Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2014 Справа №607/22659/13-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого
Грицака Р.М.

за участю секретаря
Бурячинської Д.Д.

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
усунення перешкод в користуванні
майном, зустрічний позов ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про заборону вчиняти певні дії,
які порушують право користування
власністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом,
відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_4 звернулася з позовом до
відповідача ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні майном. В
обґрунтування свої позовних вимог
посилається на те, що вона є власником
9/100 частини нежилого приміщення по
АДРЕСА_1, загальною площею 30,2 кв.м., а
згідно інвентаризаційної справи їй
належить приміщення коридору « 5-1»
площею 12,4 кв.м. Відповідачу належить
нежитлове приміщення в цьому ж будинку
загальною площею 32,8 кв.м., і для
проходження до свого приміщення
відповідачка незаконно використовує
коридор «5-1», який належить їй на праві
власності. ОСОБА_4 неодноразово
зверталася до ОСОБА_5 з вимогами
припинити використання її власності,
проте відповідачка ігнорувала її
вимоги. Просить суд зобов'язати ОСОБА_5
не чинити позивачу будь-яких перешкод у
користуванні її майном, зокрема не
користуватися, не складати речі, не
проходити по приміщенню коридору « 5-1»
площею 12,4 кв.м. по АДРЕСА_1.

Відповідач за первісним позовом
ОСОБА_5 звернулася з зустрічним позовом
до ОСОБА_4, про заборону вчинення дій,
які можуть порушити право власності.
Свій позов обґрунтовує тим, що їй на
праві власності належить нежитлове
приміщення загальною площею 32,8 кв.м., що
складається з кабінету 5-5 площею 21,0
кв.м., кабінету 5-3 площею 10,7 кв.м., та
балкону, площею 1,1 кв.м., яке знаходиться
по АДРЕСА_1. До її приміщення єдиний
вхід знаходиться через коридор 5-1, який
на момент придбання перебував в
спільному користуванні, що
підтверджується витягами з
інвентаризаційних справі при
придбанні вказаного приміщення.
ОСОБА_4 знала і бачила що даний коридор
призначений і використовується для
проходу та забезпечення доступу до
належних їй приміщень. У зв'язку з
поданням позову ОСОБА_4, передбачає
можливість порушення її право на
прохід до власних приміщень. Просить
заборонити ОСОБА_4 вчиняти певні дії,
які порушують право користування
власністю.

В судовому засіданні представники
ОСОБА_4 за первісним позовом, та
відповідача за зустрічним позовом
підтримали позов, посилаючись на
обставини викладені у заяві, та просять
його задовольнити. Зустрічний позов
заперечили.

В судовому засіданні відповідач за
первісним позовом, позивач за
зустрічним позовом та його представник
свій позов підтримали, посилаючись на
обставини викладені у позовній заяві,
та просять його задовольнити.
Первісний позов заперечили.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні майном а також
зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про
заборону вчиняти певні дії, які
порушують право користування
власністю не підлягають до задоволення
з наступних підстав:

Відповідно до витягу про державну
реєстрацію прав від 17.01.2011 року, за
ОСОБА_4, на підставі договору купівлі
продажу від 30.12.2010 року посвідченого
приватним нотаріусом Тернопільського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
зареєстровано право власності на 9/100
частини будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
09.07.2007 року за ОСОБА_5 на підставі
договору купівлі-продажу від 01.06.2007
року, посвідченого приватним
нотаріусом Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстровано нежитлове приміщення по
АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі продажу
приміщення від 01 червня 2007 року,
приватне підприємство «Пресова
агенція «Вільне життя» продало, а
ОСОБА_5 купила належне Приватному
підприємству «пресова агенція «Вільне
життя» приміщення загальною площею 32,8
кв.м., що складається з: 5-2 каб. пл.. 21,0
кв.м., 5.3 каб.пл.10,7 кв.м., І балкон пл. 1.1
кв.м., яке знаходиться в АДРЕСА_1.

Як вбачається з договору купівлі
продажу приміщення від 25 жовтня 2005
року, нежитлове приміщення, яке
приватне підприємство «Пресова
агенція «Вільне життя» продало ОСОБА_5,
підприємство придбало в управлінні
обліку та контролю за використанням
комунального майна департаменту
економіки. З п.1.1. вказаного договору
вбачається, що характеристика
приміщення наводиться в технічному
паспорті.

З інвентаризаційної справи на
приміщення по АДРЕСА_1 від 31 березня 2005
року а також від 18.09.2009 року, які
виготовлені Бюро технічної
інвентаризації м. Тернополя спірне
приміщення коридору 5.1 площею 12.4 кв.м.
значиться в спільному користуванні і
через нього проходить єдиний вхід в
приміщення ОСОБА_5.

З висновку експерта за результатом
проведеної будівельно-технічної
експертизи від 10.02.2014 року №127/14-22,
експерт встановив, що існує технічна
можливість для влаштування проходу,
окрім як через коридор 5.1 площею 12,4
кв.м., що належить ОСОБА_4 до нежитлового
приміщення загальною площею 32,5 кв.м. що
належить ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, шляхом
влаштування дверного прорізу у стіні
між приміщеннями сходової клітки і
приміщення 5-3. Для проведення вказаних
ремонтно-будівельних робіт по
влаштуванню дверного прорізу
необхідно виготовити проектну
документацію ліцензованою проектною
організацією та погодити з
відповідними виконавчими органами.

Як видно з довідки департаменту
культури, релігій та національностей
Тернопільської ОДА від 14.03.2014 року
будинок по АДРЕСА_1 числиться як
пам'ятка архітектури місцевого
значення, і згідно п.3 ст. 24 ЗУ «Про
охорону культурної спадщини»
забороняється змінювати призначення
пам'ятки, її частин та елементів без
дозволу відповідного органу охорони
культурної спадщини. ОСОБА_5 від 30.04.2014
року на ім'я ОСОБА_4 департамент
повідомив, що не заперечує щодо
можливості влаштування окремого входу
у нежилі приміщення другого поверху,
які належать ОСОБА_5 Всі заходи повинні
відповідати вимогам діючих норм та
правил а також технічним рішенням які
прийняті в передпроектній пропозиції.
Перед початком розроблення проектної
документації необхідно отримати в
департаменті культури, релігій та
національностей ОДА реставраційне
завдання.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Цивільного
кодексу України, правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.5 ст. 319 Цивільного
кодексу України, власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що на момент придбання
частки нежитлового приміщення
позивачем за первісним позовом ОСОБА_4
в 2011 році, а також відповідачем ОСОБА_5 в
2005 році, до приміщення ОСОБА_5 був
технічно передбачений тільки один вхід
через підсобне приміщення коридору 5.1,
що підтверджується технічними
паспортами приміщень, суд вважає, що
позивач має право користуватися
вказаним приміщенням для проходу до
свого приміщення. Суд враховує, що на
даний час іншого проходу до власного
приміщення загальною площею 32,8 кв.м.
ОСОБА_5 не має, а заборона користування
проходом призведе до неможливості
користування належним їй на праві
власності приміщенням.

Позивач за первісним позовом не довела
належними і допустимими доказами що
відповідач складує речі в належному їй
приміщенні. Як пояснила ОСОБА_5, що
жодних речей, які їй належать в
приміщення коридору 5-1 немає.

Окрім того, як вбачається з витягу про
державну реєстрацію прав від 17.01.2011
року, за ОСОБА_4, зареєстровано право
власності на 9/100 частини будинку по
АДРЕСА_1, тобто вона є співвласником
вказаного нерухомого майна.

Відповідно до ст. 358 Цивільного кодексу
України, право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю.
Відповідно до ст.364 Цивільного кодексу
України, співвласник має право на виділ
у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності. У разі
виділу співвласником у натурі частки
із спільного майна для співвласника,
який здійснив такий виділ, право
спільної часткової власності на це
майно припиняється. Така особа набуває
право власності на виділене майно, і у
випадку, встановленому законом, таке
право підлягає державній реєстрації.
Договір про виділ у натурі частки з
нерухомого спільного майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Позивач не надав суду належних і
допустимих доказів (нотаріально
посвідчений договір про виділ частки,
договір про встановлення порядку
користування майном, тощо), які б
підтвердили, що за рахунок його частки
9/100 частини будинку по АДРЕСА_1
виділено у власність, чи передано в
користування саме приміщення коридору
5-1 площею 12,2 кв.м. Технічний паспорт на
офісне приміщення, який виготовлений
24.01.20011 року бюро технічної
інвентаризації не є належним і
допустимим доказом виділу частки чи
встановлення порядку користування.

Також суд вважає необґрунтованими
позовні вимоги ОСОБА_5 про заборону
відповідачу вчиняти будь які дії, що
унеможливлюють або будуть
ускладнювати прохід позивачу ОСОБА_5
через приміщення коридору 5-1 у власне
приміщення, оскільки позивачем за
зустрічним позовом не надано доказів
про реальну можливість такого
порушення ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК
України, ст. ст. 16, 316, 319, 321, 386, 391 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про усунення перешкод в користуванні
приватною власністю, а саме забороною
складувати речі та проходити по
приміщенню коридору « 5-1» за адресою
АДРЕСА_1 - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про заборону вчиняти
дії, що унеможливлюють або ускладнюють
прохід через приміщення коридору « 5-1»
за адресою АДРЕСА_1 у власне приміщення
- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяР. М. Грицак