22-ц/775/795/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Песоцької Л.І.

Ткаченко Т.Б., Мальцевої Є.Є.

при секретарі Одінцові Е.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі Донецької
області справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені)
за прострочення сплати аліментів за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 18
квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з даним позовом. Вказувала на те,
що з 12 червня 2004 року по 12 серпня 2011 року
знаходилась з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого має
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Іллічівського районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 19
липня 2012 року з відповідача на її
користь стягнуто аліменти на сина
ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини усіх видів
заробітку щомісячно, починаючи з 04
липня 2012 року до повноліття дитини.
Відповідач не в повному обсязі
сплачував аліменти у зв'язку з чим за
період з 04 липня 2012 року по 21 листопада
2013 року утворилась заборгованість.
Тому просила стягнути з ОСОБА_4 на її
користь неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів в
розмірі 5033,70 грн. та відшкодування
судових витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
18 квітня 2014 року у задоволені позову
ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин у справі, порушення судом норм
матеріального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивачки ОСОБА_3, яка підтримала
доводи скарги, пояснення відповідача
ОСОБА_4 і його представника ОСОБА_6, які
заперечували проти задоволення скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням
Іллічівського районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 19
липня 2012 року з ОСОБА_4 стягнуто на
користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого у свідоцтві
про народження зазначено відповідача,
в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу)
щомісячно з 04 липня 2012 року до
повноліття дитини.

Виконавчий лист про стягнення
аліментів Іллічівським районним судом
міста Маріуполя Донецької області
видано 15 жовтня 2012 року. Постановою
державного виконавця Приморського
ВДВС Маріупольського МУЮ від 25 жовтня
2012 року позивачці було відмовлено у
прийняті виконавчого листа (а.с. 56, 59). 12
листопада 2012 року вона звернулась до
Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ із
заявою про прийняття виконавчого листа
і постановою державного виконавця від
15 листопада 2012 року було відкрито
виконавче провадження про стягнення
аліментів з відповідача на її користь
(а.с. 54, 55). Постановою державного
виконавця від 10 вересня 2013 року
звернуто стягнення на заробітну плату
відповідача і у зв'язку з наявністю
заборгованості з 04 липня 2012 року
визначено утримання аліментів до
погашення заборгованості в розмірі 50%
його заробітку (а.с. 50).

З липня 2012 року по жовтень 2013 року із
заробітку відповідача за його заявою
утримувались щомісячно аліменти на
користь позивачки в розмірі 13%, а з
листопада 2013 року - 16,67% (а.с. 30).

У листопаді 2013 року відповідач сплатив
заборгованість за аліментами, яка
утворилась з 04 липня 2012 року, в сумі 1994
грн. 15 коп. у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволені позову, суд
виходив з того, що відповідач не
ухилявся від сплати аліментів на
користь позивачки, аліменти
утримувались за його заявою і
заборгованість за аліментами виникла
не з його вини. Проте, з таким висновком
не можна погодитись.

Відповідно до ст. 180 СК України
батьки зобов`язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

За ст. 191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 3 ст. 74 Закону України «Про
виконавче провадження» розмір
заборгованості зі сплати аліментів
визначається державним виконавцем.
Лише визначивши розмір такої
заборгованості можна обчислювати
неустойку.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснено, що
передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
19 липня 2012 року з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 стягнуто аліменти на сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6
частини заробітку. ОСОБА_4 даний позов
визнав і звернувся до суду із заявою
про те, що згодний сплачувати аліменти
на сина у розмірі 1/6 частини заробітку
(а.с.7). Проте, звернувся за місцем служби
із заявою про утримання із його
заробітку аліментів на користь
позивачки в розмірі 13% заробітку і в
такому розмірі сплачував аліменти з
липня 2012 року до 01 листопада 2013 року. У
зв'язку із зверненнями позивачки про
сплату аліментів не в повному обсязі у
листопаді 2013 року за рапортом
відповідача у погашення
заборгованості за аліментами із його
заробітку у листопаді 2013 року на її
користь перераховано 1994 грн. 15 коп. (а.с.
9, 65).

Таким чином, відповідач знав про свій
обов'язок сплати аліментів у розмірі 1/6
частини заробітку, проте сплачував
аліменти у меншому розмірі і
заборгованість погасив лише у
листопаді 2013 року.

Разом з тим, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції
України та ст. 13 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
передбачено, що рішення суду є
обов'язковим для виконання на всій
території України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Отже для відповідача така
відповідальність встановлена ст. 196 СК
України.

При цьому право одержувача
аліментів на стягнення неустойки,
передбачене ст. 196 СК України, у
випадках несвоєчасної виплати
присуджених за рішенням суду аліментів
виникає з часу набуття рішенням
законної сили та не пов'язується з
дотриманням державним виконавцем норм
Закону України «Про виконавче
провадження».

Суд першої інстанції не звернув
уваги на викладене, тому помилково
дійшов висновку про відсутність вини
відповідача у виникненні
заборгованості за аліментами.

За таких обставин рішення суду,
як таке, що ухвалене з неправильним
застосуванням положень ст. 196 СК
України, підлягає скасуванню.

Згідно зазначеної норми закону пеня
нараховується на всю суму несплачених
аліментів (заборгованості) за кожен
день прострочення її сплати, а її
нарахування не обмежується лише тим
місяцем, протягом якого не проводилось
стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що
заборгованість зі сплати аліментів
утворилась з липня 2012 року, яку
відповідач виплатив у листопаді 2013
року. Аліменти за липень 2012 року
відповідач зобов'язаний був сплатити в
сумі 482,02 грн. у липні 2012 року, сплатив -
375,90 грн. З 01 серпня 2012 року на
заборгованість в сумі 106,12 грн.
нараховується неустойка (пеня).
Заборгованість за липень 2012 року
відповідач сплатив у листопаді 2013 року.
Неустойка (пеня) нараховується з 01
серпня 2012 року до 21 листопада 2013 року
(106,12 х 1% х 478 дн. = 507,15 грн.).

Аліменти за серпень 2012 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 537,83
грн. у серпні 2012 року, сплатив 419,42 грн. З
01 вересня 2012 року на заборгованість в
сумі 118,41 грн. нараховується неустойка
(пеня). Заборгованість за серпень 2012
року відповідач сплатив у листопаді 2013
року. Неустойка (пеня) нараховується з 01
вересня 2012 року до 21 листопада 2013 року
(118,41 х 1% х 447 дн. = 529,29 грн.).

Аліменти за вересень 2012 року
відповідач зобов'язаний був сплатити в
сумі 533,66 грн. у вересні 2012 року, сплатив
416,17 грн. З 01 жовтня 2012 року на
заборгованість в сумі 117,49 грн.
нараховується неустойка (пеня).
Заборгованість за вересень 2012 року
відповідач сплатив у листопаді 2013 року.
Неустойка (пеня) нараховується з 01
жовтня 2012 року до 21 листопада 2013 року
(117,49 х 1% х 417 дн. = 489,93 грн.).

Аліменти за жовтень 2012 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 547,55
грн. у жовтні 2012 року, сплатив 427,01 грн. З
01 листопада 2012 року на заборгованість в
сумі 120,54 грн. нараховується неустойка
(пеня). Заборгованість за жовтень 2012
року відповідач сплатив у листопаді 2013
року. Неустойка (пеня) нараховується з 01
листопада 2012 року до 21 листопада 2013
року (120,54 х 1% х 386 дн. = 465,28 грн.).

Аліменти за листопад 2012 року
відповідач зобов'язаний був сплатити в
сумі 569,78 грн. у листопаді 2012 року,
сплатив 444,34 грн. З 01 грудня 2012 року на
заборгованість в сумі 125,44 грн.
нараховується неустойка (пеня).
Заборгованість за листопад 2012 року
відповідач сплатив у листопаді 2013 року.
Неустойка (пеня) нараховується з 01
грудня 2012 року до 21 листопада 2013 року
(125,44 х 1% х 356 дн. = 446,56 грн.).

Аліменти за грудень 2012 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 736,48
грн. у грудні 2012 року, сплатив 574,34 грн. З
01 січня 2013 року на заборгованість в
сумі 162,14 грн. нараховується неустойка
(пеня). Заборгованість за грудень 2012
року відповідач сплатив у листопаді 2013
року. Неустойка (пеня) нараховується з 01
січня 2013 року до 21 листопада 2013 року
(162,14 х 1% х 325 дн. = 526,95 грн.).

Аліменти за січень 2013 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 403,08
грн. у січні 2013 року, сплатив 314,34 грн. З 1
лютого 2013 року на заборгованість в сумі
88,74 грн. нараховується неустойка (пеня).
Заборгованість за січень 2013 року
відповідач сплатив у листопаді 2013 року.
Неустойка (пеня) нараховується з 1
лютого 2013 року до 21 листопада 2013 року
(88,74 х 1% х 294 дн. = 260,89 грн.).

Аліменти за лютий 2013 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 569,78
грн. у лютому 2013 року, сплатив 444,34 грн. З
01 березня 2013 року на заборгованість в
сумі 125,44 грн. нараховується неустойка
(пеня). Заборгованість за лютий 2013 року
відповідач сплатив у листопаді 2013 року.
Неустойка (пеня) нараховується з 01
березня 2013 року до 21 листопада 2013 року
(125,44 х 1% х 266 дн. = 333,67 грн.).

Аліменти за березень 2013 року
відповідач зобов'язаний був сплатити в
сумі 569,78 грн. у березні 2013 року, сплатив
444,34 грн. З 01 квітня 2013 року на
заборгованість в сумі 125,44 грн.
нараховується неустойка (пеня).
Заборгованість за березень 2013 року
відповідач сплатив у листопаді 2013 року.
Неустойка (пеня) нараховується з 01
квітня 2013 року до 21 листопада 2013 року
(125,44 х 1% х 235 дн. = 294,78 грн.).

Аліменти за квітень 2013 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 569,78
грн. у квітні 2013 року, сплатив 444,34 грн. З
01 травня 2013 року на заборгованість в
сумі 125,44 грн. нараховується неустойка
(пеня). Заборгованість за квітень 2013
року відповідач сплатив у листопаді 2013
року. Неустойка (пеня) нараховується з 01
травня 2013 року до 21 листопада 2013 року
(125,44 х 1% х 205 дн. = 257,15 грн.).

Аліменти за травень 2013 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 569,78
грн. у травні 2013 року, сплатив 444,34 грн. З
01 червня 2013 року на заборгованість в
сумі 125,44 грн. нараховується неустойка
(пеня). Заборгованість за травень 2013
року відповідач сплатив у листопаді 2013
року. Неустойка (пеня) нараховується з 01
червня 2013 року до 21 листопада 2013 року
(125,44 х 1% х 174 дн. = 218,26 грн.).

Аліменти за червень 2013 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 569,78
грн. у червні 2013 року, сплатив 444,34 грн. З
01 липня 2013 року на заборгованість в
сумі 125,44 грн. нараховується неустойка
(пеня). Заборгованість за червень 2013
року відповідач сплатив у листопаді 2013
року. Неустойка (пеня) нараховується з 01
липня 2013 року до 21 листопада 2013 року
(125,44 х 1% х 144 дн. = 180,63 грн.).

Аліменти за липень 2013 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 569,78
грн. у липні 2013 року, сплатив 444,34 грн. З 01
серпня 2013 року на заборгованість в сумі
125,44 грн. нараховується неустойка (пеня).
Заборгованість за липень 2013 року
відповідач сплатив у листопаді 2013 року.
Неустойка (пеня) нараховується з 01
серпня 2013 року до 21 листопада 2013 року
(125,44 х 1% х 113 дн. = 141,74 грн.).

Аліменти за серпень 2013 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 569,78
грн. у серпні 2013 року, сплатив 444,34 грн. З
01 вересня 2013 року на заборгованість в
сумі 125,44 грн. нараховується неустойка
(пеня). Заборгованість за серпень 2013
року відповідач сплатив у листопаді 2013
року. Неустойка (пеня) нараховується з 01
вересня 2013 року до 21 листопада 2013 року
(125,44 х 1% х 82дн. = 102,86 грн.).

Аліменти за вересень 2013 року
відповідач зобов'язаний був сплатити в
сумі 569,78 грн. у вересні 2013 року, сплатив
444,34 грн. З 01 жовтня 2013 року на
заборгованість в сумі 125,44 грн.
нараховується неустойка (пеня).
Заборгованість за вересень 2013 року
відповідач сплатив у листопаді 2013 року.
Неустойка (пеня) нараховується з 01
жовтня 2013 року до 21 листопада 2013 року
(125,44 х 1% х 52 дн. = 65,22 грн.).

Аліменти за жовтень 2013 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 569,78
грн. у жовтні 2013 року, сплатив 444,34 грн. З
01 листопада 2013 року на заборгованість в
сумі 125,44 грн. нараховується неустойка
(пеня). Заборгованість за жовтень 2013
року відповідач сплатив у листопаді 2013
року. Неустойка (пеня) нараховується з 01
листопада 2013 року до 21 листопада 2013
року (125,44 х 1% х 21 дн. = 26,34 грн.).

Таким чином, загальна сума неустойки
(пені) за прострочення сплати аліментів
з 04 липня 2012 року по 21 листопада 2013 року
становить 4846,80 грн. і ця сума підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивачки.

В порядку ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки
підлягає стягненню у відшкодування
витрат на сплату судового збору при
поданні апеляційної скарги 121 грн. 80
коп.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
18 квітня 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 про стягнення неустойки
(пені) за прострочення сплати аліментів
задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста
Маріуполя Донецької області, на
користь ОСОБА_3 неустойку за
прострочення спати аліментів на сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 4846 (чотири
тисячі вісімсот сорок шість) грн. 80 коп.
і у відшкодування витрат на сплату
судового збору 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді