 60
ЦПК України суд розглядає справу на
підставі доказів, які подані сторонами
до справи до початку безпосереднього
судового розгляду.

Відповідно до ст. 3 Закону України
„Про приватизацію державного
житлового фонду" (далі - закон)
приватизація здійснюється шляхом:
безоплатної передачі громадянам
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках з розрахунку санітарної
норми 21 квадратний метр загальної
площі на наймача і кожного члена його
сім'ї та додатково 10 квадратних метрів
на сім'ю.

Стаття 8 закону, передбачає
приватизація державного житлового
фонду здійснюється уповноваженими на
це органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд. Передача квартир (будинків) у
власність громадян здійснюється на
підставі рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина. Підготовку та оформлення
документів про передачу у власність
громадян квартир (будинків), житлових
приміщень у гуртожитках може бути
покладено на спеціально створювані
органи приватизації (агентства, бюро,
інші підприємства. Органи
приватизації, що здійснюють
приватизацію державного житлового
фонду, мають право на діяльність по
оформленню та реєстрації документів
про право власності на квартиру
(будинок), житлове приміщення у
гуртожитку. Органи приватизації,
органи місцевого самоврядування не
мають права відмовити мешканцям
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках у приватизації
займаного ними житла, крім випадків,
передбачених законом.

Згідно до ст. 5 закону, якщо
загальна площа квартири (будинку)
перевищує площу, яку має право отримати
сім'я наймача безоплатно, наймач
здійснює доплату цінними паперами,
одержаними для приватизації державних
підприємств чи землі, а у разі їх
відсутності - грошима. Сума доплат
визначається добутком розміру
надлишкової загальної площі на
вартість одного квадратного метра.

Відповідно до світлокопії
паспорту позивача, право на
приватизацію житла використано 44,80
кв.м. при нормі 94,0 кв.м. (а.с. 30-31),
зазначене дає підстави вважати що
позивачем повністю не використано
право на безоплатну приватизацію
передбачену законом.

Позивач посилається на те, що в травні
місяці 2013 року вона звернулася до КП
„БТІ" у м. Біляївка з проханням
підготувати та оформити документи про
передачу її у власність зазначеного
житлового будинку, але їй було
відмовлено у зв'язку з тим, що позивачем
було використано право на безоплатну
приватизацію житла, жодних доказів на
зазначені твердження позивачем суду не
було надано.

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише в разі його порушення, невизнання
або оспорювання (частина перша статті 15
ЦК, частина перша статті 3 ЦПК України).
У зв'язку із цим звернення до суду з
вказаним позовом має здійснюватися за
наявності даних про те, що порушене
питання було предметом розгляду
компетентного державного органу,
рішення якого чи його відсутність
дають підстави вважати про наявність
спору про право.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд
ухвалює рішення про задоволення позову
лише у випадках наявності для того
законних підстав. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд відмовляє у прийнятті
визнання відповідачем позову і
продовжує розгляд справи.

З огляду на вище зазначене у суду
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог, таким чином суд вважає
необхідним відмовити у задоволені
позовних вимог у зв'язку з їх
необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 3,5,8 Закону України
„Про приватизацію державного
житлового фонду", ст.ст. 11,58,60,212 -215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_2 до
Усатівської сільської ради про
визнання права власності на житловий
будинок - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Біляївський районний суд
Одеської області протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особам, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час його
проголошення, - протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя Галич
О.П.

11.04.2014