пр. № 2/759/1460/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

Головуючого судді -
П*ятничук І.В.

при секретарі -
Іванові К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

3-я особа: ПрАТ «Національна
будівельна компанія»

про визнання особистою приватною
власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати облігації ПрАТ
«Національна будівельна компанія»
кількістю 815 100 штук на загальну суму
815100 грн. придбані згідно договору
комісії № БК-740 від 27.06.2012 р., код цінних
паперів UA , серії випуску J, на
придбання квартири АДРЕСА_1, особистою
приватною власністю ОСОБА_1 набутими за
час шлюбу, але за кошти, які належали
йому особисто, виключивши дані
облігації з числі спільного сумісного
майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3442 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м.Києва через Святошинський
районний суд м.Києва шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а особами,
які були учасниками судового розгляду
однак не були присутні при
проголошенні рішення суду протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду.

Суддя :

ун. № 759/20813/13-ц

пр. № 2/759/1460/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

Головуючого судді -
П*ятничук І.В.

при секретарі -
Іванові К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

3-я особа: ПрАТ «Національна
будівельна компанія»

про визнання особистою приватною
власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 26.12.2013 р. звернувся
до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
та з урахуванням уточнених позовних
вимог просив суд постановити рішення
яким визнати облігації ПрАТ «
Національна будівельна компанія»
кількістю 815 100 штук на загальну суму
815100 грн. придбані згідно договору
комісії № БК-740 від 27.06.2012 р., код цінних
паперів UA , серії випуску J,
особистою приватною власністю ОСОБА_1
набутими за час шлюбу, але за кошти, які
належали йому особисто.

В обґрунтування заявлених
позовних вимог вказуючи на те, що 07.11.2008
року було зареєстровано шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, від даного шлюбу
народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно з рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 25.03.2013 року
даний шлюб було розірвано. Вказував, що
13.08.2004 році його - позивача бабуся,
ОСОБА_4 подарувала йому квартиру
АДРЕСА_2. 26.01.2006 року він особисто уклав
договір купівлі-продажу вказаної
квартири та цього ж дня придбав
квартиру АДРЕСА_3. В подальшому, 03.07.2006
році особисто уклав договір
купівлі-продажу вказаної квартири та
придбав двокімнатну квартиру АДРЕСА_4.
Крім того зазначав, що в 2006 році його
бабуся ОСОБА_4 здійснила продаж
простих іменних акцій ВАТ «Фармак» на
суму 152 600 (сто п'ятдесят дві тисячі
шістсот) гривень 00 копійок, що в
еквіваленті, згідно ставки НБУ, станом
на 04.12.2006 року становить 30 212 (тридцять
тисяч двісті дванадцять) доларів США (1
USD = 5.0500 UAH) кошти від продажу яких
віддала йому і дані кошти також були
витрачені на придбання вищевказаної
квартири. 10.11.2011 р. вищевказана квартира
була також продана і 10.11.2011 року було
придбано квартиру АДРЕСА_5, однак
придбання даної квартири хоча і мало
місце за кошти його позивача однак
придбання даної квартири було
оформлено на ім.»я його дружини ОСОБА_1
В подальшому, прийнято рішення
придбати квартиру в новому будинку і
тому, 27.06.2012 року був здійснений продаж
квартири АДРЕСА_5 за 127 000 (сто двадцять
сім тисяч) доларів США і в цей же день
був укладений договір № НБ-1130 про
створення резерву активів
(нерухомості) для обміну на облігації.
Зважаючи на те, що сукупність облігацій
в грошовому еквіваленті складає 815 100
(вісімсот п'ятнадцять тисяч сто)
гривень 00 копійок. Як вказує позивач, на
час придбання вищевказаного майна
спільних коштів, яких би достатньо було
для придбання даних облігацій у
позивача та у відповідача не було,
оскільки сама відповідач не працювала
та жодного доходу не отримувала, а тому
не мала жодної можливості придбати
самостійно дані облігації. Враховуючи
наведене та те, що з наведеного чітко
вбачається ланцюг договорів
купівлі-продажу саме майна яке було
власністю позивача до вступу в шлюб з
відповідачкою, вважав що облігації
придбані 27.06.2012 року за договором між
відповідачем та ПрАТ «Національна
будівельна компанія» № НБ-1130 про
створення резерву активів
(нерухомості) для обміну на облігації,
предметом якого є зобов'язання ПрАТ
«Національна будівельна компанія»
створити або набути майнові права на
резерв активів (майнові права на об'єкт
нерухомості) для наступної передачі у
власність інвестора майнових прав на
активів (майнових прав на об'єкт
нерухомості) в обмін на ви випущені
ПрАТ «Національна будівельна
компанія» облігації і об»єктом
нерухомості за яким є квартира АДРЕСА_1,
загальною площею 74.1 кв.м. придбана за
його - позивача власні кошти.
Посилаючись на ст. 57 СК України, ст.. 321,
392 ЦК України, п. 24 Постанови ПВСУ «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» просив
заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні підтримали
заявлені позовні вимоги та просили їх
задовольнити вказуючи на обставини
викладені в уточненій позовній заяві,
вказували, що на час реєстрації шлюбу
позивач мав у особистій приватній
власності квартиру АДРЕСА_4, яка була
придбана ним особисто як за кошти
отримані від продажу квартири АДРЕСА_3
так і за кошти подаровані як його
бабусею так і матір»ю від продажу
простих іменних акцій ВАТ «Фармак»,
зазначали, що квартира АДРЕСА_5 була
придбана виключно за кошти отримані
від продажу квартири п АДРЕСА_4, жодних
власних коштів відповідачки чи її
батьків вкладено в придбання як даної
квартири так і облігацій ПрАТ
«Національна будівельна компанія» не
було, оскільки відповідачка ніколи не
працювала, прибутку не отримувала, її
батьки матеріальної допомоги не
надавали. Враховуючи те, що спірні
облігації не є майном, набутим
подружжям, оскільки придбані за гроші,
які не були спільними коштами подружжя,
а тому, вважали дані облігації
особистою власністю позивача яка і
була набута під час шлюбу на ім.»я
відповідачки однак за його-позивача
особисті кошти.

Відповідачка в судовому
засіданні заперечувала, щодо заявлених
позовних вимог, вказувала, що квартира
по АДРЕСА_4 була придбана частково і за
її та кошти її батьків, тим паче що і
вона особисто приймала участь як в
придбанні так і в облаштуванні даної
квартири, вказувала що з 2004 р. вона
проживала разом з позивачем, а також
наголошувала, що в 2011 р. позивача було
засуджено за ст..185 КК України, а тому їх
родина вимушена була відшкодовувати
шкоду потерпілим, щодо коштів які були
надані бабусею та мамою позивача то
дані кошти були надані позивачу лише
частково, також вказувала, що позивач
займається купівлею-продажем
автомобілів, тому більшу частину
коштів після продажу як квартири по
АДРЕСА_5 так і квартири по АДРЕСА_4
позивач забрав на особисті потреби,
наголошувала що квартира по АДРЕСА_5 за
їх домовленістю була придбана для неї і
сина, як і облігації за якими буде
побудовано квартиру по АДРЕСА_1,
оскільки вона приймала безпосередньо
участь як в продажу квартир так і в
продажу автомобілів від чого їх родина
отримувала дохід, також зазначала що
вона постійно працювала і мала дохід в
1000 доларів США щомісячно.

Представник відповідача в
судовому засіданні заперечував щодо
задоволення заявлених позовних вимог
посилаючись на їх необґрунтованість та
безпідставність.

Представник третьої особи ПрАТ
«Національна будівельна компанія» в
судовому засіданні не заперечувала
щодо задоволення заявлених вимог,
вказувала суду на те, що оформлення
27.06.2012 року договору між ПрАТ «
Національна будівельна компанія» на
ОСОБА_1 облігацій кількістю 815 100 штук на
загальну суму 815100 грн. придбані згідно
договору комісії № БК-740 від 27.06.2012 р.,
код цінних паперів UA , серії
випуску J, проходило безпосередньо при
ній і вона може стверджувати, що кошти
за придбання віддавав саме позивач, він
же обговорював і умови придбання та
укладання договору, а відповідачка
лише підписувала договір, крім того
позивач є активістом ініціативної
групи яка була створена оскільки
закінчення будівництва даного будинку
було відкладено і саме позивач приймає
безпосередньо активну участь у
вирішенні всіх проблем зв»язаних з
оформленням документів на даний
об»єкт, крім того вказувала що саме
контактний телефон позивача вказаний
як в договорі від 27.06.2012 р. так і в інших
документах. В подальшому представник
третьої особи в судове засідання не
з»явилась, тому, з врахуванням думки
учасників судового розгляду суд вважає
можливим розглянути справу в її
відсутності.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, представника позивача,
відповідача, представника відповідача,
представника третьої особи, пояснення
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
повно та всебічно дослідивши матеріали
справи вважає встановленими наступні
обставини справи.

Як вбачається з матеріалів
справи, згідно до договору дарування
квартири від 13.08.2004 р. квартира АДРЕСА_2
була подарована ОСОБА_4 позивачу ( а.с.
30).

26.01.2006 р. відповідно до договору
купівлі-продажу квартири, дана
квартира АДРЕСА_2 була продана ОСОБА_1
за 244925 грн. ОСОБА_10 (а.с. 29).

Також, 26.01.2006 р. відповідно до
договору купівлі - продажу квартири на
ім.»я ОСОБА_1 було придбано двокімнатну
квартиру АДРЕСА_3 за 16000 грн. (а.с. 28).

В подальшому 03.07.2006 р. згідно до
договору купівлі-продажу квартири,
квартира АДРЕСА_3 ОСОБА_1 була продана
ОСОБА_12 за 19000 грн. (а.с. 27).

Також з матеріалів справи
вбачається, що 01.07.2006 р. між ОСОБА_1 та
АКБ «Аркада» було укладено договір про
участь у Фонді фінансування
будівництва, та договір про уступку
майнових прав від 25.04.20007 р. відповідно
до яких об»єктом інвестування
виступала квартира АДРЕСА_4, за даним
договором від імені позивача сплачено
згідно до прибуткового касового ордеру
№33 від 01.07.2006 р. 105036 грн. 94 коп.,
прибуткового касового ордеру №12 від
03.07.2006 р. 249999,91 грн., прибуткового
касового ордера №10 від 12 вересня 2006 р.
14991 грн., та прибуткового касового
ордера №15 від 06.12.2006 р. 60470 грн. (а.с. 104-111).

Як вказував позивач в судовому
засіданні на придбання даної квартири
було витрачено кошти отримані ним від
продажу квартири АДРЕСА_3 та кошти
подаровані як його бабусею так і
матір»ю від продажу простих іменних
акцій ВАТ «Фармак», вказані обставини
підтверджені як поясненнями свідків
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 так і договором
купівлі-продажу цінних паперів №6/02422-Т
від 04.12.2006 р. між СП ТОВ «Драгон
Капітал» та ОСОБА_4 якою було продано
акції прості іменні ВАТ «Фармак» на
загальну договірну вартість 152600 грн.
(а.с. 6), та договором купівлі-продажу
цінних паперів № 7/05440-Д від 26.11.2007 р. між
СП ТОВ «Драгон Капітал» та ОСОБА_7 якою
було продано акції прості іменні ВАТ
«Фармак» на загальну договірну
вартість 694260 грн. (а.с. 92-93).

