У х в а л а

іменем україни

30 квітня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Горелкіної Н.А., Коротуна
В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Козятинської районної ради Вінницької
області, Комунального підприємства
«Козятинська центральна районна
лікарня Козятинської районної ради»,
про стягнення заборгованості по
заробітній платі та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 12 лютого 2013 року та рішення
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області від 3 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому просив стягнути
з Козятинської районної ради на його
користь 154319,04 грн середнього заробітку
за період з 20 серпня 2008 року по 19 квітня
2011 року та 250 000 грн у відшкодування
моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на ті обставини, що з 12 серпня 2004 року на
підставі контракту перебував у
трудових відносинах з комунальною
установою «Козятинська центральна
районна лікарня Козятинської районної
ради» зі строком дії контракту до 12
серпня 2009 року.

14 березня 2008 року сесією Козятинської
районної ради було прийнято рішення
про ліквідацію комунальної установи
«Козятинська центральна районна
лікарня Козятинської районної ради».
До 04 серпня 2008 року він виконував свої
трудові обов'язки. З 04 серпня по 19
серпня 2008 року перебував у відпустці
без збереження заробітної плати, після
виходу з якої до виконання трудових
обов'язків його не допустили.

19 квітня 2011 року його звільнено за
власним бажанням, проте за період з 19
серпня 2008 року і по день звільнення
заробітна плата йому не нарахована і
не сплачена.

Крім того, він звертався до суду про
виплату йому середнього заробітку за
вимушений прогул, але апеляційний суд
Вінницької області своїм рішенням від
22 листопада 2012 року встановив, що
зазначений в позовній заяві середній
заробіток підлягає до виплати, не як за
вимушений прогул, а як оплата праці,
просив задовольнити позов.

12 лютого 2013 року рішенням
Козятинського міськрайонного суду
Вінницької області позов задоволено
частково та стягнуто з Козятинської
районної ради Вінницької області на
користь ОСОБА_4 55522 грн заробітної
плати, належної йому за період з 20
серпня 2008 року по 12 серпня 2009 року з
відрахуванням усіх передбачених
чинним законодавством України
обов'язкових платежів та 2000 грн
моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

3 грудня 2013 року рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої та
апеляційної інстанцій, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області від 3 грудня 2013 року
ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
суду, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
судового рішення.

За таких обставин, касаційну скаргу
потрібно відхилити, а рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області від 3 грудня 2013 року залишити
без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області від 3 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
О.П. Касьян

Н.А. Горелкіна

В.М. Коротун