Справа № 459/2627/13
Головуючий у 1 інстанції: Мелешко С.І.
Провадження № 22-ц/783/3746/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря:
Брикайло М.В.,

у відсутності сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою підрозділу
Західно-Української дирекції з
ліквідації шахт Державного
підприємства "Центрально-Західна
Компанія "Вуглеторфреструктуризація"
на рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 02 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державного підприємства
"Центрально-Західна Компанія
"Вуглеторфреструктуризація", ДП
«Львіввугілля» про стягнення
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до Державного підприємства
«Львіввугілля» про стягнення 30 000
гривен моральної шкоди спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків внаслідок
професійного захворювання. 04.07.2013 року
позовні вимоги уточнив та просив
ухвалити рішення про стягнення з ДП
«Львіввугілля», ДП «Центральна Західна
Компанія «Вуглеторфреструктуризація»
30000 гривен моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків внаслідок
професійного захворювання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
період з 24.07.1972р. по 23.02.1998 років року він
працював на різних роботах в підземних
умовах на шахтах №9, 7, 8, 5 ДХК
"Укрзахідвугілля". У зв'язку із
тривалою роботою в особливо шкідливих
умовах праці в нього значно погіршився
стан здоров'я, внаслідок чого
неодноразово звертався за медичною
допомогою. Висновком МСЕК від 27.03.1998
року йому встановлено ІІІ групу
інвалідності та 50% втрати
працездатності.

Оскаржуваним рішенням
Червоноградського міського суду
Львівської області від 02 грудня 2013 року
частково задоволено позов ОСОБА_2 до
Державного підприємства
"Центрально-Західна Компанія
"Вуглеторфреструктуризація" про
стягнення моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання.

Стягнуто з Державного Підприємства
"Вуглеторфреструктуризація" в користь
ОСОБА_2 3 000 ( дві тисячі п'ятсот ) грн.
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання а в користь
держави судовий збір в сумі 229 (двісті
двадцять дев'ять ) грн. 40 коп.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Рішення суду оскаржив підрозділ
Західно-Української дирекції з
ліквідації шахт Державного
підприємства "Центрально-Західна
Компанія "Вуглеторфреструктуризація".

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
першої інстанції порушив норми
матеріального та процесуально права,
неналежно з'ясував обставини справи.
Посилається на " Порядок ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств"
затверджений постановою КМУ № 939 від
27.08.1997 року відповідно до якого,
відповідач, на якого покладаються
функції з проведення відповідно до
затвердженого проекту ліквідації
гірничого підприємства заходів
спрямованих на подолання негативних
наслідків цієї ліквідації не є
правонаступником гірничих
підприємств, що ліквідуються або
ліквідовані, а до заходів ліквідації
гірничих підприємств не входить
відшкодування моральної шкоди, зокрема
покриття витрат за моральні страждання
у зв'язку з профзахворюванням. Вказує,
що районний суд, посилаючись на наказ
№ 248 від 11.07.2000 року, помилково дійшов до
висновку, що відповідач є
правонаступником підприємства, на
якому працював позивач, оскільки не
врахував п. 2.3 наказу, яким визначено ДК
"Укрвуглереструктуризація"
правонаступником шахти № 1
"Червоноградська" суперечать ч. 4 ст. 45
ЗУ "Гірничий Закон України" № 1127-ХІV від
06.10.1999 року, адже питання
правонаступництва гірничих
підприємств, що ліквідовуються чи
консервуються, вирішується Кабінетом
Міністрів України відповідно до
законодавства. Звертає увагу суду на
те, що шахта № 1 "Червоноградська" знята
з реєстру 10.10.1997 року відповідно до
наданого витягу Головного управління
статистики у Львівській області, а ДК
"Укрвуглереструктуризація" до ДП ЦЗК
"Вуглеторфреструктуризація" немає
ніякого відношення, поза як утворена
згідно Наказу Мінвуглепрому від 02.04.2010
року № 99. Стверджує, що відповідач не
був і не є роботодавцем та
страхувальником позивача, свою
діяльність здійснює за рахунок
бюджету, а в бюджетній програмі не
передбачено витрат по відшкодуванню
матеріальної шкоди у зв'язку із втратою
працездатності.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову
(а.с. 60-63).

На переконання колегії суддів,
матеріалів справи достатньо для
розгляду справи по суті, а тому вважає
за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305
ЦПК України, розглядати справу за
відсутності осіб, що не з'явилися.

Сторони у справі в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, тому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксація судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак, оскаржуване рішення не у повній
мірі відповідає даним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 з 24.07.1972 року був прийнятий на
шахту № 9 «Великомостівська» комбінату
«Укрзахідвугілля» підземним учнем
машиніста 2 - го розряду з подальшим
переведенням по роботі на інші посади
та гірничі підприємства
«Укрзахідвугілля». В період з 04.10.1993
року по 23.02.1998 року пропрацював
електрослюсарем на шахті №5
«Великомстівська» з повним робочим
днем під землею, працював в шкідливих
умовах праці. За час виконання своїх
посадових обов'язків позивач,
внаслідок погіршення стану здоров'я,
неодноразово звертався за отриманням
медичної допомоги до медичних закладів
(а.с.11-15). 23 лютого 1998 року був звільнений
з роботи за станом здоров'я.

Згідно акту розслідування
професійного захворювання від 22.01.1998
року ОСОБА_2 було встановлено діагноз:
антракосилікоз І ст., інтерстиціальна
форма, емфізема легень І-ІІ ст.
Причинами профзахворювання стали
шкідливі умови праці: вугільно -
природний пил в концентрації вище ГДК.

27.03.1998 року обласною МСЕК позивачу
вперше було встановлено ІІІ групу
інвалідності, внаслідок професійного
захворювання з втратою професійної
працездатності 50 відсотків з датою
зарахування з 24.03.1998 року.

27.03.2002 обласною МСЕК ОСОБА_2
безтерміново встановлено ІІІ групу
інвалідності з втратою професійної
працездатності у 50%.

У зв'язку з наявністю вищевказаного
захворювання позивач неодноразово
перебував на стаціонарному та
амбулаторному лікуванні, що вбачається
з наданих позивачем виписок з історії
хвороби, про що до справи долучено
копії численних медичних документів (
а.с.16-19).

Враховуючи фактичні обставини справи
та правові норми, що регулюють спірні
правовідносини, суд першої інстанції
дійшов висновку про те, що позивачу
ОСОБА_2 заподіяна моральна шкода,
спричинена ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків,
внаслідок професійного захворювання,
яка підлягає відшкодуванню.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2,
районний суд виходив з того, що
позивачеві заподіяна моральна шкода,
яка обумовлена моральним та фізичним
стражданням з приводу ушкодження
здоров'я внаслідок професійних
захворювань, отриманих при виконанні
своїх трудових обов'язків, в зв'язку з
якими йому було встановлено 50 % втрати
професійної працездатності, яку
повинен відшкодувати відповідач, який
є правонаступником шахти №5
«Великомостівська», де працював
позивач.

Однак судова колегія вважає
помилковими висновки суду про те, що
таку шкоду слід стягувати саме з
Державного підприємства
"Центрально-Західна Компанія
"Вуглеторфреструктуризація".

Частина 4 ст.45 Закону України від 06.10.1999
№ 1127-ХІУ «Гірничий закон України»
передбачає, що питання
правонаступництва гірничих
підприємств, що ліквідуються або
консервуються, вирішуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до
законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 280 від 28.03.1997 року затверджено Порядок
ліквідації збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств та
затверджено перелік підприємств, що
ліквідуються. До цього переліку
включена і шахта №5
«Великомостівська».

Згідно п.7 "Порядку ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств" № 939 від
27.08.1997 року (далі Порядку) відповідними
наказами Мінвуглепрому визначаються
підприємства, на які покладаються
функції з проведення відповідно до
затвердженого проекту ліквідації
гірничого підприємства заходів,
спрямованих на подолання
соціально-економічних, гідро
екологічних та інших негативних
наслідків цієї ліквідації та із
здійснення постійного контролю стану
гірничого підприємства, що
ліквідується.

Пункт 18 цього ж Порядку надає виключний
перелік заходів, які повинні бути
здійснені замовником з подолання
негативних наслідків ліквідації
гірничого підприємства. Видатки
підприємства - відповідача, не включали
сум для покриття витрат відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом чи
професійним захворюванням.

Згідно наказу Міністерства палива та
енергетики України №248 від 11 липня 2000
року "Про ліквідацію ДВАТ "Шахта№5
"Великомостівська" ДХК
"Укрзахідвугілля" правонаступником
цієї шахти призначено Державну
компанію "Укрвуглереструктуризація"
(а.с.27)

Відповідач ДП "ЦЗК"
"Вуглеторфреструктуризація" є
замовником та виконавцем робіт,
передбачених Проектами ліквідації
збиткових вугледобувних,
вуглепереробних та торфодобувних
підприємств України, що виконуються за
рахунок бюджетного фінансування та зі
здійснення контролю стану гірничих
підприємств, що ліквідуються або
ліквідовані.

Такі висновки зроблені і в листі
Управління з реструктуризації та
закриття вугільних підприємств
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України від 19.05.2011 року
за № 321-01-156, в якому зазначено, що ДП
"ЦЗК" "Вуглеторфреструктуризація" не є
правонаступником шахти №5
«Великомостівська» (а.с.42).

За змістом акту приймальної комісії
про прийняття виконаних у повному
обсязі робіт передбачених проектом
ліквідації Шахти №5
«Великомостівська» від 26.12.2011 року,
затвердженого наказом Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України від 30.12.2011 року №911 дана шахта
визнана ліквідованою.

Враховуючи, що держпідприємство "ЦЗК"
"Вуглеторфреструктуризація" не є
правонаступником ліквідованої шахти,
на якій працював постраждалий та на не
було і не є його роботодавцем, вказане
підприємство не несе будь-яких
зобов'язань перед позивачем, в тому
числі щодо відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом чи професійним
захворюванням.

Не може бути покладено такий обов'язок
і на ДП «Львівугілля», створене
внаслідок реорганізації ВАТ ДХК
"Укрзахідвугілля", оскільки Шахта №5
«Великомостівська» відповідно до
наказу Міністерства палива та
енергетики України №751 від 24 грудня 2002
року "Про реорганізацію ВАТ ДХК
"Укрзахідвугілля" не увійшла в
структуру ДП «Львіввугілля», останнє
не є правонаступником цієї шахти, і
позивач ОСОБА_2 ніколи не перебував в
трудових правовідносинах з цим
підприємством.

Таким чином, з'ясувавши дійсні
обставини справи, перевіривши наявні у
справі докази, суд апеляційної
інстанції приймає доводи апеляційної
скарги щодо необґрунтованості рішення
суду першої інстанції, який допустив
неповне зясування обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.
Ці обставини, згідно ч.1 ст.309 ЦПК є
підставою для скасування рішення суду
та ухвалення нового про відмову у
задоволені позову ОСОБА_2 до Державного
підприємства "Центрально-Західна
Компанія "Вуглеторфреструктуризація",
ДП «Львіввугілля».

У відповідності до ст.88 ЦПК України
сплачений ДП"Центрально-Західна
Компанія "Вуглеторфреструктуризація"
судовий збір за подання апеляційної
скарги в розмірі 121,80 грн. стягнути з
ОСОБА_2 на користь цього відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів. -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу підрозділу
Західно-Української дирекції з
ліквідації шахт Державного
підприємства "Центрально-Західна
Компанія "Вуглеторфреструктуризація"
задовольнити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 02 грудня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Державного підприємства
"Центрально-Західна Компанія
"Вуглеторфреструктуризація" та ДП
«Львіввугілля» про стягнення
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь
Державного підприємства
"Центрально-Західна Компанія
"Вуглеторфреструктуризація" судовий
збір в сумі 121 гривня 80 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Бойко С.М.

Береза В.І.