АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/4069/13
Головуючий у 1-ій інстанції - Колесник
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5907/2014
Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі

головуючої судді
Музичко С.Г.

суддів
Борисової О.В.., Семенюк Т.А,

при секретарі Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
12 березня 2014 року у цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вилучення майна,
звернення стягнення на автомобіль,

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 12 березня 2014 року позов ПАТ
«КБ «ПриватБанк» про вилучення майна,
звернення стягнення на автомобіль,
задоволено. Вилучено у ОСОБА_3 , та
передано ПАТ «КБ «ПриватБанк» предмет
застави - автомобіль «LEXUS, GS 430», д/н
НОМЕР_1, який належить відповідачу на
праві власності, комплект ключів до
нього та свідоцтво про реєстрацію
цього транспортного засобу НОМЕР_2,
видане 30.03.2013 року ВРЕР-З УДАІ в м.Києва
на ім'я ОСОБА_3

Звернуто стягнення на предмет
застави - автомобіль «LEXUS, GS 430», д./н
НОМЕР_1, який належить на праві
власності ОСОБА_3 в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ VIW3AE від 19.08.2008 року в сумі 112957,60
доларів США шляхом продажу цього
автомобілю ПАТ «КБ «ПриватБанк» з
укладенням від імені ОСОБА_3 договору
купівлі продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, зі зняттям
вказаного автомобілю в органах ДАІ
України, а також надання ПАТ «КБ
«ПриватБанк» всіх повноважень для його
продажу.

Стягнуто з відповідача на
користь позивача судовий збір 3 555,70
гривень.

Не погоджуючись з заочним
рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 12.03.2014 та постановити нове
рішення про відмову у позові. В
обґрунтування своїх вимог зазначає, що
під час розгляду справи судом першої
інстанції були порушені норми
матеріального та процесуального права,
не були з'ясовані обставини справи в
повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача Діденко М.В.
просила відхилити апеляційну скаргу, а
рішення районного суду залишити без
змін. Представник відповідача ОСОБА_7
та представник третьої особи ОСОБА_8
просили апеляційну скаргу задовольни з
наведених в ній доводів.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із обґрунтованості
позовних вимог ПАТ «ПриватБанк», а
також того, що ОСОБА_5 здійснив
відчуження предмета застави в
порушення умов договору та положень
ст. 17 Закону України «Про заставу»

Колегія суддів погоджається з
рішеннямсуду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодавець) має
право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 27 Закону України
«Про заставу» застава зберігає силу,
якщо за однією з підстав, зазначених в
законі, майно або майнові права, що
складають предмет застави, переходять
у власність іншої особи.

Судом першої інстанції встановлено, що
19.08.2008 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_5 був укладений
кредитно-заставний договір, №
VIW3AE, відповідно до якого позивач
надав відповідачу кредит в розмірі
32280,61 доларів США з кінцевим терміном
повернення 16.08.2013 року за умови його
погашення згідно встановленого
графіку та сплати відсотків за
користування кредитом в розмірі 17.04%
річних. .(а.с.15)

З метою забезпечити виконання
зобов'язання, кредитний договір №
VIW3AE містить в собі між розділ 7 та
8 за якими ОСОБА_5 надав у заставу
автомобіль «LEXUS, GS 430», д./н НОМЕР_1, що
належить йому на праві власності.

В порушення умов договору ОСОБА_5
заборгованість по кредиту та відсотки
за користування кредитом не сплачував,
умови договору виконані не були, у
зв'язку з чим виникла заборгованість,
яка станом на 13.02.2013, становила 112957,60
доларів США.(.а.с.9-13)

Встановлено, що 26.03.2009 року ОСОБА_5
уповноважив ОСОБА_9 та іншу особу
розпоряджатись автомобілем «LEXUS, GS 430'»
д.н.з.НОМЕР_1, з правом його продажу,
обміну, тощо, що закріплено у
довіреності НОМЕР_3. 15.09.2009 ОСОБА_9 зняла
з обліку вказаний автомобіль.(а.с.131)

21.10.2009 року ОСОБА_5 без згоди КБ «Приват
Банка» відчужив заставне майно ОСОБА_4
на підставі довідки-рахунку серія КІМ
№071550. (а.с.131). 30.03.2013 року ОСОБА_4 на
підставі довідки-рахунку серія ААВ №
038962 продала спірний автомобіль
ОСОБА_3.(.а.с. 140 -153). Згідно ст. 19 Закону
України "Про заставу" за рахунок
заставленого майна заставодержатель
має право задовольнити свої вимоги в
повному обсязі, що визначається на
момент фактичного задоволення.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язань, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано й
поставив на облік за своїм місцем
реєстрації.

Пунктами договору 10.1.12 та 10.1.9
встановлено, що звернення стягнення та
реалізація предмету застави
здійснюється відповідно до чинного
законодавства та цього договору,
позичальник без згоди банку не уклав
жодних правочинів про предмет застави
в оренду, лізинг, позику, або будь-яких
інших правочинів про передачу його
третім особам.

Статтею 25 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет застави у рішенні
суду зазначається спосіб реалізації
предмета застави із застосуванням
однієї із процедур, передбачених ст. 26
цього Закону, яка передбачає і продаж
предмета застави шляхом укладення
договору купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем.

Частиною 1 ст. 27 Закону України
«Про заставу» застава зберігає силу,
якщо за однією з підстав, зазначених в
законі, майно або майнові права, що
складають предмет застави, переходять
у власність іншої особи. Аналогічне
положення містить ч. 3 ст. 9 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
відповідно до якої зареєстроване
обтяження зберігає силу для нового
власника (покупця) рухомого майна, що є
предметом обтяження.

Виходячи із встановлених
обставин, зазначених норм
матеріального права, висновок суду про
вилучення автомобіля, та звернення
стягнення на предмет на предмет
застави є вірним, а доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Колегія суддів прийшла до
висновку про те, що суд першої
інстанції повно і всебічно з'ясував
обставини справи, зібраним доказам дав
належну оцінку та прийшов до
правильного висновку про доведеність
позовних вимог позивачем.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 12 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді