Справа № 199/8983/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„16" січня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську у
порядку заочного розгляду цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що 07 березня 2008 року
між ВАТ КБ «Надра» (найменування
змінено на Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк «Надра»)
та ОСОБА_1 було укладено кредитний
Договір №786584/ФЛ, відповідно до умов
якого банк надав позичальнику кредит в
сумі 112 674,34 дол. США з виплатою
процентної ставки 12,99% на рік строком до
09.02.2030 року.

Банк виконав свої зобов'язання
перед відповідачем, що підтверджується
заявою на видачу готівки №127 від
07.03.2008року та меморіальним валютним
ордером №1 від 07.03.2008 року.

Утім, позичальник не виконує умови
кредитного договору стосовно
своєчасного повернення сум
отриманого кредиту та сплати
нарахованих за користування
кредитними коштами відсотків у
встановленні кредитним договором
терміни, через що банком на адресу
позичальника було направлено досудову
вимогу №1576 від 02.08.2013 р. з пропозицією
погасити заборгованість.

У зв'язку з бездіяльністю
позичальника щодо погашення
заборгованості за кредитом згідно з п.
4.2 кредитного договору банк мас право
реалізувати своє право па дострокове
отримання всієї суми наданого
позичальнику кредиту, а також
нарахованих процентів, можливих
штрафних санкцій та інших платежів.

Зазначаючи у позові про те, що ст.ст.
526, 527, 530 ЦК України та умов договору
зобов'язання з боку позичальника за
кредитним договором не виконані, та
відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірах та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки, та відповідно до ч. 2
ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України
наслідками порушення відповідачем
зобов'язання щодо повернення чергової
суми кредиту є право позивача
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту, зазначене й стало
приводом для цього звернення до суду
та заявлення у позові вимоги про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, розмір якої станом на 29.07.2013
р. складає 200 588,89 дол. США (1 603 307,00 грн.),
яка складається з наступного:
заборгованість за сумою кредиту - 110 444,52
дол. США (882 783,05 грн.), заборгованість за
процентами - 68 984,17 дол. США (551 390,47 грн.);
пеня - 9892,77 дол. США (79 072,91 грн.); штрафи -
11 267,43 дол. США (90 060,57 грн.).

Про стягнення даної суми з
відповідачів, як солідарних боржників
(ст.ст. 543, 554 ЦК України) у позові й
заявлено відповідну вимогу (в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором від 07 березня 2008
року між банком та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки №786584/ФЛ-П,
відповідно до умов якого поручитель
зобов'язався перед банком відповідати
за виконання позичальником взятих на
себе зобов'язань, що випливають з
кредитного договору).

У судове засідання представник
позивача не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутності, не заперечував проти
заочного розгляду справи, зазначив, що
позов підтримує повністю та просив суд
його повністю задовольнити.

За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідачі не
з'явилися, причини неявки суду не
повідомили та не надали заяви про
розгляд справи за їх відсутності, у
зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК
України за згодою позивача вирішує
справу у порядку заочного розгляду на
підставі наявних у справі доказів.

Врахувавши заяву представника
позивача та дослідивши докази в межах
заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК
України, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають із
підстав, установлених ст. 11 цього
Кодексу, зокрема: договорів та інших
правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі
його припинення з підстав,
передбачених договором або законом (ч. 1
ст. 598 ЦК України), та ці підстави
зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК
України, та за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Судом встановлено, що 07 березня 2008
року між ВАТ КБ «Надра» (найменування
змінено на Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк «Надра»)
та ОСОБА_1 було укладено кредитний
Договір №786584/ФЛ, відповідно до умов
якого банк надав позичальнику кредит в
сумі 112 674,34 дол. США з виплатою
процентної ставки 12,99% на рік строком до
09.02.2030 року.

Банк виконав свої зобов'язання
перед відповідачем, що підтверджується
заявою на видачу готівки №127 від
07.03.2008року та меморіальним валютним
ордером №1 від 07.03.2008 року.

Утім, позичальник не виконує умови
кредитного договору стосовно
своєчасного повернення сум
отриманого кредиту та сплати
нарахованих за користування
кредитними коштами відсотків у
встановленні кредитним договором
терміни, через що банком на адресу
позичальника було направлено досудову
вимогу №1576 від 02.08.2013 р. з пропозицією
погасити заборгованість.

У зв'язку з бездіяльністю
позичальника щодо погашення
заборгованості за кредитом згідно з п.
4.2 кредитного договору банк мас право
реалізувати своє право па дострокове
отримання всієї суми наданого
позичальнику кредиту, а також
нарахованих процентів, можливих
штрафних санкцій та інших платежів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірах та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки, та відповідно до ч. 2
ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України
наслідками порушення відповідачем
зобов'язання щодо повернення чергової
суми кредиту є право позивача
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту.

Розмір заборгованості за кредитним
договором станом на 29.07.2013 р. складає
200 588,89 дол. США (1 603 307,00 грн.), яка
складається з наступного:
заборгованість за сумою кредиту - 110 444,52
дол. США (882 783,05 грн.), заборгованість за
процентами - 68 984,17 дол. США (551 390,47 грн.);
пеня - 9892,77 дол. США (79 072,91 грн.); штрафи -
11 267,43 дол. США (90 060,57 грн.).

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
від 07 березня 2008 року між банком та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки
№786584/ФЛ-П, відповідно до умов якого
поручитель зобов'язався перед банком
відповідати за виконання
позичальником взятих на себе
зобов'язань, що випливають з кредитного
договору).

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).
Утім, з боку боржника було допущено
порушення умов виконання зобов'язання,
що призвело до утворення
заборгованості, розмір якої станом на
29.07.2013 р. складає 200 588,89 дол. США (1 603 307,00
грн.), через що для суду задля
поновлення порушених прав позивача
вбачаються підстави для ухвалення
рішення про присудження до стягнення
на користь позивача з відповідачів, як
солідарних боржників, зазначеної вище
суми заборгованості.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до ст.
ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст. 11, 15, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 212,
214-215, 224 та ст. 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра»
задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
(04053, м. Київ, вул. Артема,15; р/р 7002,
МФО 380764, ОКПО 20025456, банк отримувача - ПАТ
«КБ «Надра», м. Київ) заборгованість за
кредитним договором в розмірі 1 603 307,00
грн., який склався станом на 29.07.2013 р. та
складається з наступного:
заборгованість за сумою кредиту - 110 444,52
дол. США (882 783,05 грн.), заборгованість за
процентами - 68 984,17 дол. США (551 390,47 грн.);
пеня - 9892,77 дол. США (79 072,91 грн.); штрафи -
11 267,43 дол. США (90 060,57 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору, в розмірі 1 720,50 грн. з кожного з
відповідачів окремо.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України: рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В.В. Спаї