АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3845/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шевцова Т.В. Доповідач - Городнича
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів - Варенко
О.П., Григорченка Е.І.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
14 травня 2012 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа - Сьома Дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
встановлення факту сумісного
проживання, визнання об'єкту спільною
сумісною власністю, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до відповідачів,
посилаючись на те, що вона перебувала у
фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6
з травня 1997 року, вони мешкали однією
сім'єю, вели спільне господарство,
спільний бюджет. 30.03.2006 року придбали за
сумісно нажиті кошти квартиру АДРЕСА_3
м. Дніпропетровську, де постійно
мешкали. Договір купівлі-продажу
оформлений на ім'я ОСОБА_6 31.05.2006 року
придбали автомобіль „Опель Астра" OTG F69,
2006 року випуску, який також був
оформлений свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу на ім'я ОСОБА_6 09
вересня 2006 року позивач ОСОБА_5
зареєструвала шлюб з ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер, не
склавши заповіту, тому позивачка
вважає, що прийняла спадщину за законом
шляхом подання заяви до Сьомої ДДНК
25.08.2011 року.

Враховуючи зазначене та уточнивши
позовні вимоги, позивачка просила
встановити факт проживання однією
сім'єю зі ОСОБА_6 за період з вересня 1997
року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати
квартиру АДРЕСА_3 в м. Дніпропетровську
та автомобіль «Опель Астр» OTG F 69,
державний номер НОМЕР_1, 2006 року
випуску, спільною сумісною власністю
ОСОБА_5 та ОСОБА_6; визнати за нею право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_3 в м. Дніпропетровську у
спільному майні подружжя та визнати за
нею право власності на 1/8 частину
вказаної квартири в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а
всього визнати за нею право власності
на 5/8 частин квартири АДРЕСА_3 в м.
Дніпропетровську; визнати за нею право
власності на 1/2 частину автомобіля
«Опель Астра» OTG F69, державний номер
НОМЕР_1, 2006 року випуску у спільному
майні подружжя та визнати за нею право
власності на 1/8 частину вказаного
автомобіля в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а всього визнати за
нею право власності на 5/8 частин
автомобіля «Опель Астра» ОТG F69,
державний номер НОМЕР_1, 2006 року
випуску; визнати за нею право власності
на 1/4 частину земельної ділянки, площею
0,0601 га в межах згідно планом,
розташованого на території садового
товариства «Сура»
Новоолександрівської сільської ради в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року;
визнати за нею право власності на 1/20
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року;
стягнути з відповідачів на її користь
судові витрати.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 14 травня
2012 року позовні вимоги позивачки
задоволені частково. Встановлено факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_5 з
ОСОБА_6 з 01 січня 2004 року по 09 вересня 2006
року, тобто по день реєстрації їх шлюбу.
Визнано квартиру АДРЕСА_3 в м.
Дніпропетровську, автомобіль „Опель
Астра" ОТG F69, державний номер НОМЕР_1, 2006
року випуску, спільною сумісною
власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Визнано за
ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_3 в м. Дніпропетровську
у спільному майні подружжя та на 1/8
частину вказаної квартири у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а
всього на 5/8 частин квартири АДРЕСА_3 в
м. Дніпропетровську. Визнано за ОСОБА_5
право власності на 1/2 частину
автомобіля „Опель Астра" ОТG F69,
державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску
у спільному майні подружжя та на 1/8
частину вказаного автомобіля у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а
всього на 5/8 частини автомобіля „Опель
Астра" ОТG F69, державний номер НОМЕР_1, 2006
року випуску. Визнано за ОСОБА_5 право
власності на 1/4 частину земельної
ділянки, площею 0,0601 га в межах згідно з
планом, розташованої на території
садового товариства „Сура"
Новоолександрівської сільської Ради в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Визнано за ОСОБА_5 право власності
на 1/20 частину квартири АДРЕСА_2 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року. В решті позовних вимог -
відмовлено. Вирішено питання щодо
судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду в
частині задоволення позовних вимог про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання об'єктів спільною
сумісною власністю та визнання права
власності на частину в спільному майні
подружжя, відповідачі подали
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати рішення суду та постановити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог в цій частині,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
в оскаржуваній частині з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 17.10.2005 року між
ОСОБА_8 та ОСОБА_6 було розірвано шлюб.

Від шлюбу вказані особи мають дітей -
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

09 вересня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5
укладено шлюб.

30.03.2006 року на ім'я ОСОБА_6 оформлений
договір купівлі-продажу АДРЕСА_3 м.
Дніпропетровську, який було посвідчено
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9 за
реєстром №832, що підтверджується
договором купівлі-продажу. Згідно
технічного паспорту на вказану
квартиру, її загальна площа 49,0 кв.м.,
житлова - 27,4 кв.м. і складається з
наступних приміщень: № 1 - коридору
площею 7,4 кв.м.; № 2 - ванної кімнати
площею 2,6 кв.м.; № З - туалету площею 1,2
кв.м.; № 4 - кухні площею 7,2 кв.м.; № 5 -
житлової кімнати площею 14,6 кв.м.; № 6 -
житлової кімнати площею 12,8 кв.м.; № 7 -
кладової площею 0,3 кв.м.; І - лоджії
площею 1,4 кв.м.; II - лоджії площею 1,5 кв.м.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу автомобіля
„ОпельАстра" OTG F69, 2006 року випуску, його
власником є ОСОБА_6

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 в
частині встановлення факту проживання
однією сім'єю, визнання об'єктів
спільною сумісною власністю та
визнання права власності на частину в
спільному майні подружжя суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
наданих позивачем та досліджених судом
фотокарток вбачається наявність між
ОСОБА_5 та померлим ОСОБА_6 спільного
побуту та господарства, сімейних
стосунків з 1997 року, а з урахуванням
показань свідків суд дійшов висновку
про можливість встановити факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 лише з 01 січня 2004 року, тобто з
моменту набрання чинності СК України
та по день офіційної реєстрації між
ними шлюбу, тобто до 09.09.2006 року.
Враховуючи викладене суд першої
інстанції дійшов висновку, що набутий
ОСОБА_6 автомобіль "ОпельАстра" OTG F69, 2006
року випуску, придбаний 31 травня 2006
року, є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя. Також, об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя є спірна квартира АДРЕСА_3 в м.
Дніпропетровську, оскільки придбана в
період фактичного проживання однією
сім'єю, без укладення шлюбу, під час
ведення спільного господарства та
спільного бюджету ОСОБА_5 з померлим
власником ОСОБА_6 та з урахуванням
положень ст.ст. 60,74 СК України, позивач
ОСОБА_5 набула право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_3 в м.
Дніпропетровську та 1/2 частину
автомобіля "Опель Астра" OTG F 69, 2006 року
випуску.

Однак, з такими висновками суду
погодитися не можна, враховуючи
наступне.

Так, ст.74 СК України зазначає, якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними.

Однак, якщо сторони і перебували у
фактичних шлюбних відносинах, але не
проживали разом в період придбання
спірного майна, незалежно від причин,
положення ст. 74 СК України на ці
правовідносини не поширюються.

Судом першої інстанції при ухваленні
оскаржуваного рішення прийнято до
уваги пояснення свідків, які
підтвердили що ОСОБА_5 та ОСОБА_6
підтримували стосунки та фотокартки з
зображенням останніх. Однак зазначених
доказів недостатньо для застосування
положень ст. 74 СК України, оскільки
жоден із свідків не пояснив та не був
свідком наявності фактів сумісного
проживання, ведення спільного
господарства та ін. в розумінні
вказаної статті. В матеріалах справи
відсутні належні та допустимі докази
того, що спірне майно було придбано за
спільні кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_6, доказів
того чи вели вони спільне господарство
та чи мали спільний сімейний бюджет,
тобто чи носили їх відносини усталений
характер, що притаманний подружжю. При
цьому матеріали справи не містять
доказів за чиї саме кошти була придбана
спірна квартира та автомобіль, що
унеможливлює застосування вимог ст.74
СК України. До суду апеляційної
інстанції позивачем також не були
представлені документи, які б
підтвердили залучення її коштів для
отримання спірного майна. Таким чином,
майно, яке оформлено на ім'я одного з
учасників вільних стосунків, являється
виключно його майном. Друга сторона
такого права не має, доки не докаже, що
це майно являється сумісним.

Також із свідчень відповідачів, які є
дітьми ОСОБА_6, їх батько продовжував
підтримувати шлюбні відносини з їх
матір'ю ОСОБА_8 та в березні 2004 року
батьки перебували по путівці №147342 в
санаторії «Рубін» в м. Трускавець, що
підтверджується відповідним листом
від 22.03.2012 року(а.с.233). Окрім цього судом
не було враховано, що перебування
ОСОБА_6 в шлюбі з ОСОБА_8 до 17.10.2005 року
унеможливлює визнання факту
перебування ОСОБА_6 з ОСОБА_5 у
фактичних шлюбних відносинах з 01 січня
2004 року, оскільки в цей період
зареєстрований в передбаченому
законом порядку шлюб не було розірвано.

Окрім цього суд першої інстанції не
надав належної оцінки тому факту, що в
нотаріально посвідченому договорі
купівлі-продажу спірної квартири від 30
березня 2006 року, який ніким не
оскарженим та є чинним, ОСОБА_6:
«повідомляє, що на момент укладання
цього договору в шлюбі не перебуває, та
не з ким не проживає однією сім'єю без
укладання шлюбу»(а.с.10).

Згідно до діючого законодавства у
правовідносинах щодо права спільної
сумісної власності подружжя діє
презумпція, що майно набуте подружжям
за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності. Що стосується
правовідносин, які регулюються ст. 74 СК
України, то обов'язок довести право на
майно жінки та чоловіка, які проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою, покладається на
позивача.

Згідно з вимогами частин 1,4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків
встановлених, ст. 61 цього Кодексу.
Доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

Враховуючи викладене колегія суддів
приходить до висновку, що в матеріалах
справи відсутні належні та допустимі
докази для задоволення позовних вимог
ОСОБА_5 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, визнання
об'єктів спільною сумісною власністю
та визнання права власності на частину
в спільному майні подружжя, у зв'язку з
чим рішення суду першої інстанції в
оскаржуваній частині підлягає
скасуванню, як таке що ухвалене з
порушенням вимог матеріального та
процесуального права.

Рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_5 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом не
переглядалось, оскільки не
оскаржувалось сторонами.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 14 травня 2012
року в оскаржуваній частині -
скасувати.

Відмовити ОСОБА_5 в її позовних вимогах
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
Сьома Дніпропетровська державна
нотаріальна контора про встановлення
факту проживання однією сім'єю ОСОБА_5
із ОСОБА_6 з 01 січня 2004 р. по 09 вересня 2006
р.; визнання квартири АДРЕСА_3 в м.
Дніпропетровську та автомобіля "Опель
Астра" ОТG F69, державний номер НОМЕР_1, 2006
року випуску, спільною сумісною
власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_6; визнання за
ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_3 в м. Дніпропетровську
у спільному майні подружжя; визнання за
ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину
автомобіля "Опель Астра" ОТG F69,
державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску
у спільному майні подружжя.

В іншій частині рішення суду - залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: