Справа № 407/1322/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області в
складі:

головуючого судді
Філіпенко Л.П.

при секретарі
Щербак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м.Антрацит
цивільну справа за позовною заявою

Публічного акціонерного товариства
«Перший Український міжнародний банк»
до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
кредитним договором.

В С Т А Н О В
И В:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство «Перший Український
міжнародний банк» ( далі «Банк»)
звернувся з позовом, в якому вказує, що
31 липня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 був
укладений Кредитний договір № 6678758,
відповідно до умов якого позивач
зобов'язався надати ОСОБА_1 кредит у
розмірі 15703 долара США, а відповідач
зобов'язався використати кредит за
цільовим призначенням, сплатити
проценти за користування кредитом та
повернути Банку кредит частинами в
розмірах, в порядку та в строки,
визначені кредитним договором. З метою
забезпечення виконання зобов'язань між
банком та ОСОБА_1 був укладений договір
застави транспортного засобу №6713425 від
31 липня 2008 року. Позивач належним чином
виконав свої обов'язки за Кредитним
договором, відкривши ОСОБА_1
позичковий рахунок та надавши йому
обумовлені кредитним договором
грошові кошти у повному обсязі, що
підтверджується Випискою операцій і
оборотів за позичковим рахунком
відповідача Банк вважає, що діями
відповідача порушені його законні
права позивача, зокрема на повернення
основної суми кредиту, та сплату
процентів за користування кредитом.
Заборгованість за кредитом сплачена
відповідачем по 01 липня 2013 року в
повному обсязі, подальшому відповідач
здійснив часткове погашення
заборгованості за кредитом, а
починаючи з 02 вересня 2013 року повністю
припинив виконувати погашення по
зобов'язанню щодо своєчасного
повернення кредиту. Тому позивач 26
грудня 2013 року направив ОСОБА_1
рекомендованим листом письмову вимогу
про дострокове повернення всієї суми
кредиту та нарахованих процентів за
користування кредитом. Однак, в
порушення п. 3.5.8 Кредитного договору
зазначені вимоги банку не були
виконані відповідачем у вказаний
строк, у зв'язку з чим починаючи з 03
лютого 2014 року, у ОСОБА_1 виникла
прострочена заборгованість перед
Банком за основною сумою кредиту в
повному обсязі, а саме - в сумі 4 586,25
доларів, а загальна сума
заборгованості відповідача перед
банком за порушення умов Кредитного
договору станом на 03 березня 2014 року
становить 4 709,60 доларів США, з яких
заборгованість за сумою кредиту 4 586,25
доларів США, заборгованість за
непогашеними процентами за
користування кредитом 123,35 долари США,
сума пені за порушення строків
виконання зобов'язань за кредитним
договором 162,88 долари США, сума штрафів
за порушення обов'язків, передбачених
пп. 4.3.2-4.3.6 Кредитного договору - 157,03
доларів США, сума штрафів за порушення
обов'язків щодо поновлення дії
договорів страхування - 13 270,30 гривень,
тому позивач просить стягнути з ОСОБА_1
заборгованість у розмірі 5029,51 доларів
США, 13270 грн. 30 коп. та судовий збір у
розмірі 607 грн., 94 коп.

У судове засідання сторони не
з'явилися, представник позивача
просить розглянути справу без його
участі, позов задовольнити, про що
надіслав заяву (а.с.37), відповідач не
з'явився по невідомим суду причинам,
хоча був повідомлений про час та дату
слухання справи належним чином (а.с. 40 ).

Згідно зі ст. 10 ЦПК України, обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом загальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність та
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При досліджені і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на основу своїх вимог або
заперечень.

Суд, дослідивши матеріали справи, тобто
докази у їх сукупності та оцінюючи їх
за своїм внутрішнім переконанням, що
базується на засадах відносності та
припустимості доказів, доходить
висновку вважати позов обґрунтованим
та таким, що підлягає задоволенню,
оскільки в судовому засіданні
встановлено, що дійсно 31 липня 2008 року
між банком та ОСОБА_1, був укладений
кредитний договір № 6678758 (а.с.7-9). Графік
повернення кредиту та сплати процентів
за користування кредитом (а.с.10-11).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Належне виконання
зобов'язання передбачає виконання
зобов'язання в належний строк.

У відповідності до ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Порушенням
зобов'язання, у відповідності зі ст. 610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання,
тобто - неналежне виконання. Згідно зі
ст. 611 Цивільного кодексу України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Відповідно до
ст. 1050 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути суму позики.

За загальним правилом, на особу
покладається обов'язок вжити всіх
залежних від неї заходів щодо
належного виконання взятого на себе
зобов'язання (абзац 2 частини 1 статті 614
ЦК). Неналежне ставлення до виконання
цього обов'язку свідчить про вину
особи, яка є безумовною підставою для
відповідальності за порушення
зобов'язання. Так, статтею 629 ЦК
зазначено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Крім того,
статтею 526 ЦК передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
сторонами належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства.
Цивільний кодекс України, крім
обов'язку належного виконання
зобов'язання, встановлює також принцип
своєчасності його виконання: згідно з
частиною 1 статті 530 цього Кодексу, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, воно підлягає
виконанню у цей строк (термін). Таким
чином, невиконання Відповідачем своїх
договірних зобов'язань з повернення
основної суми кредиту та своєчасної і
належної сплати процентів за
користування кредитом є порушеннями не
тільки умов Кредитного договору, але й
вищенаведених норм Цивільного кодексу
України

Відповідно до підпункту "в" пункту 4
статті 5 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про систему валютного
регулювання і валютного контролю" № 15-93
від 19.02.1993 індивідуальної ліцензії
потребують операції з надання і
одержання резидентами кредитів в
іноземній валюті, якщо терміни і суми
таких кредитів перевищують
встановлені законодавством межі. На
сьогоднішній день вимоги або будь-які
обмеження відносно граничних сум і
строків надання і одержання кредитів в
іноземній валюті діючим
законодавством не встановлені, у
зв'язку з цим здійснення резидентами
операцій з надання кредитів в
іноземній валюті не вимагає
індивідуальної ліцензії Національного
банку України (лист Національного
банку України № 28-313/2178 від 29.05.2001). Але
враховуючи вимоги до здійснення і
функціонування банківської діяльності
на підставі відповідної ліцензії
(статті 2, 15, 19 Закону України "Про банки
і банківську діяльність" № 2121-III від
07.12.2000), Позивач на момент видачі
кредиту Відповідачу мав Банківську
ліцензію № 8 та Дозвіл № 8-1, видані
Національним банком України 02.10.2006, а
також має на сьогоднішній день
Банківську ліцензію № 8 та Дозвіл № 8-2,
видані Національним банком України
04.08.2009 і 22 вересня 2009 року відповідно,
які дозволяють йому виконувати
банківські операції, передбачені
статтею 47 вказаного Закону, в тому
числі зазначені у пункті 3 частини 1
статті 47 цієї статті, а саме: розміщення
залучених коштів від свого імені, на
власних умовах та на власний ризик
(згідно статті 2 цього Закону, коштами є
гроші у національній або іноземній
валюті чи їх еквівалент). Також пунктом
12 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5
визначено, що у разі якщо кредит
правомірно наданий в іноземній валюті
та кредитодавець (позивач) просить
стягнути кошти в іноземній валюті, суд
у резолютивній частині рішення
зазначає про стягнення таких коштів
саме в іноземній валюті, що відповідає
вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

В порушення вимог закону ОСОБА_1 в
односторонньому порядку відмовилися
від виконання договірних зобов'язань, в
установлені строки суми кредиту не
повернули, чим спричинили позивачу
збитки, тому позов банку підлягає
задовольнянню у повному обсязі.

З відповідача згідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України також підлягають стягненню на
користь банку судовий збір у сумі 607, 94
грн. (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 15, 88, 107, 224 - 233 ЦПК України, ст.ст. 526,
527, 530 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И
В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український міжнародний банк» до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за
кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Перший Український міжнародний банк»
заборгованість у розмірі 5029,51 доларів
США, 13270 грн. 30 коп. та судовий збір у
розмірі 607 грн., 94 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Антрацитівський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь в
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Антрацитівського

міськрайонного суду
Л. П. Філіпенко