АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

05 червня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської
О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі -
Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Грушківське»
Солом'янської районної в м.Києві
державної адміністрації, треті особи:
Київська міська рада, Солом'янська
районна в м.Києві державна
адміністрація, Комунальне
підприємство «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної в м.Києві
державної адміністрації, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про вселення, визнання права
користування житловим приміщенням та
укладення договору найму, за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на ухвалу
Солом'янського районного суду м. Києва
від 17 квітня 2014 року,

встановила:

у січні 2014 року позивач звернулась до
суду з позовом про вселення, визнання
права користування житловим
приміщенням та укладення договору
найму.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 17 квітня 2014 року позов
залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
представник позивача подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу та направити справу
до суду першої інстанції для
продовження розгляду, посилаючись на
порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, постановляючи
ухвалу про залишення позовної заяви
без розгляду, виходив з того, що в
судове засідання позивач повторно не
з'явився, хоча про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином.

Такий висновок суду першої інстанції
зроблений із дотриманням норм
процесуального права.

Доводи апелянта щодо невірного
вирішення судом питання про залишення
позову без розгляду є безпідставними
та спростовуються матеріалами справи.

Ухвалою судді Соломянського районного
суду м.Києва від 24 лютого 2014 року
відкрито провадження та призначено
справу до розгляду на 18 березня 2014
року. Як вбачається з матеріалів
справи, 18 березня 2014 розгляд справи
було відкладено на 26 березня 2014 року у
зв'язку з неявкою позивача та третьої
особи. 26 березня 2014 року в судовому
засіданні оголошено перерву до 01
квітня 2014 року у зв'язку із
задоволенням клопотання представника
позивача. 01 квітня 2014 року позивач та
його представник в судове засідання не
з'явились, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином у
зв'язку з чим продовжено перерву в
судовому засіданні до 17квітня 2014 року.
04 квітня 2014 року представник позивача
ОСОБА_4 отримала повістку про виклик до
суду на 17 квітня 2014 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 17 квітня 2014 року позов
залишено без розгляду у зв'язку з
повторною неявкою позивача в судове
засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 та п. 3 ч. 1 ст. 207
ЦПК України у разі повторної неявки в
судове засідання позивача,
повідомленого належним чином, без
поважної причини або неповідомлення
ним про причину повторної неявки, якщо
від нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає
заяву без розгляду.

В своїй апеляційній скарзі представник
позивача посилається на те, що судом
помилково було залишено позов без
розгляду, оскільки нею через
канцелярію суду було подано клопотання
про розгляд справи без участі
представника позивача. Однак, такі
доводи апелянта є необґрунтованими та
не можуть бути підставою для
скасування ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що
представником позивача 16 квітня 2014
року було подано клопотання про
витребування документів. З клопотання
вбачається, що представник позивача
ОСОБА_4 просила розглянути дане
клопотання без її участі, а не
розглядати справу без участі позивача
та його представника, як зазначається в
апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про те, що неявка в
судове засідання 17 квітня 2014 року була
з поважних причин, а саме - через
хворобу неповнолітньої дитини
представника позивача ОСОБА_4 також не
заслуговують на увагу, оскільки
апелянтом не надано доказів на
підтвердження того, що позивач ОСОБА_1
був позбавлений можливості бути
присутнім в судовому засіданні
особисто.

Згідно ч.3 ст. 27 ЦПК України, особи, які
беруть участь у справі зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Крім того, відповідно до положень ст. 207
ЦПК України, позивач не позбавлений
права повторно звернутись до суду з
позовом.

Виходячи з викладеного, суд першої
інстанції правильно застосував норми
процесуального права, а тому
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313-317 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_4 відхилити, а ухвалу
Солом'янського районного суду м. Києва
від 17 квітня 2014 рок - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7481/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Кізюн Л.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.