Як вбачається з договору
купівлі-продажу квартири від 10.11.2011 р.
вищевказана квартира належала
позивачу відповідно до свідоцтва на
право власності серії САВ №666766
виданого ГУЖЗ Виконавчого органу
Київської міської Ради 31.08.2007 р. та
наказу ГУЖЗ від 22.08.2007 р. №1518/С/КІ
квартира АДРЕСА_4 належала на праві
особистої приватної власності ОСОБА_1
(а.с.112).

В подальшому, 07 листопада 2008 р.
було зареєстровано шлюб між позивачем
та відповідачкою у Відділі РАЦС
Солом»янського РУЮ м.Києва про що
зроблено актовий запис № 1841, від даного
шлюбу народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
та вказаний шлюб відповідно до рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 25 березня 2013 р. було розірвано, як
вбачається з даного рішення суду, судом
встановлено, що з вересня 2012 р. сторони
проживають окремо, а з жовтня 2012 р.
сторони припинили підтримувати
сімейно-шлюбні відносини, вести
спільне господарство,бюджет (а.с.7-8).

Також з матеріалів справи
вбачається, що відповідно до договору
купівлі-продажу квартири від 10.11.2011 р.
квартира АДРЕСА_4 була продана ОСОБА_1
ОСОБА_14 за 735000 грн. (а.с. 112) в той же день
10.11.2011 р. на ім.»я відповідачки ОСОБА_1
за 342600 грн. було придбано кв.АДРЕСА_5
(а.с. 9).

Як вказувала сама відповідачка в
поясненнях суду, квартира по АДРЕСА_5
була придбана за ціну меншу ніж
квартира по АДРЕСА_4 і частину коштів
які залишились від продажу позивач
витратив на придбання автомобілів,
перепродажем яких він займався, в
квартирі по АДРЕСА_5 було зроблено
ремонт та також продано.

В подальшому, квартира кв.АДРЕСА_5
як вбачається з попереднього договору
від 22.12.2011 р. була продана за ціною 972038
грн. (а.с. 113-115) як визнано сторонами в
судовому засіданні даний договір
купівлі-продажу було оформлено в день
придбання облігацій і кошти від
продажу було витрачено на сплату
витрат за договором 27.06.2012 року з ПрАТ
« Національна будівельна компанія» на
оплату від імені ОСОБА_1 облігацій
кількістю 815 100 штук на загальну суму
815100 грн. придбаних згідно договору
комісії № БК-740 від 27.06.2012 р., код цінних
паперів UA , серії випуску J,
сплачено за платіжним дорученням №1674
від 06.07.2012 р. від імені ОСОБА_1 в розмірі
735344 грн. 84 коп. (а.с. 17), згідно до виписки
про стан рахунку у цінних паперах №050492
ОСОБА_1 сплачено за створення або
набуття майнових прав на резерв
активів для наступної передачі у
власність ОСОБА_1 майнових прав на
резерв активів в обмін на випущені
емітентом облігації і на даний час
ОСОБА_1 дійсно має у власності лот
облігацій в кількості 815100 шт., що
підтверджується даною випискою (а.с. 42).

Дійсно, як вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_1 було
відповідно до вироку Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 01 серпня 2011 р. засуджено за ч.3 ст.185
КК України до позбавлення волі на строк
п»ять років, на підставі ст.ст. 75,76 КК
України звільнено ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням,
встановивши йому іспитовий строк три
роки з покладенням на останнього
окремих обов»язань, а також з ОСОБА_1
стягнуто на користь потерпілих 23910 грн.,
25728 грн. 86 коп., 18000 грн., 11425 грн. шкоди
завданої злочином (а.с. 113-115).

Згідно до договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
02.11.2006 р. вбачається що ОСОБА_9 - батьком
відповідача 02.11.2006 р. було продано
земельну ділянку 0,1208 а на території
Дружняківської сільської ради
Бородянського району Київської
області за 40400 грн. (а.с. 116-117).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Допитана судом в якості свідка
ОСОБА_4 вказувала суду на те, що вона є
бабусею позивача і може стверджувати,
що в 2004 р. вона подарувала онуку належну
їй квартиру АДРЕСА_2, в подальшому знає,
що онук квартиру продав і купив
двокімнатну, а після продажу і даної
квартири хотів купити квартиру в
новому будинку по АДРЕСА_4, оплачував
дану квартиру в декілька етапів і
оскільки коштів для придбання нової
квартири після продажу старої не
вистачало вона вимушена була продати
належні їй акції ВАТ «Фармак» на суму
приблизно 152000 грн. для чого вона з
онуком в 2006 р. поїхала оформила договір
про продаж, а через декілька днів вони
їздили отримувати кошти в Банку
«Аваль» які разом поїхали і проплатили
за будівництво нової квартири в банку
«Аркада». Потім вона віддала ще онуку
меблі, вказувала що батьки
відповідачки прийшли вже в дану
квартиру як гості і жодної допомоги не
пропонували.

Дані покази підтверджуються
матеріалами справи, а саме договором
купівлі-продажу цінних паперів №6/02422-Т
від 04.12.2006 р. між СП ТОВ «Драгон
Капітал» та ОСОБА_4 якою було продано
акції прості іменні ВАТ «Фармак» на
загальну договірну вартість 152600 грн., а
також прибутковим касовим ордером №15
від 06.12.2006 р. за яким ОСОБА_1 в АКБ
«Аркада» було проведено сплату 60470 грн.

Свідок ОСОБА_8 вказував суду на
те, що позивача знає 12-15 років, знає, що
бабуся подарувала йому квартиру, яку
він продав і купив двокімнатну по
АДРЕСА_3, яку в подальшому
підремонтував і продав, а оскільки
хотів придбати квартиру по АДРЕСА_4 в
новому будинку на 22 поверсі, а коштів не
вистачало і тому як бабуся так і мама
позивача продали належні їм акції і
віддали йому кошти щоб він міг придбати
квартиру і зробити в ній ремонт
оскільки квартира була пустою.
Вказував, що знає і відповідачку і її
батьків і їх родина завжди була не
заможною, автомобіля не мали як і
коштів. Особисто він допомагав робити
ремонт в квартирі на АДРЕСА_4 і ні
відповідачки ні її батьків він в
квартирі не бачив, крім того зазначав,
що позивач кожну квартиру купував
дешевше, а продавав дорожче, що
залишались кошти на прожиття. Також
зазначав, що позивач багато разів
намагався помиритися з відповідачкою і
жити з нею.

Свідок ОСОБА_7 вказувала суду на
те, що є матір»ю позивача і може
стверджувати суду те, що в 2007 р. вона
мусила продати належні їй акції ВАТ
«Фармак» і коштів від продажу яких
віддала сину для того щоб придбати
квартиру по АДРЕСА_4 і зробити в
квартирі ремонт, зазначала, що ремонт
робили самостійно, а відповідачка з
батьками з»явились в даній квартирі
коли вже було зроблено ремонт, бо коли
робили ремонт вони відпочивали на морі,
а після весілля у дітей не було ліжка
де спати, а батьки відповідачки взагалі
жодним чином не допомогли не фізично не
матеріально.

Свідок ОСОБА_9 допитаний в
судовому засіданні вказував суду на те,
що є батьком відповідачки та може
стверджувати, що з 2004 р. позивач
познайомився з його донькою і вони
почали проживати разом з його родиною
в їх квартирі, харчувались за рахунок
їх родини і на цьому заощаджували,
коштів звісно за проживання та
харчування не надавали, в 2006 р. позивач
разом з донькою про інвестували
будівництво квартири по АДРЕСА_4 і він
особисто дав позивачу приблизно 22000-23000
доларів США на проплату інвестиційних
внесків, особисто він - свідок робив в
даній квартирі ремонт, допомагав
робити стяжку, виносити сміття,
зазначав, що участь відповідачки в
житті родини була сама активна,
оскільки з 2011 р. по 2014 р. позивач ніде не
працював то його донька утримувала
родину, допомагав і він особисто.

Відповідно до п.24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді спорів про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» р.№11 від
21.12.2007 року не належить до спільної
сумісної власності майно одного з
подружжя, набуте особою до шлюбу;
набуте за час шлюбу на підставі
договору дарування або в порядку
спадкування; набуте за час шлюбу, але за
кошти, які належали одному з подружжя
особисто; речі індивідуального
користування, в тому числі коштовності,
навіть якщо вони були придбані за
рахунок спільних коштів подружжя;
кошти, одержані як відшкодування за
втрату (пошкодження) речі, що належала
особі, а також як відшкодування
завданої їй моральної шкоди; страхові
суми, одержані за обов'язковим або
добровільним особистим страхуванням,
якщо страхові внески сплачувались за
рахунок коштів, що були особистою
власністю кожного з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України,
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно, набуте нею, ним до
шлюбу.

Враховуючи наведене судом
достовірно встановлено, що квартири
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 були
набуті ОСОБА_1 до шлюбу з
відповідачкою, а тому є його особистою
приватною власністю.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України,
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але за кошти, які належали їй,
йому особисто.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

З врахуванням наведеного судом
встановлено, що кв.АДРЕСА_5 хоча і була
придбана в шлюбі позивача і
відповідача, однак була придбана
виключно за кошти які були отримані від
продажу квартири по АДРЕСА_4 яка
належала особисто позивачу, оскільки
як позивач так і відповідачка
вказували суду на те, що квартири
купувались дешевші ніж продані, а тому
як визнано сторонами в судовому
засіданні даний договір
купівлі-продажу вищевказаної квартири
було оформлено в день придбання
облігацій і кошти від продажу квартири
було витрачено на сплату витрат за
договором 27.06.2012 року з ПрАТ «
Національна будівельна компанія» на
оплату від імені ОСОБА_1 облігацій
кількістю 815 100 штук на загальну суму
815100 грн. придбаних згідно договору
комісії № БК-740 від 27.06.2012 р., код цінних
паперів UA , серії випуску J, у суду
є підстави вважати що і дані облігації
було придбано за особисті кошти
позивача отримані від продажу квартири
по АДРЕСА_5.

Вказаний факт хоча і не визнано в
судовому засіданні відповідачкою,
однак заперечення відповідача жодним
чином не доведені, як те, що вона
особисто мала доходи які вкладались
при придбанні майна, так і доводи щодо
допомоги її батьків, оскільки договір
купівлі-продажу земельної ділянки на
який посилався свідок ОСОБА_9 та
відповідачка укладався не в період
шлюбу сторін, а також після придбання
квартири по АДРЕСА_4.

Враховуючи наведене, суд вважає
заявлені позовні вимоги доведеними та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд приходить до
висновку, про стягнення з відповідачки
ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_1
суми сплаченого судового збору в сумі
3442 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись, ст. 57 СК України, ст.ст. 10, 27-30,
57-58, 60, 74, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати облігації ПрАТ
«Національна будівельна компанія»
кількістю 815 100 штук на загальну суму
815100 грн. придбані згідно договору
комісії № БК-740 від 27.06.2012 р., код цінних
паперів UA , серії випуску J, на
придбання квартири АДРЕСА_1, особистою
приватною власністю ОСОБА_1 набутими за
час шлюбу, але за кошти, які належали
йому особисто, виключивши дані
облігації з числі спільного сумісного
майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3442 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м.Києва через Святошинський
районний суд м.Києва шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а особами,
які були учасниками судового розгляду
однак не були присутні при
проголошенні рішення суду протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду.

Суддя :