РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6656/14-ц

пр. № 2/759/3209/14

03 червня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді -

Чалої А.П.,

при секретарі -

Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2, яка діє від імені
малолітньої доньки

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

3-ті особи: ОСОБА_4,

Святошинська районна в
м.Києві державна адміністрація,

Відділ Державної
міграційної служби Святошинського РВ

ГУДМС України в м.Києві,

Служба у справах дітей
Святошинської районної в м.Києві
державної адміністрації

про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням

шляхом зняття з
реєстраційного обліку, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, яка діє від імені
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та просив визнати
малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що ОСОБА_2 є
колишньою невісткою його сина ОСОБА_5,
який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Деякий час
ОСОБА_2 з дочкою і його, позивача, онукою
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ще проживала в
спірній квартирі, але восени 2002р.
ОСОБА_2 вдруге вийшла заміж і переїхала
з дочкою до свого нового чоловіка.
Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 11.09.2012р. ОСОБА_2 і
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 були визнані
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Проте, до виконання судового рішення та
зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку
за спірною адресою, вона не
повідомляючи нікого, зареєструвала в
спірну квартиру свою малолітню дочку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що йому,
позивачу, стало відомо випадково з
квитанції про оплату квартирної плати
та комунальних послуг, де було
зазначено, що послуги надаються на три
особи. Вказував, що малолітня ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в спірну квартиру не
вселялась та жодного дня в ній не
проживала. Просив задовольнити позов
на підставі ст.ст. 71, 72, 191 ЖК України.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав, посилаючись
на обставини, викладені в позовній
заяві, а також на відсутність
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
житловому приміщенні за місцем
реєстрації понад шість місяців.

Відповідачка, яка діє від імені
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в судове засідання не
з*явився, про день і час розгляду справи
за місцем реєстрації повідомлявся
належним чином, заперечень проти
позову суду не надала, про поважність
причин неявки суд не повідомила.

Суд вважає за можливе розгляд справи у
відсутності відповідачки на підставі
наявних у справі доказів згідно
частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку
заочного розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_4 позов
підтримав, пояснення позивача
підтвердив та пояснив про те, що
позивач є його батьком і він
зареєстрований і постійно мешкає разом
із ним в квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_2
залишила спірну квартиру в кінці 2002р. і
з цього часу ніколи в ній не проживала,
малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не знає і
не бачив, в спірній квартирі вона
ніколи не проживала.

Треті особи явку своїх представників в
судове засідання не забезпечили,
просять розглядати справу без
представників (а.с. 21, 31, 33, 35 - листи).

Суд вважає за можливе розгляд справи у
відсутності представників третіх осіб
на підставі матеріалів, що є в справі.

Заслухавши пояснення позивача,
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, суд вважає за необхідне позовні
вимоги задовольнити частково, виходячи
з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до частини 3 ст.61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 була отримана ОСОБА_8 згідно
ордеру від 26.11.1973р. на сім*ю з трьох осіб:
ОСОБА_8, чоловіка ОСОБА_1 і сина ОСОБА_5
(а.с. 6 - копія ордеру).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

Відповідачка ОСОБА_2 є колишньою
дружиною ОСОБА_5 та після його смерті
проживала в спірній квартирі до кінця
2002р., коли вийшла заміж і переїхала до
свого чоловіка.

Рішенням Святошинського
районного суду м.Києва від 11.09.2012р.
ОСОБА_2 і онука позивача ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3 були визнані такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 10 -
копія рішення суду).

Відповідачка була знята з
реєстраційного обліку в квартирі
АДРЕСА_1 22.11.2012р., а 19.07.2012р.
зареєструвала за спірною адресою свою
малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 11 - копії довідок).

Станом на 17.02.2014р. в спірній
квартирі є зареєстрованими позивач,
третя особа і малолітня ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7 - довідка по формі №3).

В матеріалах справи є акт КП
«Рео-6» від 19.02.2014р., де вказано, що на час
обстеження квартири АДРЕСА_1, а саме:
19.02.2014р. в 15.15 годин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
в квартирі не було і зі слів сусідів
дівчинка ніколи в цій квартирі не
проживала і не проживає (а.с. 8 - акт).

Доказів в спростування таких
обставин справи суду не надано.

Допитані в судовому засіданні в
якості свідків сусіди позивача по
спірній квартирі, зокрема, ОСОБА_7, що
мешкає в квартирі АДРЕСА_2 і ОСОБА_9, що
мешкає в квартирі АДРЕСА_3, показали
суду про те, що сім*ю ОСОБА_1 знають
добре, дівчинка ОСОБА_3 в квартирі
АДРЕСА_1 ніколи не проживала, невістку
ОСОБА_2 пам*ятають, вона з 2002р. не живе,
оскільки після смерті чоловіка
залишила спірну квартиру і вийшла
заміж вдруге та переїхала до свого
нового чоловіка.

Згідно частини 1 ст.71 ЖК України,
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім*ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців, а відповідно частини 2 - якщо
наймач або члени його сім*ї були
відсутні з поважних причин понад шість
місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

У відповідності до ст.72 ЖК
України, визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази
в їх сукупності та співставленні,
належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також їх достатності і взаємному
зв*язку, суд приходить до висновку, що в
судовому засіданні достовірно
встановлені обставини, які свідчать
про відсутність малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем реєстрації понад
встановлені законом строки і доказів
про поважність причин такої
відсутності суду не надано, що свідчить
про втрату нею права користування
житловою площею в квартирі АДРЕСА_1, а
тому позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Що стосується вимоги про зняття
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного
обліку, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.7 Закону України від
11.12.2003р. «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної
норми, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про: 1)
позбавлення права власності на житлове
приміщення; 2) позбавлення права
користування житловим приміщенням; 3)
визнання особи безвісно відсутньою; 4)
оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від
11.12.2003р. «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов*язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
вбачається, що положення ст.7 цього
Закону підлягають застосуванню до усіх
правовідносин, виникнення, зміна чи
припинення яких пов*язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
проживання.

Тобто, вирішення питання про зняття
особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про позбавлення власника права
власності на житлове приміщення або
права користування особи житловим
приміщенням.

Оскільки в спірному випадку право
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користування житловою площею в спірній
квартирі припинено, що і є правовою
підставою для зняття її з
реєстраційного обліку за місцем
реєстрації на підставі такого, що
набрало законної сили судового рішення
про визнання її такою, що втратила
право користування жилим приміщенням,
а тому позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Вказані вище правові позиції
викладені в Постанові Верховного Суду
України №6-57 від 16.01.2012р.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 191 ЖК України,
ст.7 Закону України від 11.12.2003р. «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11,
57-60, 169 ч.4, 223-228 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідачки, яка
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення
суду.

Заочне рішення може бути
оскаржено іншими учасниками процесу до
Апеляційного суду м.Києва через
районний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення,
особами, які брали участь в справі, але
не були присутніми в судовому
засіданні під час проголошення рішення
суду - протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: