Дата документу 29.04.2014
ЄУ № 420/313/14-ц
Провадження №2/420/169/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Проньки В.В

при секретарі Рожковій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 23545,05 грн. за кредитним договором № LGNWRХ10540135 від 28.12.2006 року, яка складається з наступного: 2737,33 грн. - заборгованість за кредитом; 9094,40 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 323,57 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 9792,37 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина); 1097,38 грн. (процентна складова) та судові витрати у розмірі 243,60 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не зявився, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

28.12.2006 року між позивачем ПАТ КБ Приватбанк, що є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ КБ Приватбанк та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № LGNWRХ10540135 (далі Договір).

Зазначений Договір у чинність ст.1054 ЦК України є кредитним та складається з Заяви позичальника (далі Заява) та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» «Стандарт» (далі Умови).

Згідно умов Договору позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 2964,50 грн. на строк 24 місяця з 28.12.2006 року по 28.12.2008 року включно зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 65.22 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 269,50 грн. в обмін на зобовязання відповідача з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в обумовлені строки.

Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 205,00 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

Відповідно до п.3.2.2. та п.3.2.3. Умов відповідач зобовязаний погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви, а також сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п.4.1., 4.2. даних Умов та Тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту.

Згідно п.4.2. Умов при порушенні відповідачем зобовязань по погашенню кредиту, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.3.3 даних Умов, відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у Тарифах та Заяві. Розраховані відповідно до цього пункту Умов відсотки сплачуються відповідачем окремо понад зазначену в Заяві суму щомісячного платежу по Кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу.

Згідно п.4.7. Умов при непогашенні кредиту в строки, установлені в Заяві і п.п.3.2.2, 3.3.3 даних Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.4.2 даних Умов з дати виникнення простроченої заборгованості.

Відповідно до п.5.1. Умов при порушенні відповідачем будь якого із зобовязань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, позивач має право нарахувати, а відповідач зобовязується сплатити позивачу пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу.

Судом встановлено, що відповідачем було порушено умови кредитного договору та графік погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого, утворилася заборгованість відповідача перед позивачем.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості позивача за договором № LGNWRХ10540135 від 28.12.2006 року, станом на 07.02.2014 року сума боргу відповідача перед позивачем склала 23545,05 грн., з яких: 2737,33 грн. заборгованість за кредитом; 9094,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 323,57 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 9792,37 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1097,38 грн. штраф (процентна складова).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст. 546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобовязання є неустойка.

У чинність ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У чинність ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що п.5.5 Умов передбачено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами 5 років.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 2 ст.616 ЦК України передбачено, що суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Враховуючи, що згідно розрахунку заборгованості про порушення зобовязання банк дізнався в 2007 року, але звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором лише 04 березня 2014 року, тобто більш ніж через шість років після початку порушення зобовязання і більш ніж через три роки після закінчення 28.12.2009 року строку виконання зобовязання, до цього будь яких заходів щодо стягнення заборгованості з відповідача не приймав, чим сприяв збільшенню розміру неустойки за кредитним договором, суд, виходячи з засад цивільного судочинства, а саме розумності та справедливості, вважає можливим на підставі ч.2 ст.616 ЦК України та ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням заборгованості за тілом кредиту 2737,33 грн. зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, до розміру тіла кредиту, а саме, до 2737,33 грн.

Пунктом 5.3. Умов передбачено, що при порушенні відповідачем строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, відповідач зобовязаний сплатити позивачу штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

З урахуванням перерахунку заборгованості відповідача перед позивачем за договором кредиту, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача 5% від суми заборгованості, згідно п.5.3. Умов, у розмірі 744,63 грн., виходячи з наступного розрахунку: 2737,33 грн. (заборгованість відповідача за кредитом) + 9094,40 грн. (заборгованість по відсоткам за користування кредитом) + 323,57 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом) + 2737,33 грн. (пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором) = 14892,63 грн. х 5% = 744,63 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача у чинність ст.ст. 526, 530, 549, 610-612, 614, 1054 ЦК України, підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 15637,26 грн., де 2737,33 грн. (заборгованість відповідача за кредитом) + 9094,40 грн. (заборгованість за відсотками за користування кредитом) + 323,57 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом) + 2737,33 грн. (пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором) + 744,63 грн. (штраф процентна складова).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10,11,60,88,212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 іпн. номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором № LGNWRХ10540135 від 28.12.2006 року у розмірі 15637,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 іпн. номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк суму судового збору у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :