Справа № 158/605/14-ц
Провадження № 2/0158/225/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року Ківерцівський
районний суд Волинської області

в складі головуючого судді
Пономарьової О.М.

при секретарі
Оніщук Н.Є.

з участю представника позивача
Супоровського М.О.

відповідача
ОСОБА_2

прокурора
Новік Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ківерці
цивільну справу за позовом Органу
опіки та піклування Ківерцівської
районної державної адміністрації
Волинської області до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,-

в с т а н
о в и в:

Орган опіки та піклування
Ківерцівської районної державної
адміністрації Волинської області
звернувся в суд в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з позовом про
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
та стягнення аліментів. Як доказ
заявлених вимог вказує, що відповідач у
справі є матір'ю п'ятьох неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5. Посилаючись на те, що
ОСОБА_2 починаючи з 2011 року усунулася
від виховання дітей, за неналежне
виконання батьківських обов'язків
притягувалася до адміністративної
відповідальності, схильна до вживання
алкогольних напоїв, веде аморальний
спосіб життя, неналежно виконує
батьківські обов'язки, не піклується
про фізичний і духовний розвиток дітей,
навчання, підготовку до самостійного
життя, виражаючи турботу про дітей,
просить позбавити ОСОБА_2 батьківських
прав відносно її неповнолітніх дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5 та стягнути аліменти на їх
утримання в розмірі по 100 грн. на кожну
дитину щомісячно.

В судовому засіданні представник
позивача Супоровський М.О. позов
підтримав в повному об'ємі, давши
пояснення за обставинами, викладеними
у ньому, та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнала. Заперечуючи
викладене в позові, суду пояснила, що
ніколи не ухилялась від виконання
обов'язків по вихованню та утриманню
дітей. Посилання позивача на
схильність до зловживання нею
алкогольних напоїв, не підтверджується
жодними доказами. Крім того,
посилаючись на те, що на даний час вона
змінила свою поведінку та ставлення до
дітей, в будинку зроблений ремонт, діти
забезпечені всім необхідним для
нормального розвитку та життя, просить
в задоволенні позову відмовити.

Прокурор прокуратури Ківерцівського
району Волинської області Новік Л.В.
висловлюючи думку з приводу заявлених
позовних вимог, просила в задоволенні
позову відмовити, посилаючись на те, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу. Відповідач хоч
і ухилялася від виховання та утримання
дітей, на даний час змінила свою
поведінку, створила належні умови для
проживання дітей.

Заслухавши пояснення сторін, думку
прокурора, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного
висновку.

Правовідносини, що виникли між
сторонами у справі регулюються
розділом ІІІ Сімейного кодексу
України.

Обов'язок батьків щодо виховання та
розвитку дитини передбачений ст. 150 СК
України, відповідно до якої батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття дитиною
повної загальної середньої освіти,
готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 164 СК України батьки
можуть бути позбавлені батьківських
прав у тому разі, коли вони, зокрема,
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

У п.16 постанови №3 Пленуму Верховного
Суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківський прав" від 30 березня 2007
року зазначено, що ухилення батьків від
виконання своїх батьківських
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема, не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства» сім'я є природним
середовищем для фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтв
про народження серії НОМЕР_1, НОМЕР_2,
НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 матір'ю
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 є
ОСОБА_2 (а.с.8-12)

Той факт, що відповідач не здійснювала
своїх обов'язків по утриманню та
вихованню п'ятьох неповнолітніх дітей,
стверджується наявними в матеріалах
справи доказами, а саме
характеристикою Цуманської селищної
ради від 17.02.2014 року (а.с. 16),
повідомленнями Ківерцівського ЦСССДМ
від 12.11.2013 року, від 12.02.2014 року (а.с. 19, 17),
актами обстеження умов проживання від
19.10.2011 року, 19.09.2012 року, 24.10.2013 року (а.с.
22, 23, 25), згідно яких ОСОБА_2
характеризується з негативної сторони,
зловживає алкогольними напоями, веде
аморальний спосіб життя, неналежним
чином виконує свої батьківські
обов'язки.

Однак, як вбачається з акту обстеження
умов проживання від 05.06.2014 року умови
проживання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 змінилися в кращу
сторону. Для проживання дітей в будинку
виділена окрема кімната, в якій
зроблено ремонт. Соціальну допомогу,
яку отримує ОСОБА_2, остання витрачає на
потреби дітей.

Разом з тим, як вбачається з показів
свідків - голови Цуманської селищної
ради Ківерцівського району Волинської
області ОСОБА_9, фахівця із соціальної
роботи Ківерцівського ЦСССДМ ОСОБА_10,
відповідач ОСОБА_2 змінила свою
поведінку та ставлення до дітей в кращу
сторону, провела ремонт в будинку, не
зловживає алкогольними напоями.

Відповідно до висновку органу опіки та
піклування Ківерцівської
райдержадміністрації № 15/2-18 від 14.03.2014
року позбавлення батьківських прав
ОСОБА_2 є доцільним та відповідає
інтересам дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5. (а.с. 4-5).

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 30
березня 2007 р. "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно їх утримують та інше), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Враховуючи те, що позбавлення
батьківських прав є виключною мірою,
яка тягне за собою серйозні правові
наслідки для відповідача, як матері
дітей (ст. 166 СК України), суд вважає, що
позбавлення її батьківських прав
можливе лише тоді, коли змінити її
поведінку в кращу сторону неможливо.

Беручи до уваги те, що відповідач
зробила відповідні висновки та
належним чином виконує свої обов'язки
по вихованню дітей, на даний час
алкогольні напої не вживає, доглядає за
дітьми, забезпечує їх одягом,
харчуванням тощо, використовує
соціальну допомогу на утримання дітей
за призначенням.

Таким чином, враховуючи наведені вище
норми чинного законодавства, а також
усі обставини даної справи у їх
сукупності, намір і бажання
відповідача в подальшому виконувати
батьківські обов'язки належним чином,
суд прийшов до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Керуючись ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК, ст. 19, 164-166
СК України, суд,-

в и р
і ш и в:

В задоволенні позову Органу опіки та
піклування Ківерцівської районної
державної адміністрації Волинської
області до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення, шляхом подачі скарги
через Ківерцівський районний суд.

Суддя
О.М.Пономарьова