АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1502/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30 Олійник М. Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вініченко Б. Б. УХВАЛА
05 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВініченка Б. Б.суддівХрапка
В. Д. , Дмитренка М. І. при секретарі
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Христинівського районного суду
Черкаської області від "23" грудня 2013 р.
по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я - залишити без
в с т а н о в и л а :
У вересні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я.
В обґрунтування позовних вимог позивач
вказував, що 29 листопада 2012 року
близько 11 год. 20 хв. на автошляху
Христинівка - Верхнячка ОСОБА_6, керуючи
автомобілем ВАЗ-2109, н/з НОМЕР_1, в
порушення ПДР, виявивши грубу
недбалість, виїхала на узбіччя, де
вчинила наїзд на нього, як на
велосипедиста, який рухався в
попутному напрямку, спричинивши йому
легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я та
пошкодивши належний йому велосипед.
За матеріалами досудового
розслідування, внесеного до ЄРДР за №
СВ Христинівського РВ УМВС винесена
постанова про закриття кримінального
провадження, оскільки згідно з ч.І ст. 286
КК України кримінальна
відповідальність настає за
спричинення середньої тяжкості
тілесних ушкоджень.

ОСОБА_7 зазначив, що неправомірними
діями ОСОБА_6 йому нанесена матеріальна
та моральна шкода.

З 30 листопада по 14 грудня 2012 року він
перебував на стаціонарному лікуванні в
Христинівській ЦРЛ. Витрати на його
лікування ОСОБА_6 компенсовані в сумі 700
грн., однак його стан здоров'я не
відновився. В нього продовжувались
головні болі, розлад мови.

З 09 квітня по 19 квітня 2013 року він
перебував на стаціонарному лікуванні в
нейрохірургічному відділенні
Уманської міської лікарні з діагнозом:
відновний період ЧМТ (забою головного
мозку) у вигляді
глізно-рубцево-атрофічних ділянок
кортикальних відділів лобних та
потиличних долей, вираженого
астено-невротичного синдрому,
гіпертензивно-лікворного синдрому із
стійкою цефалгією, вираженого
вестибуло-атактичного синдрому,
елементів дизартрії.

Витрати на лікування склали 4 502 грн. 78
коп., що підтверджується витягом з
медичної картки та товарними чеками на
придбання медикаментів. У витрати на
лікування входять оплата томографії
головного мозку - 600 грн., 70 грн. - за
ліжко-місце за один день, а всього 700
грн. та медикаменти.

В Уманську міську лікарню він був
доставлений перевізником-власником
автомобіля, за що заплачено 100 грн., а
також у зворотному напрямку - 100 грн.

В результаті наїзду на нього, як на
велосипедиста, пошкоджений велосипед
жіночий, яким він керував. Велосипед не
може бути відновлений, оскільки крім
пошкодження заднього колеса також
деформовані рама, корпус. Вартість
такого велосипеда становить 1200 грн.
Вважає, що йому має бути повернута
вартість велосипеда, а пошкоджений
велосипед має бути переданий особі, яка
спричинила шкоду, ОСОБА_6

Крім того, йому нанесена значна
моральна шкода. До ДТП він був здоровою
повноцінні людиною. Внаслідок забою
головного мозку до цього часу у нього
наявні головні болі, розлад мови,
погіршення пам'яті та уваги,
сонливість, неспокій і т.п. Він не може
переносити фізичні навантаження,
керувати велосипедом. Більш того, він
має власний автомобіль та посвідчення
водія нового зразка. До ДТП він мав
право та міг керувати автомобілем.
Після ДТП він не спроможний керувати
автомобілем, оскільки в нього
подвоюється та темніє в очах при русі
транспорту. Він не здатен відновити
спілкування з близькими людьми,
друзями. Розмір завданої йому
моральної шкоди він визначає в 10 000 грн.

ОСОБА_6 не повідомляла страховій
компанії про страховий випадок, тому
матеріалі відповідальність повинна
нести особисто.

Просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його
користь у рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 5 902 грн., моральної
шкоди - 10 000 грн. та витрати на правову
допомогу у розмірі 300 грн.

Рішенням Христинівського районного
суду Черкаської області від 23 грудня 2014
року позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь позивача 4
462 грн. 73 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я, та 2 500 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я. а
всього 6962 (шість тисяч дев'ятсот
шістдесят дві) грн 73 коп. Після
відшкодування збитків передати ОСОБА_6,
яка відповідальна зі заподіяну шкоду,
пошкоджений велосипед жіночий, який
належить позивачу.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь позивача
131 грн. 37 коп. витрат на правову
допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 100
грн. 45 коп. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_6 подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
процесуального права, просила рішення
змінити, виключивши з нього вимоги про
відшкодування на користь ОСОБА_7
моральної шкоди в розмірі 2 500 грн. та
витрат на правову допомогу в розмірі 131
грн. 37 коп. В іншій частині рішення
залишити без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Згідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Часиною 2 статті 1187 ЦК України
встановлено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 2 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 6 від
27 березня 1992 року «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»,
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, суди повинні мати на увазі, що
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

При ухваленні рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_7 в
частині стягнення матеріальної шкоди,
що була заподіяна останньому
відповідачкою внаслідок ДТП, районним
судом був встановлений факт
дорожньо-транспортної пригоди з участю
сторін у справі, в якій відповідачка
вчинила наїзд на ОСОБА_7, який рухався
на велосипеді в попутному напрямку,
спричинивши йому легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я та пошкодивши належний йому
велосипед.

Крім того, судом встановлений та
підтверджений матеріалами справи факт
перебування позивача на лікуванні в
Христинівській ЦРЛ та стаціонарному
лікуванні у нейрохірургічному
відділенні Уманської міської лікарні
після вказаної ДТП 29 листопада 2012 року.

При цьому, судом першої інстанції
досліджені товарні чеки та квитанції
на придбання медикаментів та інші
витрати на лікування позивача, які
ОСОБА_6 зобов'язалася оплатити
розпискою від 29 листопада 2012 року. Так,
витрати позивача на лікування склали 3
662 грн. 73 коп.

Суд обгрунтовано визначив, що із ОСОБА_6
підлягає стягненню вартість
велосипеда, з урахуванням неможливості
його відновлення, пошкодженого
внаслідок ДТП, вартість якого складає
800 грн.

Таким чином, встановивши вказані
обставини, районним судом був вірно
визначений розмір заподіяної
матеріальної шкоди у розмірі 4 462 грн. 73
коп.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог в частині
стягнення моральної шкоди, суд першої
інстанції зазначив, що моральна шкода,
нанесена позивачу ОСОБА_7, полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких він
зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я,
а також у душевних стражданнях, яких
він зазнав у зв'язку з ушкодженням
свого майна - велосипеда, яким він
керував на момент скоєння ДТП.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності
вини.

У силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України враховано,
що ОСОБА_6 є винною особою у
дорожньо-транспортній пригоді.

З пояснень, наданих позивачем, та з
аналізу матеріалів справи вбачається,
що внаслідок ДТП позивач зазнав
фізичних та душевних страждань, до
цього часу він скаржиться на головні
болі та розлад мови, погіршення пам'яті
та уваги. Крім того, після ДТП ОСОБА_7
позбавлений можливості керувати
автомобілем та велосипедом, оскільки в
нього подвіюється та темніє в очах при
русі транспортного засобу, не може
переносити фізичних навантажень.

З урахуванням глибини фізичних та
душевних страждань позивача,
погіршення його здібностей та
позбавлення можливості їх реалізації,
колегія суддів погоджується з
визначенням районного суду моральної
шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_6
на користь позивача, в розмірі 2 500 грн.

На підставі наведенного, колегія
суддів вважає, що оскаржуване рішення
суду є законним і обгрунтованим на
зібраних по справі доказах, відповідає
вимогам матеріального і
процессуального права.

Доводи апеляційної скарги не є
суттєвими і не дають підстав для його
відміни або зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, п. 1 ст. 308, ст.
ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 -відхилити

Рішення Христинівського районного
суду Черкаської області від "23" грудня
2013 р. по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий :
Б. Б. Вініченко

Судді :
В. Д. Храпко М. І. Дмитренко