АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/2031/14
в І інстанції Кусік І.В.
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 25 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному
О.О.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Білозерського
районного суду Херсонської області від
15 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до кредитної спілки «Центр
фінансових послуг», третя особа:
ОСОБА_6, про захист прав споживачів,
визнання недійсною додаткової угоди до
кредитного договору про третейське
застереження,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_5
звернулась до суду із вказаним позовом,
посилаючись на те, що між нею та
кредитною спілкою «Центр фінансових
послуг» 16 грудня 2009 року було укладено
кредитний договір, за яким позивачка
отримала кредит на суму 3500 грн. зі
сплатою процентів у розмірі 60% річних
строком повернення до 25 грудня 2010 року.

На виконання зобов'язань за
кредитним договором, із ОСОБА_6
укладено договір поруки від 16.12.2009 року.

В той же день 16 грудня 2009 року було
підписано сторонами додаткову угоду,
згідно якої всі спірні питання,
пов'язані з виконанням кредитного
договору вирішуватимуться шляхом
розгляду їх постійно діючим
третейським судом відповідно до
регламенту третейського суду.

На початку січня 2014 року
позивачка отримала копію позовної
заяви про стягнення з неї кредитної
заборгованості, а пізніше отримала
рішення від 17 січня 2014 року постійно
діючого третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Право та обов'язок» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Позивачка, посилаючись на
порушення при укладенні третейського
застереження та його невідповідність
Закону України «Про третейські суди»,
просить визнати недійсною зазначену
вище додаткову угоду про третейське
застереження до кредитного договору
№В-6 від 16.12.2009 року.

Рішенням Білозерського районного
суду Херсонської області від 15 травня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги. При цьому просить взяти
до уваги, що сторонами при укладенні
третейської угоди не погоджувався
конкретний третейський суд, а тому не
був направлений на реальне настання
правових наслідків. Окрім того,
третейська угода не відповідає вимогам
п.14 ч.1 ст. 6 Закону України «Про
третейські суди», оскільки справи про
захист прав споживачів не підлягають
розгляду третейськими судами.

В запереченнях на апеляційну
скаргу КС «Центр фінансових послуг»
просить не брати до уваги доводи,
викладені в скарзі та залишити рішення
суду без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 17 ЦПК України сторони
мають право передати спір на розгляд
третейського суду, крім випадків,
встановлених законом. Згідно з ст. 5
Закону України «Про третейські суди»
юридичні та/або фізичні особи мають
право передати на розгляд третейського
суду будь-який спір, який виникає з
цивільних чи господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом. Спір може бути
переданий на розгляд третейського суду
за наявності між сторонами третейської
угоди, яка відповідає вимогам цього
Закону.

Статтею 12 Закону України «Про
третейські суди» передбачено, що
третейська угода може бути укладена у
вигляді третейського застереження в
договорі, контракті або у вигляді
окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при
передачі спору до постійно діючого
третейського суду, а також при вказівці
у третейській угоді на конкретний
постійно діючий третейський суд
регламент третейського суду
розглядається як невід'ємна частина
третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі
суперечності третейської угоди
регламенту третейського суду
застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у
письмовій формі. Третейська угода
вважається укладеною, якщо вона
підписана сторонами чи укладена шляхом
обміну листами, повідомленнями по
телетайпу, телеграфу або з
використанням засобів електронного чи
іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію
такої угоди, або шляхом направлення
відзиву на позов, в якому одна із сторін
підтверджує наявність угоди, а інша
сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості
про найменування сторін та їх
місцезнаходження, предмет спору, місце
і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на
документ, який містить умову про
третейський розгляд спору, є
третейською угодою за умови, що договір
укладений у письмовій формі і це
посилання є таким, що робить третейську
угоду частиною договору.

У разі недодержання правил,
передбачених цією статтею, третейська
угода є недійсною.

Недійсність окремих положень договору,
контракту, що містить третейське
застереження, не тягне за собою
недійсність такого третейського
застереження.

Третейська угода може містити як
вказівку про конкретно визначений
третейський суд, так і просте посилання
на вирішення відповідних спорів між
сторонами третейським судом.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в
абз. 5 ч. 2 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" від 12 червня 2009
року № 2 договір сторін про передачу
спору на розгляд третейського суду не є
відмовою від права на звернення до суду
за захистом.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що між ОСОБА_5 та кредитною
спілкою «Центр фінансових послуг» 16
грудня 2009 року було укладено кредитний
договір №В-9/0017/09/58/16, за яким позивачка
отримала кредит на суму 3500 грн. зі
строком повернення до 25 грудня 2010 року,
зі сплатою процентів у розмірі 60%
річних. На виконання зобов'язань ОСОБА_5
із ОСОБА_6 укладено договір поруки від
16.12.2009 року (а.с.8,10).

16 грудня 2009 року сторонами
підписано додаткову угоду до
кредитного договору №В-9/0017/09/58/16 від
16.12.2009 року, згідно якої всі спірні
питання, пов'язані з виконанням
кредитного договору вирішуватимуться
шляхом розгляду їх постійно діючим
третейським судом відповідно до
регламенту третейського суду. В
додатковій угоді зазначено
найменування сторін та їх
місцезнаходження, предмет спору, місце
і дата укладання угоди (а.с.9).

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відповідність додаткової угоди до
кредитного договору, як третейської
угоди, вимогам ст. 12 Закону України
«про третейські суди».

Розглядаючи цей спір, суд першої
інстанції правильно визначився з
характером спірних правовідносин та
нормою матеріального права, яка
підлягає застосуванню, повно, всебічно
та обґрунтовано встановив обставини
справи, дав належну оцінку наявним у
справі доказам, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам ст. ст.
213, 214 ЦПК України.

На час виникнення спірних
правовідносин 16.12.2009 року Закон не
містив заборони на укладення
третейської угоди та обмежень розгляду
третейськими судами спорів щодо
захисту прав споживачів (в тому числі
споживачів послуг банку, кредитної
спілки), що містяться в п. 14 ч.1 ст. 6
Закону, доповненому відповідно до
Закону України від 03.02.2011 року.

З огляду на вищевикладене, судова
колегія погоджується із висновком суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні заяви у зв'язку з
відсутністю передбачених Законом
України «Про третейській суди»
підстав для визнання недійсною
третейської угоди.

Доводи апеляційної скарги до уваги
не приймаються, як такі, що висновки
суду не спростовують.

Посилання на відсутність
вільного волевиявлення сторін та
настання правових наслідків, в зв'язку
з відсутністю в третейській угоді
інформації про конкретний третейський
суд, судовою колегією до уваги не
приймаються, як позбавлені правового
обґрунтування.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення, колегією
суддів не встановлено, то підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається, рішення законне та
обґрунтоване і має бути залишено без
змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5,- відхилити.

Рішення Білозерського районного
суду Херсонської області від 15 травня
2014 року,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: