АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1686/2014
Головуючий в І інстанції Червоненко
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 25 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» та
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Новокаховського міського суду
Херсонської області від 10 квітня 2014
року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційного банку
«ПриватБанк»(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»
або банк) звернулося до суду із
вказаним вище позовом, посилаючись на
те, що 30.12.2005 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладено
кредитний договір, за умовами якого
відповідачу надано кредит в сумі
3400,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 36% річних на суму залишку
заборгованості. У зв'язку з порушенням
боржником зобов'язань за вказаним
договором, станом на 31.10.2013 року виникла
заборгованість у розмірі 13629,55 грн., з
яких: заборгованість за кредитом - 2928,90
грн., заборгованість по процентам за
користування кредитом - 9575,43 грн., а
також штрафи - 500,00 грн. (фіксована
частина) та 625.22 грн. (процентна
складова), які позивач просив стягнути
на свою користь.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 10 квітня
2014 року позов публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 30.12.2005 року в розмірі 7246,83 грн.,
а також судові витрати по оплаті
судового збору в сумі 243,60 грн., а всього
7490,43 грн.

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить рішення суду першої
інстанції в частині застосування
позовної давності та часткового
задоволення позовних вимог скасувати
та ухвалити нове про задоволення
позовних вимог у повному обсязі. В
обґрунтування своїх вимог зазначає, що
строк позовної давності не може бути
пропущений, так як правовідносини між
сторонами тривають до повного
погашення клієнтом кредиту.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову,
застосувавши строк позовної давності.
При цьому, просить взяти до уваги, що
останній платіж ним було здійснено
24.07.2008 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах визначених
ст.303 ЦПК України, тобто лише в частині
задоволених позовних вимог за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 та
відмовлених позовних вимог за
апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк», колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
ОСОБА_5 підлягає частковому
задоволенню, а апеляційна скарга ПАТ КБ
«ПриватБанк» - відхиленню з таких
підстав.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як "строк дії договору",
так і "строк (термін) виконання
зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 256,257 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюються тривалістю у
три роки.

За загальним правилом перебіг позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Згідно правової позиції, висловленої у
постанові Верховного Суду України від
06 листопада 2013 року у справі № 6-116 цс 13,
що є обов'язковою для всіх судів
України, відповідно до ст. 261 ЦК України
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов.

Судом правильно
встановлено, що згідно заяви від 30.12.2005
року ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк» видано ОСОБА_5 кредитну
картку НОМЕР_1 із сумою кредитного
ліміту 2000 грн., який змінювався до 3400
грн., з базовою процентною ставкою 3 % на
місяць із розрахунку 360 днів на рік.
Строк дії кредитного ліміту відповідає
строку дії картки. Встановлено порядок
погашення заборгованості щомісячними
платежами у розмірі 7% від суми
заборгованості (а.с.8).

При цьому, відповідачем
погоджено, що вказана заява разом з
умовами та правилами надання
банківських послуг, правилами
користування платіжною картою та
тарифами складають між ним та банком
договір про надання банківських
послуг.

Пунктом 5.4. Правил користування
платіжною картою передбачено, що строк
погашення кредиту - в повному обсязі, не
пізніше останнього дня місяця,
вказаного на платіжній карті (а.с.9-12).

З матеріалів справи вбачається, що
останній платіж в рахунок погашення
заборгованості відповідачем здійснено
24.07.2008 року, а строк дії картки - серпень
2008 року (а.с.42,86).

Отже, право на позов у банка виникло з 01
вересня 2008 року, а позивач звернувся до
суду за захистом свого порушеного
права лише в січні 2014 року, що свідчить
про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» тривалий
час не пред'являв вимогу про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
в результаті чого, порушив
встановлений законом трирічний строк
позовної давності.

Позивач із заявою про поновлення
пропущеного строку не звертався,
доказів на підтвердження причин
поважності пропуску строку не надав і
такі обставини судом не встановлені.
При цьому, ОСОБА_5 під час розгляду
справи у суді першої інстанції подав
письмову заяву про застосування строку
позовної давності.

Суд першої інстанції на зазначені вище
обставини та норми закону уваги не
звернув і вирішуючи спір по суті,
помилково не застосував строк позовної
давності до кожного простроченого
платежу по погашенню кредиту - в
повному обсязі та частково задовольнив
позовні вимоги.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що у задоволенні
позову ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині
стягнення з ОСОБА_5 заборгованості в
розмірі 7246,83 грн. і судових витрат слід
відмовити, в зв'язку з порушенням
строку позовної давності. Підстав для
поновлення цього строку судом не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги ПАТ КБ
«ПриватБанк» щодо збільшення
сторонами строку позовної давності до
уваги судовою колегією не приймаються,
як такі, що суперечать наявним в
матеріалах справи доказам та
позбавлені правового обґрунтування.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає
відхиленню, апеляційна скарга ОСОБА_5 -
частковому задоволенню, а рішення суду,
як таке, що ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права -
скасуванню в частині задоволених
позовних вимог з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», - відхилити,
апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду
Херсонської області від 10 квітня 2014
року скасувати в частині задоволення
позовних вимог та ухвалити в цій
частині нове рішення.

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про
стягнення з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
заборгованості за кредитним договором
№б/н від 30.12.2005 року в розмірі 7246,83 грн.,
а також судові витрати по оплаті
судового збору в сумі 243,60 грн., а всього
7490,43 грн., - відмовити.

В решті це ж рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: