Справа № № 465/9243/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/2276/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло
М.В.,

з участю:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 24 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, приватного підприємства
«Нива-В.Ш.», ОСОБА_3, третя особа -
публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк», про визнання недійсними
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
протоколу проведення прилюдних торгів
з реалізації арештованого нерухомого
майна та свідоцтва про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів,-

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 24 грудня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про
визнання недійсними прилюдних торгів з
реалізації належної їй на праві
власності квартири АДРЕСА_1, проведених
філією 14 приватного підприємства
«Нива-В.Ш.», протоколу проведення цих
торгів №1413338-10/1 від 30 вересня 2013 року
та свідоцтва про придбання вказаної
квартири з прилюдних торгів №4453 від 09
жовтня 2013 року, виданого ОСОБА_3
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_8,
просить його скасувати, оскільки
вважає рішення незаконним і
необгрунтованим, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позов.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
у зв»язку з порушенням встановлених
законом правил організації та
проведення прилюдних торгів, було
порушено її майновий інтерес, оскільки
належну їй квартиру було продано за
ціною, вдвічі нижчою за її ринкову
вартість. На думку апелянта, переможцем
торгів став ОСОБА_9, який запропонував
800 тисяч гривень за квартиру, однак,
згідно оспорюваного нею протоколу,
квартира була продана за 309 тисяч
гривень, а двом іншим учасникам торгів
взагалі не було надано можливості
запропонувати свою ціну за спірну
квартиру. Крім того, зазначає, що вона
не була належним чином повідомлена про
дату та місце проведення прилюдних
торгів і їй не було надіслано копію
акту про проведені прилюдні торги.
Вважає, що повторні торги, проведені 18
вересня 2013 року, є незаконними,
оскільки повинні були проводитися не
раніше, ніж через місяць з часу
проведення перших прилюдних торгів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони позивача в підтримання
апеляційної скарги, заперечення інших
учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом встановлено, що предметом спору є
квартира АДРЕСА_1, яка до її реалізації
з оспорюваних прилюдних торгів
належала на праві власності позивачеві
ОСОБА_6 і була предметом іпотеки
відповідно до договору іпотеки від 24
квітня 2008 року, укладеного між
акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк»
(іпотекодержателем) та ОСОБА_6
(іпотекодавцем) в забезпечення
виконання зобов»язань за кредитними
договорами №0 та №0 від 24
квітня 2008 року, укладеними між тими ж
сторонами (а.с.73-75).

На підставі виконавчого листа
№2/1326/1097/2012, виданого 06 лютого 2013 року
Франківським районним судом м.Львова,
про солідарне стягнення з ОСОБА_6,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 в користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованості за
кредитним договором №0 у розмірі
1146639 гривень 93 копійок, 04 квітня 2013 року
державним виконавцем Франківського
ВДВС Львівського міського управління
юстиції було відкрито виконавче
провадження ВП №37378206 і 17 квітня 2013 року
прийнято до виконання (а.с.70, 71, 72).

В процесі примусового виконання
вказаного виконавчого листа, 30 квітня
2013 року державним виконавцем було
накладено арешт на спірну квартиру,
початкова (ринкова в умовах
примусового продажу) вартість якої
станом на 03 червня 2013 року згідно із
звітом призначеного державним
виконавцем експерта-оцінювача ФОП
ОСОБА_12 про оцінку майна №0395 становила
411829 гривень без врахування ПДВ (а.с.63,
66-69).

У відповідності до договору №1413338 від 05
серпня 2013 року, організатором торгів
визначено ПП «Нива-В.Ш.».

Прилюдні торги з реалізації вказаної
квартири за початковою ціною 411829
гривень були призначені на 27 серпня 2013
року на 11 год. 15 хв. за адресою: АДРЕСА_2.

Порядок реалізації арештованого майна
визначено Законом України «Про
виконавче провадження», Інструкцією
про проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 21 квітня 2005 року,
Законом України «Про іпотеку» та
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції від 27 жовтня 1999
року №68/5.

У відповідності до ст.52 Закону України
«Про виконавче провадження», звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилучені та примусовій
реалізації.

Статтею 54 цього ж Закону передбачено,
що звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.
Реалізація заставленого майна
здійснюється в порядку, встановленому
цим Законом. Примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
«Про іпотеку».

Статтею 41 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що реалізація предмета
іпотеки, на який звертається стягнення
за рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження», з
дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до п.1.4 Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 27.10.99 № 68/5 (в чинній на
момент проведення прилюдних торгів
редакції), організація та проведення
прилюдних торгів з реалізації предмета
іпотеки здійснюються з урахуванням
вимог Закону України «Про іпотеку».

Статтею 45 Закону України «Про іпотеку»
встановлено порядок проведення
прилюдних торгів. Зокрема, прилюдні
торги проводяться принаймні за умови
присутності одного учасника. У разі
участі у прилюдних торгах одного
покупця майно може бути придбане ним за
початковою ціною.

Якщо жоден учасник не зареєструвався
або у разі якщо предмет іпотеки не був
проданий, прилюдні торги визнаються
такими, що не відбулися.

Статтею 49 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що початкова ціна продажу
предмета іпотеки на других прилюдних
торгах може бути зменшеною не більше
ніж на 25 відсотків.

З матеріалів справи встановлено, що
перші торги, призначені на 27 серпня 2013
року, не відбулись у зв'язку
відсутністю зареєстрованих покупців
(а.с.117).

Згідно з актом державного виконавця
від 30 серпня 2013 року (а.с.62), проведено
уцінку спірного нерухомого майна на 25%
і визначено початкову ціну для
реалізації спірної квартири з
прилюдних торгів - 308871 гривень 75
копійок.

Повторні торги призначено на 18 вересня
2013 року.

Відповідно до протоколу №1413338-10
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна від 18 вересня 2013 року при
проведенні повторних прилюдних торгів
приймало участь чотири учасники, один з
яких (ОСОБА_9) запропонував найвищу ціну
- 800 тисяч гривень (а.с.78), однак, не вніс
всієї належної до сплати суми за
придбане майно у встановлений термін, а
тому згідно з протоколом №/1 від 30
вересня 2013 року (а.с.77), переможцем
прилюдних торгів став наступний
учасник, що запропонував найвищу ціну,
але не нижчу за початкову ціну продажу,
- відповідач ОСОБА_3, що відповідає
нормі ст.46 Закону України «Про
іпотеку». Відтак, правових підстав для
визнання прилюдних торгів в цій
частині недійсними немає.

Таким чином, встановлено, що спірна
квартира перебувала в іпотеці АКІБ
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
ПАТ «УкрСиббанк», тобто останній був
іпотекодержателем спірного майна, яке
було передане в іпотеку позивачем
ОСОБА_6, та стягувачем за кредитним
договором, де позичальником була теж
ОСОБА_6, і стягнення проводилось за
вимогою ПАТ «УкрСиббанк».

В рамках виконавчого провадження з
примусового стягнення кредитної
заборгованості звернуто стягнення на
предмет іпотеки шляхом накладення
арешту та проведення примусової
реалізації спірної квартири. При цьому,
відповідно до ст.54 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення за виконавчими документами
на заставлене майно допускається лише
для задоволення вимог
заставодержателя.

Отже, оскільки стягувачем за рішенням
суду є заставодержатель - ПАТ
«УкрСиббанк», то він мав право
задовольнити свої вимоги за рахунок
реалізації предмету іпотеки, а саме:
вищезазначеної спірної квартири.

З огляду на наведені вище положення і
мотиви відповідачами правомірно
застосовані положення вказаного вище
Закону при проведені прилюдних торгів.

Відповідач ОСОБА_3, як переможець
прилюдних торгів, внесла у
встановлений строк всю суму за
придбане майно, а тому 09 жовтня 2013 року
їй було видане свідоцтво про право
власності на спірну квартиру (а.с.65), що
відповідає вимогам названих вище
нормативних актів, яке вона
зареєструвала у встановленому порядку
(а.с.64).

У відповідності до ч.3 ст.62 Закону
України «Про виконавче провадження»,
арештоване майно передається на
реалізацію за ціною та в порядку,
визначеному статтею 58 цього Закону.

У відповідності до п.3.1 Тимчасового
положення, орган державної виконавчої
служби укладає із спеціалізованою
організацією договір, яким доручає
реалізацію майна спеціалізованій
організації за визначену винагороду за
надані послуги з реалізації
арештованого майна, яка встановлюється
у відсотковому відношенні від
продажної ціни лота.

Пунктом 3.2 Тимчасового положення
визначено, що спеціалізована
організація проводить прилюдні торги
за заявкою державного виконавця, в якій
зазначається початкова вартість майна,
що виставляється на торги за
експертною оцінкою та інші відомості,
передбачені Інструкцією про
проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року
№74/5.

З наведених вище норм вбачається, що
процедура підготовки до прилюдних
торгів розпочинається з моменту
надання державним виконавцем
спеціалізованій організації, з якою
укладено договір про надання послуг з
реалізації арештованого майна, заявки,
в якій уже зазначена початкова
вартість майна, що підлягає реалізації
з прилюдних торгів, яка визначається
суб»єктом оціночної діяльності
відповідно до вимог ст.58 Закону України
«Про виконавче провадження», а тому дії
державного виконавця та суб»єкта
оціночної діяльності щодо визначення
вартості майна, яке підлягає
реалізації з прилюдних торгів, мають
самостійний спосіб оскарження в
порядку, встановленому ст.ст.57, 58 цього
Закону і не можуть бути підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними.

Даний висновок відповідає правовій
позиції, викладеній в постановах
Верховного Суду України від 24.10.2012 р.
справа № 6-116цс12, від 26.12.2012 р. справа №
6-140цс12, яка є обов»язковою для судів
згідно із ст.360-7 ЦПК України.

Враховуючи те, що початкова ціна
реалізації спірної квартири була
визначена у встановленому ст.58 Закону
України «Про виконавче провадження»
порядку експертом, суб»єктом оціночної
діяльності - суб»єктом господарювання,
призначеним державним виконавцем у
виконавчому провадженні з примусового
виконання вказаного вище виконавчого
листа, згідно із його звітом про оцінку
майна, прорецензованим на
відповідність нормативно-правових
актів з оцінки майна (а.с.63, 66-69), і
позивач таких дій державного виконавця
та/чи суб»єкта оціночної діяльності у
встановлений законом спосіб не
оскаржувала, тому її доводи про те, що
квартиру було продано з торгів за ціною
удвічі меншою від її ринкової вартості,
є безпідставними.

У відповідності до ст.43 Закону України
«Про іпотеку», організатор прилюдних
торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня
початку прилюдних торгів публікує за
місцезнаходженням предмета іпотеки
принаймні в двох місцевих друкованих
засобах масової інформації
повідомлення про проведення прилюдних
торгів.

Не пізніше дня публікації повідомлення
про проведення прилюдних торгів у
засобах масової інформації
організатор прилюдних торгів письмово
сповіщає державного виконавця,
іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх
осіб, що мають зареєстровані у
встановленому законом порядку права та
вимоги на предмет іпотеки, про день, час
і місце проведення прилюдних торгів та
про початкову ціну реалізації майна.

Пунктом 3.5. вищевказаного Тимчасового
положення передбачено, що
спеціалізована організація, яка
проводить публічні торги, не пізніше як
за 15 днів до дня проведення публічних
торгів публікує в порядку, визначеному
Положенням про Єдиний державний реєстр
виконавчих проваджень, затвердженим
наказом Міністерства юстиції України
від 20.05.2003 №43/5, зареєстрованим у
Мін'юсті 21.05.2003 за № 388/7709 (зі змінами), на
відповідному веб-сайті інформацію про
нерухоме майно, що реалізується.

Оголошення про проведення прилюдних
торгів має бути розміщене не

пізніше семи днів з моменту укладення
договору про реалізацію майна, а у
випадку проведення повторних торгів -
не пізніше семи днів з моменту
переоцінки майна. Одночасно ця
інформація може бути розміщена в
засобах масової інформації.

Відповідно до п. 3.11. Тимчасового
положення, спеціалізована організація
письмово повідомляє державного
виконавця, стягувача та боржника про
дату, час, місце проведення прилюдних
торгів, а також стартову ціну
реалізації майна.

З матеріалів справи встановлено, що про
проведення перших прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна,
призначених на 27 серпня 2013 року,
позивачка була повідомлена листом
філії 14 ПП «Нива-В.Ш.» від 07 серпня 2013
року за №338Б, який був адресований їй за
двома вказаними нею адресами місця
проживання: АДРЕСА_3. В повідомлені
зазначено про час та місце проведення
прилюдних торгів, номер лоту,
характеристика майна та стартова його
ціна (а.с.115, 125).

Про проведення повторних торгів,
призначених на 18 вересня 2013 року,
позивачка була повідомлена листом
філії 14 ПП «Нива-В.Ш.» від 03 вересня 2013
року за №338Б2, який був адресований їй
за тими ж двома вказаними нею адресами
місця проживання. В повідомлені
зазначено про час та місце проведення
прилюдних торгів, номер лоту,
характеристика майна та стартова його
ціна (а.с.118, 119).

Доказів в підтвердження тієї
обставини, що позивач повідомляла
відповідачів про інше місце свого
проживання (перебування), суду не було
надано, а тому її доводи про порушення
ними вказаного вище пункту 3.11
Тимчасового положення у зв»язку з
неотриманням нею повідомлення про
проведення прилюдних торгів за
наявності у справі доказів його
надіслання рекомендованою
кореспонденцією на відомі адреси місця
проживання боржника (а.с.119, 125), які
також нею вказуються і в даній справі
(а.с.2, 10, 12, 15), в тому числі й у заяві від 05
липня 2013 року, адресованій Головному
управлінню юстиції у Львівській
області, про закриття виконавчого
провадження (а.с.7), є безпідставними.

Крім того, інформація про проведення
торгів на 27 серпня та на 18 вересня 2013
року була опублікована на відповідному
сайті ДП «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України,
відповідно, 07 серпня 2013 року під №514177
та 03 вересня 2013 року під №518885 (а.с. 79, 80,
114, 116), а також у засобах масової
інформації: 08 серпня 2013 року - у газетах
«Львівська пошта» та «За вільну
Україну», і 03 вересня 2013 року - у газетах
«Львівська пошта» та «Високий замок»
(а.с.120-124).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
відсутність правових підстав для
визнання прилюдних торгів недійсними і
в цій частині, оскільки відповідачами
було дотримано як вказані вище норми
Закону України «Про іпотеку», так і
Тимчасового положення щодо
повідомлення боржника-іпотекодавця
про проведення прилюдних торгів.

Суд першої інстанції дійшов також
правильного висновку про те, що
відсутність правових підстав для
визнання недійсними прилюдних торгів з
реалізації спірного майна, відповідно,
свідчить й про відсутність правових
підстав для визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
спірну квартиру, придбану з прилюдних
торгів ОСОБА_3

Безпідставними є також посилання
позивача на скасування 17 квітня 2013 року
Вищим спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ухвали Апеляційного суду
Львівської області від 26 листопада 2012
року, якою було залишено без змін
рішення Франківського районного суду
м.Львова від 09 лютого 2012 року, на
підставі якого видано стягувачеві
вказаний вище виконавчий лист,
оскільки касаційною інстанцією лише
частково було скасовано вказану ухвалу
апеляційного суду, а в частині
вирішення позову про солідарне
стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_13 на
користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованості за кредитним договором
№0 у розмірі 1146639 гривень 93
копійок, на погашення якої було
звернено стягнення на спірну квартиру
позивача під час виконавчого
провадження шляхом реалізації її з
прилюдних торгів, які оспорює позивач,
залишено без змін.

Крім того, на новому розгляді
апеляційним судом справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Франківського районного суду м.Львова
від 09 лютого 2012 року, апелянт
відмовилась від апеляційної скарги і
ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 17 грудня 2013 року апеляційне
провадження в частині вирішення позову
ПАТ «УкрСиббанк» про солідарне
стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_13
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту №0 від
25 жовтня 2007 року було закрито, відтак,
рішення Франківського районного суду
м.Львова від 09 лютого 2012 року і в цій
частині набрало законної сили.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив фактичні
обставини справи, давши належну
правову оцінку доказам, які є в
матеріалах справи, застосував
матеріальний закон, який підлягав
застосуванню, під час розгляду справи
не допустив порушень процесуального
закону, які б були підставою для зміни
чи скасування рішення, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1
п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 24 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду.

Головуючий:
_______________ Бойко С.М.

Судді:
_______________ Береза В.І.

_______________ Штефаніца Ю.Г.