У Х В А Л А

05 червня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Протасова О. М.
,

при секретарі - Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
головного державного виконавця
міського відділу Державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Прохацького Руслана Олександровича , -

В С Т А Н О В И В :

Стягувач ОСОБА_1 25.11.2013 р. звернувся до
суду зі скаргою на постанову головного
державного виконавця міського відділу
Державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Прохацького Р.О.
від 30.09.2013 року про закінчення
виконавчого провадження ВП №38634901 з
примусового виконання виконавчого
листа №2/1003/3997/12 від 20.06.2013 р., виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області про зобов'язання
ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у
спілкуванні з малолітньою дочкою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначив, що після
того, як 01.07.2013 р. було відкрито
виконавче провадження, боржник ОСОБА_3
двічі - 02.10.2013 р. та 05.10.2013 р. виконала
обов'язки, покладені судом, та
дозволила йому спілкуватись з дитиною,
однак відразу після закінчення
виконавчого провадження стала чинити
йому перешкоди у побаченні з дочкою.
Вважаючи, що судові приписи мають
періодичний характер, а тому він може
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом усього періоду його
дії, тобто, протягом перебування дочки
у статусі малолітньої дитини, 06.11.2013 р.
він повторно здав виконавчий лист до
виконання, однак постановою від 07.11.2013
р. було відмовлено у відкритті
виконавчого провадження у зв'язку із
завершенням виконання судового
рішення. Не знаючи іншого способу
захистити своє право на спілкування з
дитиною, просив скасувати постанову
державного виконавця від 30.09.2013 р. про
закриття виконавчого провадження як
таку, що винесена передчасно до
виконання всіх необхідних дій.
Одночасно подав клопотання про
поновлення строку на оскарження
зазначеної постанови, посилаючись на
несподіваність поведінки боржника, яка
стала ухилятись від виконання судового
рішення, та свою юридичну
необізнаність.

У судовому засіданні представник
заявника - адвокат ОСОБА_5, який діє на
підставі угоди, підтримав скаргу,
посилаючись на наведені у ній
обставини, головний державний
виконавець міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Прохацький Р.О.
скаргу не визнав, вважаючи її
необґрунтованою. Пояснив, що постанову
про відмову у повторному відкритті
виконавчого провадження від 07.11.2013 р.
стягувач отримав 19.11.2013 р.

Вислухавши осіб, які беруть участь у
справі, та беручи до уваги, що скаргу на
дії державного виконавця стягувач
подав в десятиденний строк хоча і не з
дня винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження, однак з дня,
коли дізнався про порушення своїх прав,
закріплених судовим рішенням, а саме, з
дня отримання постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим документом, за яким
виконавче провадження завершене, суд
вважає, що наведені стягувачем причини
пропуску строку є поважними, а тому
його клопотання про поновлення строку
звернення зі скаргою до суду підлягає
задоволенню, однак у задоволенні
скарги має бути відмовлено, на підставі
такого.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень.

Загальні умови виконання рішень, за
якими боржник зобов'язаний особисто
вчинити певні дії або утриматись від їх
вчинення, передбачені ст.75 зазначеного
Закону.

Зокрема, згідно з частинами 1,4 цієї
статті, після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматись від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
семиденного строку, встановленого
частиною другою ст.25 цього Закону для
самостійного виконання рішення; під
час виконання рішення про заборону
вчиняти певні дії або про отримання від
вчинення певних дій державний
виконавець доводить до відома
боржника резолютивну частину такого
рішення, про що складає відповідний
акт, після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження.

З виконавчого листа №2/1003/3997/12 від
20.06.2013 р., виданого Білоцерківським
міськрайонним судом Київської
області вбачається, що рішенням суду
ОСОБА_3 зобов'язано не чинити перешкоди
ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою
дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
встановлено певні дні та часи для
спілкування з нею.

З постанови про відкриття виконавчого
провадження судом встановлено, що
01.07.2013 р. головний державний виконавець
МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ
Прохацький Р.О. відкрив за цим
виконавчим листом виконавче
провадження ВП №38634901, та зобов'язав
боржника самостійно виконати рішення
суду.

Судом встановлено також, що державний
виконавець довів до відома боржника
резолютивну частину судового рішення
та відібрав у нього письмове
зобов'язання виконувати вимоги суду,
про що склав відповідний акт, після
чого 30.09.2013 р. виніс постанову про
закінчення виконавчого провадження.

Зі скарги та пояснень представника
заявника вбачається, що боржник
розпочала виконувати судове рішення
та надала стягувачу змогу 02.10.2013 р. та
05.10.2013 р. спілкуватись з дитиною
відповідно до рішення суду, однак у
подальшому з різних приводів не
дотримувалась судових приписів.

На підставі наведених норм та
встановлених обставин суд вважає, що
державний виконавець діяв відповідно
до положень Закону України "Про
виконавче провадження", а тому
підстави для скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження
відсутні.

Доводи стягувача щодо можливості
застосування аналогії закону та
повторного пред'явлення виконавчого
листа до виконання у зв'язку з
періодичністю покладених на боржника
обов'язків суд до уваги не бере,
оскільки ч.2 ст.22 передбачена
можливість повторного пред'явлення до
виконання тільки виконавчих листів
про стягнення періодичних платежів, а
виконавчі дії з виконання рішення
немайнового характеру державний
виконавець зобов'язаний провести у
двомісячний строк з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження (ч.2 ст.30 вказаного Закону).

Окрім того, правомірність винесення
постанови від 07.11.2013 р. про відмову у
відкритті виконавчого провадження
предметом даного судового розгляду не
є.

Посилання стягувача на те, що
винесенням постанови про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець порушив його право на
судовий захист суд також вважає
необґрунтованим, оскільки у випадку
ухилення від виконання рішення суду
особою, з якою проживає дитина,
частинами 4,5 ст.159 СК України
передбачено спеціальний спосіб
захисту порушеного права особи, на
користь якої винесено рішення, який
передбачає можливість шляхом
пред'явлення позову вимагати передачі
дитини для проживання з ним та
відшкодування матеріальних та
моральних збитків.

Зазначені положення Сімейного кодексу
України також непрямо свідчать про те,
що рішення суду про визначення
способу участі одного з батьків у
вихованні дитини виконується у
порядку, передбаченому ст.75 Закону
України "Про виконавче провадження";
строк здійснення виконавчого
провадження за таким рішенням має
відповідати вимогам ч.2 ст.30
зазначеного Закону та не може тривати
до досягнення дитиною відповідного
віку.

У зв'язку з цим у задоволенні скарги суд
відмовляє.

На підставі наведеного, керуючись ст.386,
387, 388, 294-296 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Поновити стягувачу ОСОБА_1 строк для
звернення зі скаргою на постанову
головного державного виконавця
міського відділу Державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції від
30.09.2013 року про закінчення виконавчого
провадження ВП №38634901 з примусового
виконання виконавчого листа №2/1003/3997/12
від 20.06.2013 р., виданого Білоцерківським
міськрайонним судом Київської
області про зобов'язання ОСОБА_3 не
чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні
з малолітньою дочкою.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
головного державного виконавця
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Прохацького Руслана Олександровича
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на увалу суду першої
інстанції подається апеляційному суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
Київської області протягом п"яти днів з
дня її проголошення. У разі, якщо її
було постановлено без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п"яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги , якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова