Березівський районний суд Одеської
Справа № 1504/1260/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 р.
м.
Березівка

Березівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського
С.Й.,

при секретарях Родіна К.К. Ткачук
В.В.

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу
за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 «Про
звернення стягнення» та зустрічною
позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» «Про визнання
незаконними дій банку в підвищенні
відсоткової ставки за кредитним
договором та недійсними деяких умов
кредитного договору, та недійсної
додаткової угоди до кредитного
договору».

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ Приватбанк (надалі Банк),
звернувшись до суду із цим позовом
просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ODBRGK01420299 від 12 липня 2007 р. в розмірі 19
062, 17 доларів США, що за курсом 7, 99
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 26 липня 2012 р.
складає 152 306, 75 гривень:

1. звернути стягнення на будинок
загальною площею 48, 10 кв.м., житловою
площею 23,10 кв.м. та земельну ділянку,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки (на підставі договору іпотеки
№ ODBRGK01420299 від 12 липня 2007 р.) ПАТ КБ
Приватбанком з укладанням від імені
відповідача договору купівлі продажу
будь яким способом з іншою особою
покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, з
отриманням кадастрового номеру
земельної ділянки з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів гна нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
Привтбанком всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки;

2. виселити відповідача та інших
осіб, які зареєстровані та/або
проживають у житловому будинку
(предмет іпотеки), за вищевказаною
адресою, зі зняттям з реєстраційного
обліку в органах ДМС України;

3. стягнути з відповідача судові
витрати по справі.

На обґрунтування поданого позову
Банк посилався на те, що ОСОБА_212 липня
2007 р. уклала кредитний договір
№ODBRGK01420299 у розмірі 14 000 доларів США, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 10,08% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 09 липня
2037 р..

Згідно умов укладеного договору
погашення заборгованості здійснюється
шляхом сплати Банку щомісячних
платежів, які складаються з
заборгованості за кредитом, відсотками
комісією, а також іншими витратами.

Крім кредитного договору між
сторонами у той же день 12 липня 2007 р., з
метою забезпечення виконання
зобов'язань, був укладений договір
іпотеки № ODBRGK01420299. За вказаним
договором ОСОБА_2 надала в іпотеку
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 48, 10 кв.м., житловою
площею 23,10 кв.м., розташований на
неприватизованій земельній ділянці і
придбаний нею за кредитні кошти.

ОСОБА_2 свої зобов'язання за
укладеним кредитним договором не
виконувала, що призвело до отримання
Банком збитків.

Так, станом на 26 липня 2012 р. ОСОБА_2
перед Банком має заборгованість в
розмірі 19 092, 17 доларів США, яка
складається з наступного:

- 15 200, 13 доларі США заборгованість
за кредитом;

- 2 300, 28 доларів США заборгованість
по відсоткам за користування кредитом;

- 339, 40 доларів США заборгованість
по комісії за користування кредитом;

- 284, 84 долара США пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язання по
договору;

- 31, 29 доларів США штраф, фіксована
частина;

- 906, 23 долара США штраф відсоткова
складова.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
свої

зобов'язань по основному зобов'язанню
(повернення коштів по кредитному
договору) іпотекоджатель (Банк), вправі
задовольнити свої вимоги по основному
зобов'язанню, шляхом звернення на
предмет іпотеки.

Відповідно до положень ст.6 Закону
України «Про іпотеку», до предмету
іпотеки також входить земельна ділянка
площею 428 кв.м., на який розташований
вищевказаний житловий будинок.

Також Банк посилався на положення
ст. 38 і ч.2 ст.39 Закону України «Про
іпотеку», за якими він як
іпотекодержатель має право на продаж
предмету іпотеки та на виселення
мешканців з житла, що є предметом
іпотеки.

ОСОБА_2 позовні вимоги Банку до
себе не визнала. Подала до суду
зустрічну позовну заяву у який просила:

1.визнати дії Банку по зміні у
односторонньому порядку умов
кредитного договору №ODBRGK01420299 від 12
липня 2007 р. - незаконними;

2.додаткову угоду від 22 березня 2011 р. до
укладеного між сторонами кредитного
договору визнати недійсною;

3.повернути сторони у попереднє
становище, щомісячний платіж залишити
в сумі 153, 14 доларів США;

4.відмовити Банку у зверненні стягнення
на предмет іпотеки будинок загальною
площею 48, 10 кв.м., житловою площею 23,10
кв.м. та земельну ділянку, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.;

5. відмовити у виселенні її та інших
мешканців з житлового будинку -
предмету іпотеки;

6. стягнути з відповідача судові
витрати.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
заслухавши ОСОБА_2, її захисника на
підставі наданих суду доказів та
доведення перед судом їхньої
переконливості суд дійшов до висновку,
що позову Банку підлягає задоволенню у
повному обсязі, а зустрічний позов
ОСОБА_2 до Банку не підлягає
задоволенню виходячи у наступного.

Як встановлено у судовому засіданні
ОСОБА_212 липня 2007 р. уклала кредитний
договір №ODBRGK01420299 у розмірі 14 000 доларів
США, зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 10,08% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 09 липня 2037 р..

З метою забезпечення прийнятих на себе
зобов'язань по кредитному договору у
той же день 12 липня 2007 р., з метою
забезпечення виконання зобов'язань,
був укладений договір іпотеки №
ODBRGK01420299. За вказаним договором ОСОБА_2
надала в іпотеку житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48, 10
кв.м., житловою площею 23,10 кв.м.,
розташований на неприватизованій
земельній ділянці і придбаний нею за
кредитні кошти.

22 березня 2011 р. між сторонами була
укладена додаткова угода, за якою були
змінені положення п.7.1 кредитного
договору, за яким сплата за
користування кредиту відсотків у
розмірі 1,1% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом і
винагороди щомісяця в період сплати у
розмірі 0, 20% від суми виданого кредиту,
відсотків за дострокове погашення
кредиту згідно з п.3.11 даного договору.
Періодом сплати вважати період з 10 по 15
числр кожного місяця. Щомімсячний
платіж складає 204, 99 доларі США для
погашення заборгованості за кредитним
договором, що складається із
заборгованості по кредиту, відсоткам,
винагороди, комісії..

Також, додатковою угодою були змінені
умови відповідальності за порушення
ОСОБА_2 строків по сплаті відсотків, за
користування кредитом, та неналежного
виконання нею своїх зобов'язань у виді
100% від розміру неналежно сплачених
відсотків за користування кредитом, та
в розмірі 100% від розмір неналежно
сплачених винагород. При цьому ОСОБА_2
особисто підписала вказану додаткову
угоду.

Будь яких порушень з боку працівників
банку при укладанні додаткової угоди у
судовому засіданні ОСОБА_2 не доведено.

Крім цього судом було встановлено, що
станом на 26 липня 2012 р. ОСОБА_2 перед
Банком має заборгованість в розмірі 19
092, 17 доларів США, яка складається з
наступного:

- 15 200, 13 доларі США заборгованість
за кредитом;

- 2 300, 28 доларів США заборгованість
по відсоткам за користування кредитом;

- 339, 40 доларів США заборгованість
по комісії за користування кредитом;

- 284, 84 долара США пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язання по
договору;

- 31, 29 доларів США штраф, фіксована
частина;

906, 23 долара США штраф відсоткова
складова.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України позикодавець
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальнику у розмірах та на
умовах встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України
визначено, що позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти) у такий самі сумі у
строк та у порядку, що встановлені
договором.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання, або
одностороння

зміна умов договору не допускається.

Згідно ст.526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином відповідно умов
договору, вимог Цивільного Кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства.

' Таким чином, суд вважає що ОСОБА_2
своїм невиконанням умов кредитного
договору порушила прийняті на себе
зобов'язання, а згідно ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання виникають
правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання, зміна умов
зобов'язання, сплата неустойки,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

З огляду на вищенаведене суд
вважає, що є всі підстави для
задоволення вимог Банку в частині
стягнення заборгованості за кредитним
договором укладеним між сторонами
шляхом звернення стягнення.

Згідно положень ст.1, 12, 33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог можливо за
рахунок предмета іпотеки.

Згідно ч.2 ст.590 ЦК України
заставодержатель набуває право
звернення на предмет (застави) іпотеки,
в разі коли зобов'язання не буде
виконане у встановлений строк (термін),
якщо інше не передбачене договором або
законом.

Відповідно до положень ст.589 ЦК
України, ст.7 Закону України «Про
іпотеку» за рахунок предмету іпотеки
(застави) заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату відсотків, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідні
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

На думку суду є правомірними посилання
Банку на положення ст.6 Закону України
«Про іпотеку», за якою до предмету
іпотеки також входить земельна ділянка
площею 428 кв.м., на який розташований
вищевказаний житловий будинок ОСОБА_2,
придбаний за кредитні кошти, та на
положення ст. 38 і ч.2 ст.39 Закону України
«Про іпотеку», за якими Банк, має право
на продаж предмету іпотеки і на
виселення мешканців з житла, що є
предметом іпотеки.

За таких обставин суд вважає, що
позов підлягає задоволенню і з метою
забезпечення прийнятих на себе
зобов'язань відповідачем і у рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором слід звернути стягнення на
предмети іпотеки.

Згідно ч.1 сь.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
свої вимог або заперечень.

На думку суду позивач по зустрічному
позову ОСОБА_2 не надала суду достатніх
доказів на підтвердження
обґрунтованості свого зустрічного
позову.

Згідно ч.1 ст.88 з відповідача на користь
позивача повинно бути стягнуто судові
витрати пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_2 «Про звернення
стягнення» - задовольнити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» «Про
визнання незаконними дій банку в
підвищенні відсоткової ставки за
кредитним договором та недійсними
деяких умов кредитного договору, та
недійсної додаткової угоди до
кредитного договору» - залишити без
задоволення.

У рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 іпн НОМЕР_1, що
мешкає за адресою: АДРЕСА_1 перед
Публічним акціонерним товариством
Комерційним банком «Приватбанк», що
розташоване по вул. Набережна Перемоги,
буд.№50, м. Дніпропетровськ, 49027, по
кредитному договору №ODBRGK01420299 від 12
липня 2007 р. в розмірі 19 062, 17 доларів США,
що за курсом 7, 99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 26
липня 2012 р. складає 152 306, 75 гривень
звернути стягнення на предмет іпотеки
на будинок загальною площею 48, 10 кв.м.,
житловою площею 23,10 кв.м. та земельну
ділянку, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу предмету
іпотеки (на підставі договору іпотеки
№ОDBRGK01420299 від 12 липня 2007 р.) ПАТ КБ
Приватбанком з укладанням від імені
відповідача договору купівлі продажу
будь яким способом з іншою особою
покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, з
отриманням кадастрового номеру
земельної ділянки з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів гна нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
Привтбанком всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки;

Виселити відповідача та членів
її родини, які зареєстровані та
проживають у житловому будинку
(предмет іпотеки), за вищевказаною
адресою, зі зняттям з реєстраційного
обліку в органах ДМС України;

Стягнути з відповідача судові
витрати по справі в розмірі 1523 гривень
75 коп..

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня його проголошення
до Апеляційного суду Одеської області
через Березівський районний суд
Одеської області, а особами які не були
під час проголошення у той же строк з
дня отримання копії рішення.

Суддя:___________________________________-