Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2014 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючої одноособово судді -
Середи І.В.,

при секретарі - Максименко В.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №9 в м.Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа Суворовська
райадміністрація Одеської міської
ради в особі органу опіки та
піклування, про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до
ОСОБА_4 та просив зобов'язати
відповідачку усунути перешкоди у
спілкуванні з сином та його вихованні,
визначити способи, місце і час його
участі у вихованні дитини у вигляді
систематичних побачень без
присутності матері з можливістю
відвідування дитиною місця проживання
позивача щотижня з 10.00 год. суботи по 18.00
годину неділі, з метою оздоровлення, а
також можливістю спільного відпочинку
визначити способи участі у вихованні
дитини у вигляді спільного відпочинку
один раз на рік в літній період щороку
сумарно протягом 30 календарних днів.

Позов обґрунтований тим, що після
прийняття рішення розірвати шлюб
відповідачка почала створювати
перешкоди у спілкуванні з дитиною.
Спочатку такі перешкоди проявлялися в
тому, що він мав можливість бачитися з
сином лише в її присутності в
визначений нею час та не більше
декількох годин за одне побачення. З
травня 2013 року ОСОБА_4 припинила
відповідати на дзвінки, не відкриває в
оселі двері, повністю позбавивши його
можливості бачити сина. У зв'язку з
вказаним позивач був змушений
звернутися до органу опіки та
піклування Суворовської
райадміністрації Одеської міської
ради, і отримав рішення, яке
відповідачка не виконує та продовжує
перешкоджати йому у спілкуванні з
дитиною.

В судовому засіданні представник
позивача повністю підтримала позов та
зазначила, що батько дитини має рівні
права з відповідачкою у спілкуванні та
прийнятті участі у вихованні
спільного сина, однак її перешкоди в
цьому загалом безпідставні, з нею він
не може знайти спільну мову, вони
постійно сваряться, тому вважає, що її
присутність лише нашкодить в
спілкуванні з сином.

Представник відповідачки заперечував
проти позову, оскільки вважає, що
дитина є ще зовсім малою, вона звикла
бути постійно з матір'ю, позивач не має
ніяких навичок у спілкуванні з сином, з
огляду на психоемоційний стан дитини
необхідно призначити експертизу.
Позивач не зможе забезпечувати дитину
оскільки він отримує мінімальну
заробітну плату, тому, тим паче, він не
зможе прогодувати дитину протягом
місяця. Відповідачка ніколи не
перешкоджала позивачу у спілкуванні,
він сам не звертався з таким бажанням.
Побачення з дитиною вважає лише
можливим в її присутності, за
попереднім узгодженням з нею та
враховуючи настрій дитини.

Представник органу опіки та піклування
під час прийняття участі в засіданні
висловлювала підтримку свого висновку,
вважає, оскільки батько має добрі
характеристики виявляє бажання
спілкуватися з сином, тому має всі
законні підстави для цього, тоді як
відповідачка навпаки перешкоджає йому,
не виконує рішення Суворовської
райадміністрації, двері не відчиняла в
квартиру під час їх візиту.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Як видно із представлених доказів
сторони мають спільного сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 27 лютого 2012 року шлюб між
сторона рішення Суворовського
районного суду м.Одеси було розірвано
(а.с.6,61).

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 25 березня 2014 року було
визначено місце проживання дитини
разом з матір'ю ОСОБА_4 та стягнуто з
відповідача аліменти у розмірі 1/3
частини щомісячно від його доходу
(а.с.83-87).

Згідно з висновком Суворовської
райадміністрації Одеської міської
ради від 6 листопада 2013 року орган
опіки та піклування встановив
систематичні побачення батька з сином
у перший та третій тиждень кожного
місяця з 18.00 суботи до 18.00 неділі та два
тижні під час відпустки батька (а.с.13).

Відповідно до довідки ТОВ «Цитрус
Трейд» від 19 листопада 2013 року позивач
працює на посаді інженера з захисту
інформації - служба безпеки, має добру
характеристику (а.с.11,12).

Згідно до ст.153 СК України визначено, що
мати, батько та дитина мають право
на безперешкодне спілкування між
собою, крім випадків, коли таке право
обмежене законом.

Вимогами частин 1,2,3 ст.157 СК України
встановлено, що питання виховання
дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина,
не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвиткові
дитини.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той
із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
та систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення.

Під час вирішення спору щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини
береться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

В ході розгляду справи судом не
встановлено будь-яких обставин які б
могли обмежити спілкування батька з
дитиною.

Виходячи із вимог вказаних норм,
приймаючи до уваги встановлені
обставини та вік дитини, оцінюючи усі
докази в сукупності, суд приходить до
висновку, що встановлений органом
опіки порядок участі позивача у
вихованні доньки не повністю буде
відповідати як інтересам батька так і
інтересам дитини, тому необхідно
визначити способи участі ОСОБА_3 у
вихованні малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановити
систематичні побачення батька з сином
з можливістю відвідування дитиною
місця проживання батька у перший та
третій тиждень кожного місяця з 10.00
години суботи по 18.00 години неділі, з
урахуванням бажання дитини залишатися
з ночівлею у батька, та один раз на рік
в літній період щороку сумарно
протягом 30 календарних днів спільного
відпочинку.

Оскільки відповідачка заперечувала
проти встановленого раніше органом
опіки та піклування рішення і на час
розгляду справи своєї позиції не
змінила, тому необхідно зобов'язати
ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 в
спілкуванні з сином ОСОБА_5 та
роз'яснити наслідки невиконання
рішення суду.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60,64,212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3
задовольнити.

Визначити способи участі ОСОБА_3
у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановити
систематичні побачення батька з сином
з можливістю відвідування дитиною
місця проживання батька у перший та
третій тиждень кожного місяця з 10.00
години суботи по 18.00 години неділі, з
урахуванням бажання дитини залишатися
з ночівлею у батька, та один раз на рік
в літній період щороку сумарно
протягом 30 календарних днів спільного
відпочинку.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод
ОСОБА_3 в спілкуванні з сином ОСОБА_5.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки
невиконання нею даного рішення суду,
передбачені ч. 4 ст. 159 СК України, згідно
з якими в судовому порядку може бути
вирішено питання щодо передачі дитини
для проживання з батьком у разі
ухилення від виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Суворовський районний суд м.Одеси
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя: