Справа № 495/8318/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

04 червня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді
Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Білгород-Дністровський
Одеської області цивільну справу за
позовом представника ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача 18.10.2013 року
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, посилаючись на те, що
22.01.1994 року мати позивачки ОСОБА_5
згідно договору купівлі-продажу №2/93Д
придбала у ЧПКП "Антарес"
одноповерховий жилий будинок за 6000000
крб. У червні 1994 року зазначений
будинок був встановлений на земельній
ділянці, яка була надана у користування
ОСОБА_6, чоловіку позивачки складом
сім`ї на 4 особи: ОСОБА_6, ОСОБА_2, та двоє
дітей. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 ,
залишивши на ім'я позивачки заповіт на
все належне їй майно.21.06.200 року ОСОБА_6
згідно рішення Затоківської селищної
ради народних депутатів від 21.10.1999 року
№ 82 отримав державний акт на земельну
ділянку та не узгодивши з ОСОБА_2 як
власницею будинку та
співземлекористувачем уклав з ОСОБА_3
та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу
земельної ділянки НОМЕР_1, площею 0,051,
яка розташована на території
Затоківської селищної ради смт.Затока
м.Білгород-Дністровський Одеської
області. Не погоджуючись з укладанням
даного правочину та рішенням
Затоківської селищної ради народних
депутатів, яким було передано у
приватну власність спірна земельна
ділянка та одержаний ОСОБА_6 держакт,
позивачка звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду з приводу визнання
договору купівлі-продажу з моменту
його укладання недійсним та скасування
державного акту. Справа була
розглянута судом 22.02.2012 року та позовні
вимоги ОСОБА_2 були задоволені
повністю. Як зазначає позивачка, в
кінці жовтня 2010 року, при наявності
нерозглянутого спору, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
стали незаконно руйнувати належний їй
житловий будинок та надвірні споруди,
які розташовані на земельній ділянці,
чим спричинили останній майнову шкоду
у розмірі 406713,13 грн. Також, позивачка
зазначає, що неодноразово зверталася
до органів міліції та прокуратури з
заявами, в яких просила захистити її
майнові права, однак відповідачі після
попередження знов продовжували
руйнувати її майно та повністю знищили
будинок, у зв'язку із чим позивачка
зазнала моральних та фізичних
страждань. Тому, на підставі
вищевикладеного позивач просить суд:
стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки
внаслідок пошкодження майна у розмірі
406713,13 грн. та моральну шкоду у розмірі
400000 грн., а також стягнути з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила суд їх задовольнити з підстав,
наведених в позові.

Представник відповідача просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на їх
необґрунтованість.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши подану позовну заяву,
надавши оцінку зібраним доказам,
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 січня 1994 року у
простій письмовій формі укладено
договір №2/93Д між ЧПКП " Антарес" та
ОСОБА_5 , у відповідності до якого
ОСОБА_5 придбано у власність
одноповерховий, одноквартирний ,
трьохкімнатний, збірний житловий
будинок за 60000000 крб.(а.с.25).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, виданим першим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Приморського районного управління
юстиції м.Одеси (а.с.50).

Згідно заповіту від 28.08.2000 року, ОСОБА_5
усе належне їй майно заповідала
ОСОБА_2.(а.с.51).

ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на спадкове
майно, що складається з: квартири
АДРЕСА_1 (а.с.52).

Позивач стверджує , що в кінці жовтня 2010
року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стали незаконно
руйнувати належний їй житловий
будинок, отриманий нею у спадок після
смерті ОСОБА_5 який розташований за
адресою: АДРЕСА_2. В обґрунтування своїх
вимог позивач посилається на лист №
51/30662 від 28.10.2010 року, виданий
Білгород-Дністровським МВ ГУМВС
України в Одеській область, акт № 21.01.2012
року, а також відмовний матеріал. У
зв`язку із руйнуванням житлового
будинку, позивач стверджує, що їй було
завдано матеріальної та моральної
шкоди. (а.с.7-9).

Відповідно доч.5 ст. 55 Конституції
України кожен має право будь-якими
не забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень та протиправних посягань.

Згідно з ст. 386 ЦК України власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Зі змісту відповіді з виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради КП «Білгород-Дністровське
БТІ» за №457 від 20.02.2012р. повідомлено, що
державна реєстрація прав власності на
садовий будинок АДРЕСА_2, не
проводилась. (а.с.179)

Згідно положень до ст.ст. 22,1166 ЦК
України на яки, як на підставу
задоволення позову посилається
позивач, зокрема, особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування, майнова шкода, завдана
майну фізичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК
України позивач має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Судом встановлено, що позивач не є
власником спірного будинку. Тому
зазначеними діями відповідачів
позивачу не завдано і не могла бути
завдано матеріальної та моральної
шкода, на відшкодування якої
наполягає позивач.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є необґрунтованими,
безпідставними та такими, що
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209,212-215, 218
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
представника ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
через десять днів з моменту його
проголошення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Н.В.Чебан