Провадження № 2/470/195/14
Справа № 470/471/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
служба у справах дітей
Березнегуватської
райдержадміністрації про визначення
порядку та способу участі батька у
виховані дитини,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2014 року позивач звернувся з
позовом до суду до відповідачки у якому
зазначив, що 07.10.2011 року між ними було
зареєстровано шлюб, від якого вони
мають спільного сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1. 10 лютого 2014 року шлюб між
ними було розірвано, вони мешкають
окремо, син ОСОБА_3 залишився проживати
з відповідачкою в смт.Березнегувате
Миколаївської області. Після
фактичного припинення шлюбних
стосунків відповідачка чинить
перешкоди у спілкуванні з дитиною та її
виховані, тому він просив суд визначити
порядок та спосіб його участі у
виховані сина ОСОБА_3, шляхом особистих
побачень з дитиною кожної першої та
третьої неділі щомісяця з 10 години
ранку до 14 години.

Позивач та його представник ОСОБА_4 (за
договором від 03.06.2014 року), в судовому
засіданні уточнили позовні вимоги,
просили визначити спосіб та порядок
участі у виховані ОСОБА_5, шляхом
особистих побачень у присутності
відповідачки кожної першої та третьої
неділі кожного місяця з 8 год. 30 хв. до 11
год. 30 хв. в смт.Березнегувате
Миколаївської області.

Відповідач та її представник - адвокат
ОСОБА_6 (за договором) не заперечували
проти уточнених вимог позивача.

Представник служби у справах дітей
Березнегуватської
райдержадміністрації Маленяк О.А. (за
дорученням від 03.06.2014 року) вважала, що
позов підлягає задоволенню. До суду
надала висновок щодо визначення
порядку та способу участі позивача у
виховані малолітнього сина, згідно
якого вважала доцільним встановити
порядок аналогічний уточненим
позовним вимогам позивача.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи та наявні у ній докази суд
доходить наступного.

Із свідоцтва про народження ОСОБА_5,
серії НОМЕР_1 виданого повторно 22
лютого 2012 року міським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану, убачається що він народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками записані
ОСОБА_8 та позивач по справі ( а.с.6).

Сторони перебували у зареєстровану
шлюбі, який рішенням
Березнегуватського районного суду
Миколаївської області від 10 лютого 2014
року між ними було розірвано, після
розірвання шлюбу відповідачці
відновлене її дошлюбне прізвище
«ОСОБА_2», малолітнього ОСОБА_5 залишено
проживати з нею (а.с.12).

19 лютого 2014 року за рішенням
Березнегуватського районного суду з
позивача на користь відповідачки
стягнуто аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 у розмірі ? частини його
заробітку доходу, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, та аліменти на її
утримання у розмірі 1/6 частини усіх
видів його заробітку (доходу) щомісяця
до досягнення дитиною трирічного віку,
а саме до 17.09.2014 року (а.с.13-14).

З довідки № 1312 виданої 27.03.2014 року
Миколаївським комунальним
підприємством Миколаївської міської
ради ЖЕК № 3 убачається, що місце
проживання ОСОБА_5 зареєстроване у кв.
АДРЕСА_1 (а.с.7), але фактично він
проживає за місцем реєстрації
відповідачки по АДРЕСА_2 ( а.с.25).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 157 СК України додатково
підкреслює обов'язок того з батьків,
хто проживає окремо від дитини, брати
участь у її вихованні, а той з батьків, з
ким проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Частиною другою ст. 15 Закону України
«Про охорону дитинства» (далі - Закон)
теж передбачено, що батьки, які
проживають окремо від дитини,
зобов'язані брати участь у її вихованні
і мають право спілкуватися з нею, якщо
судом визнано, що таке спілкування не
перешкоджатиме нормальному вихованню
дитини.

Судом встановлено, що між сторонами
існує спір з приводу участі позивача у
спілкуванні та виховані малолітнього
ОСОБА_5. З матеріалів наданих позивачем
слідує, що він має постійне місце
роботи, а саме, працює водієм на
комунальному виробничому підприємстві
з організації харчування в навчальних
закладах м. Миколаєва (а.с.9). Як за
місцем роботи так і проживання
характеризується позитивно (а. с.10-11).
Направляє відповідачці кошти на
утримання її та дитини (а.с.18). З
пояснень сторін зрозуміло, що між ними
існують напруженні стосунки, але кожен
з батьків любить малолітнього сина та
бажає брати участь у його вихованні,
батько бажає спілкуватися з ним.
Обставин, які б свідчили, що виховання
та спілкування батька з дитиною
суперечить її інтересам судом
встановлено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд
визначає способи участь одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи.

Під час вирішення спору щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини
береться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, у
тому числі стан психічного здоров'я
одного із батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

Згідно ст. 19 СК України при розгляді
судом спорів щодо участі одного із
батьків у вихованні дитини
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування.

Орган опіки та піклування подає
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.

Суд погоджується з висновком служби у
справах дітей Березнегуватської
райдержадміністрації, оскільки при
його складені враховано як думки обох
батьків щодо участі позивача у
виховані та спілкуванні з ОСОБА_5, так і
інтереси самої дитини ( а.с.29-30). На думку
суду періодичні зустрічі позивача з
дитиною, не менше двох разів на місяць,
у присутності його матері в
смт.Березнегувате, будуть відповідати
як віку дитини, його режиму, так і
психофізіологічним особливостям
ОСОБА_5, за такого позовні вимоги
позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої
особи служби у справах дітей
Березнегуватської
райдержадміністрації про визначення
порядку та способу участі батька у
вихованні дитини - задовольнити.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у
виховані малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом зустрічей з дитиною
у присутності матері ОСОБА_2 кожної
першої та третьої неділі щомісяця з 8
год. 30 хв. до 11 год. 30 хв. в смт.
Березнегувате Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С. Ф. Орлова