Справа № 265/1944/14-ц
Провадження № 2/265/1259/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

при секретарі Хайтуловій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Маріуполі Донецької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання
договору про завдаток та відшкодування
збитків, -

В С Т А Н О В И В :

24 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ФОП
ОСОБА_2 про розірвання договору про
завдаток на купівлю (установку) метало
пластикових вікон, укладений 06 лютого
2014 року, відшкодування збитків та
стягнення моральної шкоди. В
обґрунтування заявлених вимог
посилалася на те, що 06 лютого 2014 року за
місцем її проживання, а саме в квартирі
АДРЕСА_1, її бабуся ОСОБА_3
використовуючи її паспорт, від її імені
уклала договір про завдаток на купівлю
(установку) метало пластикових вікон,
уплативши грошову суму у розмірі 1000
гривень. 07 лютого 2014 року приблизно о
10.00 годині вони разом з матір'ю
звернулися до офісу ОСОБА_2,
розташованому за адресою: АДРЕСА_2, де
попросили надати сертифікати на
продукцію, однак їм ніяких документів
надано не було. У зв'язку з наведеним
вона відмовилася укладати договір на
установку вікон з відповідачкою та
вимагала повернути сплачені за
договором завдатку грошові кошти у
розмірі 1000 гривень. У поверненні
грошових коштів у розмірі 1000 гривень їй
було відмовлено. Після цього вона
зверталася із заявою до
Орджонікідзевського РВ про порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_2,
однак 18 лютого 2014 року у порушенні
кримінальної справи було відмовлено.
Просила розірвати угоду про завдаток
на купівлю (установку) метало
пластикових вікон, укладену 06 лютого 2014
року від її імені з ПП ОСОБА_2 та
стягнути з останньої на її користь
спричинену матеріальну шкоду, а саме
грошову суму, сплачену за договором у
розмірі 1000 гривень, 1% неустойки за
кожен день прострочення виплати
грошей, тобто 10 гривень за кожен день,
починаючи з 07 лютого 2014 року до дня
фактичного розрахунку, витрати,
пов'язані із оплатою правової допомоги
у розмірі 300 гривень та моральну шкоду у
розмірі 10000 гривень.

У судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги та надала
пояснення, аналогічні викладеним у
позовній заяві, та доповнила, що вона не
укладала з відповідачкою жодного
договору, договір про завдаток на
купівлю (установку) метало пластикових
вікон, без її згоди, уклала від її імені
бабуся та оплатила 1000 гривень, які
належали їй. Коли вона дізналася про це,
погодилася укласти основний договір
тільки за умови, якщо вікна будуть
високоякісні. Наступного дня, не
отримавши відповідних документів, вона
відмовилася від укладання договору та
стала вимагати повернення грошей,
сплачених бабусею, на що отримала
відмову. Просила позовні вимоги
задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, надала заяву з проханням
розглядати справу в її відсутності та
письмові заперечення на позов, де
зазначила, що позовні вимоги вона не
визнає за наступних підстав. Перед
укладенням угоди про завдаток ФОП
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 досягли згоди
стосовно всіх умов угоди про завдаток.
06 лютого 2014 року між ними було укладено
угоду про завдаток на покупку
(встановлення) метало пластикових
вікон № 234-340 на загальну суму 1000
гривень. При заповненні вищевказаної
угоди була допущена помилка, а саме
невірно вказані дані про Замовника.
Замість справжніх даних ОСОБА_3
працівник ФОП ОСОБА_2 помилково вніс
дані ОСОБА_1 Така помилка була допущена
внаслідок того, що ОСОБА_3 надала
невірні дані про себе особі, що
заповнювала угоду про завдаток. Тобто
працівник ФОП ОСОБА_2 був введений в
оману стосовно особи, яка укладає
договір з ФОП ОСОБА_2 Дані про замовника
були записані зі слів самої ОСОБА_3,
тобто ОСОБА_3 при укладанні угоди про
завдаток надала замість своїх даних,
дані ОСОБА_1 Виявити помилку вдалося
через тривалий час, коли було виявлено
невідповідність підпису Замовника та
даним, які вказані зверху угоди. Тобто
між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 не існує
жодних договірних відносин. ФОП ОСОБА_2
не отримувала від ОСОБА_1 коштів, які
вимагає повернути позивач. На підставі
викладеного просила відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивачки,
дослідивши письмові матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, за наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ФОП
ОСОБА_2 06 лютого 2014 року було укладено
угоду про завдаток на купівлю
(установку) метало пластикових вікон №
234-340, внаслідок чого замовником було
передано виконавцю грошову суму у
розмірі 1000 гривень, про що свідчить
товарний чек (а.с. 7).

Суд не бере до уваги той факт, що
замість даних ОСОБА_3 у договорі
зазначені данні позивачки ОСОБА_1, тому
як сама позивачка у судовому засіданні
пояснила, що бабуся, без її відома,
взяла її паспорт та внесла з нього
данні у договір, підписала зазначений
договір, про що свідчить особистий
підпис ОСОБА_3, та надала працівнику
відповідачки грошові кошти у розмірі
1000 гривень в якості завдатку.

Також позивачка зазначала, що вона не
укладала з відповідачкою угоди про
завдаток на купівлю (установку) метало
пластикових вікон та не підписувала її.
На цьому ж і наполягала відповідачка у
наданих нею запереченнях. З вимогами
про визнання недійсним договору про
завдаток на купівлю (установку) метало
пластикових вікон № 234-340, ані ОСОБА_3,
ані ОСОБА_1, не зверталися.

Відповідно до ст..ст.3 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

За змістом ст..ст. 11,15 ЦК України
цивільні права і обов'язки виникають із
дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства. Кожна особа
має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це
передбачені законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України в
порядку цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Ч.2
зазначеної статті містить перелік
способів захисту цивільних прав та
інтересів, серед яких є відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди, відшкодування
моральної шкоди.

Позивачка ОСОБА_1 не є стороною угоди
про завдаток на купівлю (установку)
метало пластикових вікон № 234-340,
укладеної 06 лютого 2014 року, а тому не
має права вимоги розірвання зазначеної
угоди та відшкодування майнової та
немайнової шкоди.

На підставі викладеного, враховуючи, що
позивачка не є тією особою, яка має
право звернення до суду з зазначеними
вимогами, суд відмовляє у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про
розірвання договору про завдаток та
відшкодування збитків, у повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України ,
суд -

В И
Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
розірвання договору про завдаток та
відшкодування збитків, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його оголошення або у
разі неприсутності сторін під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Т.С. Адамова