АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2904/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Руденко В.В. Доповідач - Свистунова
О.В. Категорія 81
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої
В.Ю., Ремеза В.А.

при секретарі
Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
03 лютого 2014 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про
визнання виконавчих листів такими, що
не підлягають виконанню,
заінтересовані особи: відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області, стягувачі:
ОСОБА_3, ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заявник звернувся до суду із
заявою про визнання виконавчих листів
такими, що не підлягають виконанню,
зазначивши, що 05.07.2013 року ОСОБА_3
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська по справі
2-5220/11 були видані чотири виконавчих
листа. Посилається на те, що один
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4, підписаний
невстановленою особою. Цей виконавчий
лист суду підписаний із використанням
скісної риски, а тому не відповідає
вимогам ст. 18 п.З Закону України «Про
виконавче провадження». Інший
виконавчий лист про стягнення 5142842 грн.
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
підписаний посадовою особою суддею
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська
Щербиною-Почтовик І.В. не відповідає
вимогам ст. 18 п. 2 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки там
зазначено два стягувача - ОСОБА_3,
ОСОБА_4, та не зазначено, що право
стягнення є солідарним. А тому, як
зазначає заявник, судом видано два
однакові виконавчі листи, які були
пред'явлені до виконавчої служби для
виконання як окремі виконавчі листи. У
зв'язку з чим, заявник просить визнати
виконавчі листи № 2-5220/11, за підписом
судді Щербини-Почтовик І.В. та
невстановленої особи, видані 05.07.2013
року Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська про
стягнення 5142842 грн. з нього на користь
ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що не підлягають
виконанню.

Ухвалою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 03 лютого
2014 року заяву ОСОБА_2 задоволено
частково, визнати таким, що не підлягає
виконанню виконавчий лист №2-5220/11,
виданий Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська про
стягнення з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4
5142842,00 (п'ять мільйонів сто сорок дві
тисячі вісімсот сорок дві) гривень, з
примусового виконання якого 12.07.2013 року
відкрито виконавче провадження №586/3,
номер ЄДРВП 38845709 головним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Дніпропетровській області
Левада В.В.

В іншій частині заяви - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
зазначену ухвалу суду скасувати,
оскільки ухвала суду першої інстанції
постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що
розгляд справи відбувався
неповноважним складом суду не можна
взяти до уваги, а тому підлягають
відхиленню виходячи з наступного.

Так, після ухвалення рішення
перед судом можуть бути поставлені
питання про: 1) виправлення описок та
арифметичних помилок (ст.219 ЦПК
України); 2) ухвалення додаткового
рішення (ст..220 ЦПК України); 3)
роз»яснення рішення (ст. 221 ЦПК України);
4) про відстрочку, розстрочку його
виконання, вжиття заходів забезпечення
його виконання (ст. 217 ЦПК України).
Постановою Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня
2009 року «Про судове рішення у цивільній
справі» звернуто увагу суддів на те, що
ці процесуальні питання повинні
вирішуватись тим складом суду, що
ухвалив рішення, оскільки йдеться не
про суд, як державну інституцію, а як
про склад суду, що ухвалив судове
рішення. Однак, відповідно до вимог ст..
11-1 ЦПК України визначено, що у суді
функціонує автоматизована система
документообігу суду, що забезпечує
об»активний та неупереджений розподіл
справ між суддями з додержанням
принципів черговості та рівної
кількості справ для кожного судді. Так,
ч.3 ст. 11-1 ЦПК України встановлено, що
визначення судді або колегії суддів
для розгляду конкретної справи
здійснюється автоматизованою системою
документообігу суду під час реєстрації
відповідних документів за принципом
вірогідності, який ураховує кількість
справ, що перебувають у провадженні
суддів, заборону брати участь у
перегляді рішення для судді, який брав
участь в ухваленні судового рішення,
про перегляд якого ставиться питання,
перебування суддів у відпустці, на
лікарняному, у відрядженні та
закінчення терміну повноважень. Справи
розподіляються з урахуванням
спеціалізації суддів. Після визначення
судді або колегії суддів для розгляду
конкретної справи, внесення змін до
реєстраційних даних щодо цієї справи, а
також видалення цих даних з
автоматизованої системи
документообігу суду не допускається,
крім випадків, установлених законом.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, ухвалою судді
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська Подорець О.Б.
від 30 серпня 2013 року провадження у
зазначеній справі відкрито. Ухвалою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 11 вересня
2013 року заяву ОСОБА_2 було розглянуто по
суті вимог. Зазначену ухвалу оскаржено
у суді апеляційної інстанції та
ухвалою колегії суддів апеляційного
суду Дніпропетровської області від 02
грудня 2013 року апеляційну скаргу
задоволено частково, ухвалу скасовано
та передано вирішення питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

А відтак, відсутні підстави для
прийняття судом повторної ухвали про
відкриття провадження у зазначеній
справі, а тому доводи апеляційної
скарги у цій частині є безпідставними
та необґрунтованими.

У порядку передбаченому ст.. 369 ЦПК
України, суд, який видав виконавчий
лист, може за заявою стягувача або
боржника виправити помилку, допущену
при його оформленні або видачі, чи
визнати виконавчий лист таким, що не
підлягає виконанню, та стягнути на
користь боржника безпідставно
одержане стягувачем за виконавчим
листом.

Статтею 368 ЦПК України визначено, що за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, чи
прокурора, який здійснював у цій справі
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, видається один
виконавчий лист. Якщо на підставі
ухваленого рішення належить передати
майно, що перебуває в кількох місцях,
або якщо рішення ухвалено на користь
кількох позивачів чи проти кількох
відповідачів, суд має право за заявою
стягувачів видати кілька виконавчих
листів, точно зазначивши, яку частину
рішення треба виконати за кожним
виконавчим листом.

Виконавчий лист має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України "Про
виконавче провадження". Відповідно до
вимог ч.2,3 ст.. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що у
разі якщо рішення ухвалено на користь
кількох позивачів або проти кількох
відповідачів, а також якщо належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, у виконавчому документі
зазначаються один боржник та один
стягував, а також визначається, в якій
частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов»язок
чи право стягнення є солідарним.
Виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища та
ініціалів і скріплений печаткою.
Скріплення виконавчого документа
гербовою печаткою є обов»язковим у
разі, якщо орган (посадова особа), який
видав виконавчий документ, за законом
зобов»язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

У порядку передбаченому ст.. 369 ЦПК
України, суд, який видав виконавчий
лист, може за заявою стягувача або
боржника виправити помилку, допущену
при його оформленні або видачі, чи
визнати виконавчий лист таким, що не
підлягає виконанню, та стягнути на
користь боржника безпідставно
одержане стягувачем за виконавчим
листом. Тобто, у разі якщо виконавчий
лист було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Статтею 26 ЗУ «Про виконавче
провадження» визначено підстави за
наявності яких державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого

провадження, у тому числі, у разі
невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону.

Ухвалою суду першої інстанції від 03
лютого 2014 року заяву ОСОБА_2 задоволено
частково та визнано таким, що не
підлягає виконанню один виконавчий
лист № 2-5220 /11, з двох виданих
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська 05 липня 2013
року про стягнення з відповідача
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 і ОСОБА_4 5 142
842,00 грн., з примусового виконання якого
12.07.2013 року відкрито виконавче
провадження № 586/3 номер ЄДРВП 38845709
головним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Дніпропетровській області
Левада В.В. з тих підстав, що видані
судом два виконавчі листи є
ідентичними, оскільки в них не
визначено, яку частину рішення треба
виконати за кожним виконавчим листом.
Колегія суддів апеляційного суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що видані листи є
ідентичними та вважає, що оскаржувані
виконавчі листи підписані
уповноваженими посадовими особами
суду, підписи яких скріплені гербовою
печаткою, саме із зазначених підстав
державним виконавцем не було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження.

Колегія суддів оглянувши у судовому
засіданні рішення
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська 16 січня 2013
року, на виконання якого і були видані
оскаржувані виконавчі листи. Як
вбачається з резолютивної частини
зазначеного рішення, відсутнє
посилання про солідарне стягнення суми
боргу з відповідача на користь двох
позивачів, та щодо зазначення
конкретної частини боргу, що підлягає
стягненню з відповідача на користь
кожного з позивачів. Також, колегія
суддів зазначає, що рішення суду має
виконуватись та відповідно до ч.4 ст. 124
Конституції України судове рішення є
обов»язковим до виконання на всій
території України, а тому, доводи
апеляційної скарги у цій частині також
є необґрунтованими та підлягають
відхиленню.

Крім того, не може бути підставою
для визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню наявність
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 липня 2013 року
про зупинення виконання рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2013
року.

Як зазначено вище, підстави визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню визначені ст. 369 ЦПК України,
однак питання, що поставлене перед
судом ОСОБА_2, не підлягає вирішенню
саме у порядку, що визначено вказаною
нормою закону.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що у спірних відносинах
відсутні підстави: як матеріально
правові, так і процесуальні, для
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню, а тому, апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а ухвала
суду першої інстанції залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312, 314 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Ухвалу
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 03 лютого
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді