Справа № 357/3223/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного
майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що з 25.12.1991 року
по 02.10.2013 року перебувала з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі,
в період якого вони придбали
автомобіль CHERY JAGGI н.з. НОМЕР_1 вартістю
52480 грн., який зареєстрований за
відповідачем, після розірвання шлюбу
їй стало відомо, що відповідач
реалізував вказаний автомобіль, на цей
час вартість аналогічного автомобіля
складає 55800 грн. Позивач просила суд
визнати вказаний автомобіль спільним
майном подружжя, стягнути на її користь
27900 грн. -половину вартості автомобіля.

В судовому засіданні позивач, її
представник зменшили позовні вимоги до
суми 19307 грн. -половина вартості
автомобіля, що складає за висновком
спеціаліста 38614 грн.

Відповідач, його представник позов не
визнали, звернулися до суду з
зустрічним позовом мотивуючи тим, що за
час перебування в шлюбі сторони
придбали спільне майно: автомобіль CHERY
JAGGI н.з. НОМЕР_1 вартістю 38614 грн., вхідні
двері-2000 грн., душова кабіна-2000 грн.,
бойлер -1000 грн., холодильник-3000 грн., два
кондиціонери-6000 грн., шафа-купе-10000 грн.,
телевізор-6000 грн., пластикові вікна-10000
грн., пральна машина- 2000 грн., матеріали
та роботи по укладанню даху будинку в
селі -20000 грн., всього майна на суму 100 614
грн., все майно, крім автомобіля,
знаходиться у позивача. Відповідач
просив суд визнати спільною сумісною
власністю подружжя вказане вище майно,
виділити ОСОБА_1 все майно, крім
автомобіля, на суму 62 000 грн., зарахувати
йому у вартість половини частки у
спільному майні подружжя вартість
автомобіля на суму 38614 грн., стягнути з
ОСОБА_1 на його користь різницю у
вартості часток у спільному майні
подружжя в сумі 11 693 грн.

За ухвалою суду від 27.05.2014 року
зустрічний позов було прийнято до
спільного розгляду з первісним
позовом.

В судовому засіданні відповідач та
його представник надали письмову
заяву, в якій уточнили марки, назви
спільного майна подружжя, а саме:
автомобіль CHERY JAGGI н.з. НОМЕР_1 вартістю
38614 грн., вхідні двері-2000 грн., душова
кабіна-2000 грн., бойлер «Електролюкс» -1000
грн., холодильник «Шарп» -3000 грн., два
кондиціонери «Самсунг»-6000 грн.,
шафа-купе-10000 грн., телевізор LG 42
дюйми-6000 грн., пластикові вікна-10000 грн.
/в квартирі АДРЕСА_1 та в будинку в
АДРЕСА_2/, пральна машина «Арістон»- 2000
грн., матеріали та роботи по укладанню
даху будинку в АДРЕСА_2, власником якого
є ОСОБА_1, -20000 грн., всього майна на суму
100 614 грн.

Під час розгляду справи відповідач
уточнив позовні вимоги за зустрічним
позовом, зменшивши вартість
пластикових вікон до 6 000 грн., вказавши,
що це тільки вартість вікон, які були
встановлені в будинку по АДРЕСА_2.

Позивач та її представник зустрічний
позов визнали частково, пояснили, що
відповідач включив до розподілу майно,
яке відсутнє і яке подружжям за час
перебування в шлюбі не куплялося.

Заслухавши пояснення осіб, які
приймають участь у розгляді справи,
оглянувши матеріали даної справи, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення первісного та зустрічного
позовів з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що позивач
та відповідач перебували в
зареєстрованому шлюбі з 25.12.1991 року,
мають неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією
свідоцтва про шлюб /а.с.4/, копією
довідки міського відділу ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції щодо
заборгованості по аліментах на
утримання сина, які має сплачувати
відповідач /а.с.45/.

За рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 02.10.2013 року, яке набрало законної
сили 05.11.2013 року, шлюб між сторонами по
справі розірвано, що слідує з копії
цього рішення /а.с.46/.

В судовому засіданні було встановлено,
що за час перебування в
зареєстрованому шлюбі сторони
придбали: автомобіль CHERY JAGGI 2008 року
випуску вартістю 38614 грн., душова
кабіна-2000 грн., бойлер «Електролюкс»
-1000 грн., холодильник «Шарп» -3000 грн., два
кондиціонери-2198 грн., шафа-купе-4380 грн.,
пральна машина «Арістон» - 2000 грн.,
всього на суму 53 192 грн.

Обсяг і вартість саме цього майна
встановлено за погодженням сторін та
підтверджено в судовому засіданні
наданими сторонами доказами.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
/доходу/.

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

За ч.1 ст.61 СК України, об'єктами права
спільної сумісної власності подружжя
можуть бути будь-які речі, за винятком
тих, які виключені з цивільного
обороту.

А за ч.2 цієї статті об'єктом права
спільної сумісної власності є
заробітна плата, пенсія, стипендія,
інші доходи, одержані одним із
подружжя.

Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
за № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», спільною
сумісною власністю подружжя, зокрема,
можуть бути: квартири, жилі й садові
будинки, земельні ділянки та
насадження на них, продуктивна і робоча
худоба, засоби виробництва,
транспортні засоби, грошові кошти,
акції та інші цінні папери,
паєнакопичення в житлово-будівельному,
дачно-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі,
грошові суми та майно, належні подружжю
за іншими зобов'язальними
правовідносинами, тощо.

Згідно зі ст.63 СК України, дружина та
чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Відповідно до ст.69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором /ст.70 СК України/.

За ст.71 СК України майно, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Згідно рекомендацій, викладених в п.24
наведеної вище Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
за № 11, до складу майна, що підлягає
поділу, включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб.

В судовому засіданні встановлено, що
автомобіль CHERY JAGGI 2008 року випуску було
зареєстровано на ім'я відповідача
ОСОБА_2, що слідує з копії свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу /а.с.38/.

Але за заявою ОСОБА_2 цей автомобіль
знято з обліку для реалізації , а 05.11.2013
року на підставі довідки-рахунку № 123301
та заяви № 29626797 про реєстрацію ТЗ
придбаного в торговельній організації
зареєстровано на ім'я ОСОБА_4.

Наведене стверджується копіями
вказаних документів в матеріалах
справи /а.с. 34-39/.

Відповідач не заперечував в судовому
засіданні того, що вказаний вище
автомобіль він відчужив тоді, коли вони
з ОСОБА_1 вже не проживали разом.

За ч.ч.1,3 ст.65 СК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.

Для укладення одним із подружжя
договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і /або/
державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово.

Відповідач не надав суду жодних
доказів того, що позивач надавала свою
згоду на відчуження автомобіля як
спільного майна подружжя.

В п.30 наведеної вище Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
за № 11 вказується на те, що у випадку
коли при розгляді вимоги про поділ
спільного сумісного майна подружжя
буде встановлено, що один із них
здійснив його відчуження чи використав
його на свій розсуд проти волі іншого з
подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на
її потреби або приховав його, таке
майно або його вартість враховується
при поділі.

Отже, суд вважає за можливе врахувати
при поділі майна вартість автомобіля
CHERY JAGGI в сумі 38614 грн.

Відповідач включив до обсягу спільного
майна подружжя, яке підлягає поділу,
вхідні двері вартістю 2000 грн. та
телевізор LG 42 дюйми вартістю 6000 грн.,
але доказів, що це майно було придбано
сторонами за час перебування в шлюбі,
суду відповідачем не надано.

Не надано відповідачем і доказів того,
що у будинку в АДРЕСА_2 було встановлено
за спільні кошти подружжя пластикові
вікна вартістю 6000 грн. та використано
матеріалів і виконано робіт на суму 20 000
грн.

Довідка ДП «Білоцерківське лісове
господарство» від 24.04.2014 року про те, що
ОСОБА_2 придбав пиляні заготовки
хвойних порід на суму 6072,02 грн., та
копія товарно-транспортної накладної
від 24.07.2012 року /а.с.64-67/ не підтверджують
обставин, на які посилався відповідач,
тоді як згідно ст.ст. 10,60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Отже, судом безспірно встановлено, що
до складу спільного майна подружжя, яке
підлягає поділу, входить таке майно:
душова кабіна-2000 грн., бойлер
«Електролюкс» -1000 грн., холодильник
«Шарп» -3000 грн., два кондиціонери-2198
грн., шафа-купе-4380 грн., пральна машина
«Арістон» - 2000 грн., всього на суму 14 578
грн., також при поділі майна суд
враховує вартість автомобіля, як
вказано вище, в сумі 38614 грн., загальна
вартість майна -53 192 грн.

При цьому судом не приймаються до уваги
посилання позивача на те, що бойлер на
даний час відсутній, в березні 2014 року
він вийшов з ладу, оскільки доказів з
цього приводу суду також не надано.

При поділі майна суд виходить з
рівності часток подружжя, при вартості
майна -53 192 грн., вартість частки кожного
з подружжя буде становити 26 596 грн.

Відповідач просив суд у зустрічному
позові зарахувати йому у вартість
частки у спільному майні подружжя
вартість автомобіля на суму 38614 грн., а
все інше майно - виділити позивачу.

Суд вважає, що зустрічний позов в цій
частині підлягає до задоволення, а тому
ОСОБА_1 виділяється у власність майно
на суму 14 578 грн., у частку ОСОБА_2
зараховується вартість автомобіля в
сумі 38614 грн., а виходячи з вартості
частки кожного подружжя /26596 грн./, на
користь позивача належить стягнути з
відповідача різницю у вартості часток
у сумі 12 018 грн.

Таким чином, грошова компенсація
вартості автомобіля, яку просила
стягнути позивач, становить не 1/2
частину, а з врахуванням того, що у
власність позивача передано вказане
вище майно, -12018 грн.

Судові витрати по справі кожна із
сторін залишає за собою за їх спільною
згодою.

Керуючись ст.ст. 60,61,63,65,69,70,71 СК України,
ст.ст.10,60,79,88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
компесацію вартості автомобіля CHERY JAGGI
н.з. НОМЕР_1 в сумі 12018 грн.

В решті позову - відмовити.

Зустрічний позов задовольнити
частково.

Провести поділ спільного майна
подружжя, виділивши у власність ОСОБА_1
душову кабіну вартістю 2000 грн., бойлер
«Електролюкс» вартістю 1000 грн.,
холодильник «Шарп» вартістю 3000 грн.,
два кондиціонери вартістю 2198 грн.,
шафу-купе вартістю 4380 грн., пральну
машину «Арістон»-2000 грн., всього на суму
14 578 грн.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя А. М. Дмитренко