МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Cправа № 480/3119/13-ц.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року Миколаївський
райсуд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді
Войнарівського М.М.

при секретарі
Бурлаці А.П.

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення грошової компенсації
вартості належної частки майна,що є у
спільній частковій власності,

в с т а н о
в и в:

Свої позовні вимоги вона мотивує тим,
що відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом вона та
відповідачка ОСОБА_3 є спадкоємцями по ?
частці майна що належало її батьку
ОСОБА_5,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,що
розташовано в АДРЕСА_1. Вартість даного
майна складає 92279грн. Оскільки
відповідачка ОСОБА_3 володіє та
користується належним їм обом на праві
спільної часткової власності майном
не допускаючи позивачки. Таким чином
позивачка була вимушена звернутися до
суду з позовом про виділ у натурі
частки з майна,що є у спільній
частковій власності у вигляді
будівель,приміщень та споруд
зазначених у будівельно-технічній
експертизі. Рішенням Миколаївського
райсуду від 22.08.2013року вищезазначений
позов задоволений. Оскільки ухвалою
апеляційного суду від 18.11.2013року
рішення Миколаївського райсуду
скасоване з тих підстав,що майно є
неподільним та прямо суперечить
висновку експертизи ,а відповідачка на
письмові звернення з пропозицією про
сплату грошової компенсації вартості
частки не реагує, вимушена знову
звернутися до суду за захистом свого
порушеного права.

В судовому засіданні позивачка
заявлені вимоги підтримала в повному
обсязі.

Представник позивача,який діє на
підставі довіреності від 08.10.2012року
ОСОБА_2,в судовому засіданні позов
підтримав та наполягав на його
задоволенні.

Відповідачка в судовому
засіданні позов не визнала.

Представник відповідача,яка діє
на підставі довіреності від 15.08.2013року
ОСОБА_4 позов не визнала та
заперечувала проти його задоволення.
Посилаючись на відсутність коштів у
відповідачки та не погоджуючись з
зазначеною сумою компенсації,оскільки
вона не відповідає його дійсній
вартості на час розгляду справи.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали цивільної справи , суд
приходить до слідуючого.

Позивач ОСОБА_1.є власником ? частини
житлового будинку АДРЕСА_1,що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом(а.с.7) та про
державну реєстрацію прав(а.с.8) .
Власником другої половини вказаного
житлового будинку є відповідачка
ОСОБА_3яка перебувала в шлюбі з батьком
позивачки ОСОБА_5,який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час в даному
житловому будинку мешкає лише
відповідачка.

За положеннями ст. ст. 21, 24, 41
Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК
України всі громадяни є рівними у
своїх правах, усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
цих прав, у тому числі щодо захисту
права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної
часткової власності визначається гл. 26
ЦК України з урахуванням інтересів
усіх її учасників. Володіння,
користування і розпорядження
частковою власністю здійснюється за
згодою всіх співвласників, а за
відсутності згоди спір вирішується
судом. Незалежно від розміру часток
співвласники мають рівні права.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

Заперечуючи про позову про
стягнення компенсації за частку в
спільному будинку, відповідач та її
представник посилались на відсутність
таких коштів.

Проте, право співвласника на
виділ частки зі спільного майна шляхом
отримання грошової компенсації
вартості частки в майні не може бути
обмежене іншими співвласниками й
такому його праву співвласника, що
виділяється, кореспондується обов'язок
інших співвласників сплатити грошову
компенсацію частки, розмір якої
визначається з дійсної вартості майна
на час розгляду справи судом.
Обов'язковою умовою призначення
грошової компенсації є лише згода
співвласника, який заявив вимоги про
виділ частки.

Крім того, у своїх запереченнях
відповідач та її представник також
указували на те, що оцінка спірного
будинку не відповідає його дійсній
вартості на час розгляду справи.

Згідно роз'яснень, викладених у п.
6 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» при неможливості виділу
частки будинку в натурі або
встановлення порядку користування ним,
власнику, що виділяється, за його
згодою присуджується грошова
компенсація. Розмір грошової
компенсації визначається за угодою
сторін, а при відсутності такої згоди -
судом по дійсній вартості будинку на
час розгляду справи.

Під дійсною вартістю будинку
розуміється грошова сума, за яку він
може бути проданий в даному населеному
пункті чи місцевості. Для її визначення
при необхідності призначається
експертиза.

З матеріалів справи вбачається,
що визначаючи розмір компенсації за
свою частку, позивачка виходила із
вартості спірного будинку
встановленою висновком судової
будівельно-технічної експертизи від
08.05.2013 року, яка була проведена по
справі за її позовом до ОСОБА_3 про
виділ у натурі частки майна (а.с. 19).

Тобто, розмір компенсації
позивачкою визначено за вартістю
будинку станом на травень 2013року. З
клопотанням про призначення
експертизи щодо визначення дійсної
вартості будинку на час розгляду цієї
справи позивачка в судовому засіданні
не зверталась.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Таким чином, позивачкою не
доведені підстави своїх вимог щодо
розміру компенсації за частку у
спільному майні, а тому в задоволенні
позову необхідно відмовити саме з
зазначених підстав.

Враховуючи викладене, в
задоволенні позову необхідно
відмовити

Керуючись статтями 10,11,60,209,212.213,215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення грошової компенсації
вартості належної частки майна,що є у
спільній частковій власності
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Миколаївський райсуд в
порядку передбаченому ст.294 ЦПК України
.

Суддя
М.М.Войнарівській

12.03.2014