Єдиний унікальний номер 205/9060/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Мовчан Д.В.
при
секретарі
Волкобоєвої А.О.

за участю: представник позивача за
первісним позовом - Пільх А.В.,
представника відповідача за первісним
позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
первісним позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Земельний капітал» до ОСОБА_2,
ОСОБА_5, про звернення стягнення на
предмет застави, та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Земельний капітал», третя особа,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача за
зустрічним позовом: ОСОБА_2 про
визнання права власності та виключення
майна із під застави, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний Банк «Земельний капітал»
(далі - Позивач) звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, про
звернення стягнення на предмет
застави.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 29.07.2011 року між ним,
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Земельний капітал»,
та ОСОБА_2 (далі - Відповідач-1) було
укладено Кредитний договір № 122-2011
(далі - Кредитний договір). Відповідно
до цього договору відповідач отримав
кредит у розмірі 121 680 (сто двадцять
одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. 00
коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 19 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 28.07.2016 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором було укладено
Договір застави № 122-2011-1-А від 29.07.2011
року (далі - Договір застави) між
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Земельний капітал»
та Відповідачем-1. Відповідно до п.1.1
цього договору, ОСОБА_2 в забезпечення
виконання умов кредитного договору
передав в заставу транспортний засіб, а
саме: автомобіль тип: Легковий - седан -
В, марка «HYUNDAI», модель «ELANTRA», 2011 року
випуску, р/н № НОМЕР_1, колір - світло -
сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3,
який належить Відповідачу-1 на праві
власності на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_4, виданого Дніпропетровським
відділом РЕР УДАІ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області 28.07.2011 року.

Далі позивач зазначає, що на виконання
зобов'язань за кредитним договором та
на підставі заяви Відповідача -1 про
перерахування кредиту від 29.07.2011 року,
меморіального ордеру за № 17-50 від 29.07.2011
року Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Земельний капітал» було перераховано
кошти у вищевказаному розмірі за
реквізитами ЧП «Аеліта» за автомобіль,
який є предметом застави.

У свою чергу Відповідач-1 порушив умови
укладеного договору в частині
своєчасного погашення платежів, та
відсотків, передбачених умовами
кредитного договору, у зв'язку з чим, за
договором виникла заборгованість
станом на 25.10.2013 рік на загальну суму у
розмірі 95 972 (дев'яносто п'ять тисяч
дев'ятсот сімдесят дві) грн. 79 коп.
07.08.2013 року позивач зазначає, що
направив лист - повідомлення щодо
порушення зобов'язання з вимогою
достроково повернути кредитні кошти,
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами та пеню і штрафи,
який повернувся до позивача у зв'язку з
закінченням терміну зберігання. 02.09.2013
року позивач направив повторно лист -
повідомлення з вимогою виконати
порушені зобов'язання, які були
отримані Відповідачем -1, що
підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення
кореспонденції.

Окрім цього, позивач далі зазначає, що
їм стало відомо із листа ГУ МВС України
в Дніпропетровській області від 25.09.2013
року за № 14/3ЦНП -2115 Відповідач-1
всупереч договорам укладеним з
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Земельний капітал»,
здійснив відчуження заставного майна
ОСОБА_5 (далі - Відповідач -2), а саме
вищевказаний автомобіль, який на даний
час зареєстрований в Донецькому
Центрі ДАІ 1419 за д/н НОМЕР_2, свідоцтво
про реєстрацію НОМЕР_5.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач
змушений звернутися до суду та просити
суд в рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 перед ПАТ Комерційний Банк
«Земельний капітал» за кредитним
договором № 122-2011 від 29.07.2011 року, що
обчислюється станом на 25.10.2013 року на
загальну суму 95 972 (дев'яносто п'ять
тисяч дев'ятсот сімдесят дві) грн. 79
коп.: де заборгованість за тілом
кредиту - 79 092 грн. 00 коп.; заборгованість
по процентах за користування кредитом -
7537 грн. 51 коп.; пеня за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань за
договором 9343 грн. 28 коп., звернути
стягнення на предмет застави:
автомобіль HYNDAI, модель ЕLANTRA, рік
випуску: 2011, тип ТЗ: легковий - Седан-В, №
кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, шляхом продажу
зазначеного автомобіля Публічним
акціонерним товариством ПАТ
Комерційний Банк «Земельний капітал»
з укладенням від імені ОСОБА_5 договору
купівлі -продажу з будь-якою іншою
особою покупцем із наданням ПАТ
Комерційний Банк «Земельний капітал»
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу (у тому числі з
правом зняття транспортного засобу з
обліку в органах реєстрації державної
автомобільної інспекції України).

ОСОБА_5 ( далі - Відповідач-2) звернулася
до суду з зустрічним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «Земельний
капітал», третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача за зустрічним
позовом: ОСОБА_2 про визнання права
власності та виключення майна із під
застави, в якому зазначила, що у травні
2013 року, знаходячись на території м.
Новоазовська, вона погодилась на
пропозицію ОСОБА_2 та придбала у нього
спірний автомобіль. Під час укладання
договору купівлі - продажу автомобіля
їй не було відомо, що він перебуває у
заставі банку. Окрім цього,
транспортний засіб був знятий з обліку
в органах державної автомобільної
інспекції України, при постановці нею
спірного автомобіля на облік,
інспекторами ДАІ їй також було
повідомлено, що транспортний засіб в
розшуку або в арешті не значиться, що
відносно нього не має жодних обтяжень,
тому ОСОБА_5 вважає, що вона є
добросовісним набувачем. У зв'язку з
чим, позивач за зустрічним позовом
змушена звернутися до суду та просити
суд, визнати за нею, ОСОБА_5, право
власності на автомобіль «HYUNDAI», модель
«ELANTRA», 2011 року випуску, р/н № НОМЕР_2.

У судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом позовні
вимоги підтримав і просив їх
задовольнити, в обґрунтування позовних
вимог посилався на обставини,
викладені у позовній заяві. Зустрічні
позовні вимоги не визнав та просив
відмовити у задоволені зустрічного
позову, надавши заперечення на
зустрічний позов (а.с.88-91).

У судовому засіданні представника
відповідача за первісним позовом
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, такий позов не визнав
та просив відмовити у його задоволені.
Зустрічні позовні вимоги підтримав і
просив їх задовольнити.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2
в судове засідання не з'явився, про день
та час слухання справи повідомлявся
належним чином, ніяких заяв чи
клопотань до суду не надходило.

Представник такого відповідача у
судовому засіданні просив суд
відмовити в задоволенні первісного
позову з посиланням на ту обставину, що
сторони мають можливість вирішити спір
в позасудовому порядку шляхом
укладання мирової угоди.

Суд зазначає з цього приводу, що на
клопотання сторін вжив заходів щодо
мирного врегулювання даного
цивільного спору, зокрема за
клопотанням сторін тричі відкладав
розгляд справи по суті для укладання
мирової угоди між сторонами, однак така
угода укладена не була, на затвердження
суду не подана, представник ПАТ КБ «
Земельний капітал» наполягав на
вирішені спору в судовому порядку
через відсутність домовленості між
сторонами з цього приводу.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_5
та її представник у судовому засіданні
проти задоволення первісного позову
заперечували з огляду на його
безпідставність та необґрунтованість,
зустрічний позов просили задовольнити
по мотивам, що викладені у такій
зустрічній позовній заяві. Після
оголошення перерви у судове засідання
з приводу завершення розгляду справи
та проведення судових дебатів такий
відповідач за первісним позовом та її
представник не з'явилися, про день та
час проведення судового засідання
повідомлялися належним чином, причини
неявки суду не повідомили.

Суд враховуючи ту обставину, що всі
особи, які беруть участь у справі
надали відповідні пояснення по суті
спори, сторонам надавалась можливість
представили суду усі докази, на які
вони матимуть посилатись в
обґрунтування своїх вимог та
заперечень, та роз'яснювалось значення
принципу диспозитивності цивільного
судочинства та обов'язок сторін подати
суду відповідні докази, керуючись
вимогами ч. 2, 4 ст. 169 ЦПК України вважає
за можливе вирішити справу по суті на
підставі наявних доказів, та зауважити,
що систематичне відкладення судового
засідання з вказаних причин фактично
призводить до безпідставного
затягування розгляду такої справи, що
як наслідок, обумовлює перебування в
проваджені суду не вирішеної по суті
справи поза строками, що передбачені
цивільним процесуальним
законодавством для розгляду такої
справи по суті та порушує права сторін
на розумні строки розгляду їх
цивільного позову компетентним
органом судової влади України.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх
доказами, вважає, що первісний позов
необхідно задовольнити, а в задоволені
зустрічного позову необхідно
відмовити за наступних підстав.

Так, судом встановлені наступні
обставини та визначені відповідно до
них правовідносини.

Судом встановлено, що 29.07.2011 року між
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Земельний капітал»
та ОСОБА_2 було укладено Кредитний
договір № 122-2011. Відповідно до цього
договору відповідач отримав кредит у
розмірі 121 680 (сто двадцять одна тисяча
шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 19 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 28.07.2016
року (а.с. 7-10).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором було укладено
Договір застави № 122-2011-1-А від 29.07.2011
року між Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Земельний капітал» та Відповідачем-1.
Відповідно до п.1.1 цього договору,
ОСОБА_2 в забезпечення виконання умов
кредитного передав в заставу
транспортний засіб, а саме: автомобіль
тип: Легковий - седан - В, марка «HYUNDAI»,
модель «ELANTRA», 2011 року випуску, р/н №
НОМЕР_1, колір - світло - сірий, номер
шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, який
належить Відповідачу-1 за первісним
позовом на праві власності на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_4, виданого
Дніпропетровським відділом РЕР УДАІ ГУ
МВС України в Дніпропетровській
області 28.07.2011 року.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
обтяження рухомого майна реєструється
в Державному реєстрі в порядку,
встановленому цим законом. Статтею 12
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
передбачено, що реєстрація обтяження
надає відповідному обтяженню чинності
у відносинах з третіми особами, якщо
інше не встановлено цим Законом.

Матеріалами даної цивільної справи
підтверджено, що приватне обтяження на
спірний транспортний засіб, яке
виникло в силу вказаного Договору
застави № 122-2011-1-А від 29.07.2011, було
зареєстровано 29.07.2011 року у
встановленому порядку в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна, про що
реєстратором такого реєстру було
видано відповідний витяг (а.с. 16).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що в порушення умов
кредитного договору та вказаної норми
матеріального закону відповідач за
первісним позовом ОСОБА_2 своє
зобов'язання за вказаним кредитним
договором належним чином не виконав,
допустив прострочення повернення
кредиту і сплати відсотків, внаслідок
чого за ним утворилась заборгованість,
що обчислюється станом на 25.10.2013 року на
загальну суму 95 972 (дев'яносто п'ять
тисяч дев'ятсот сімдесят дві) грн. 79
коп.: де заборгованість за тілом
кредиту - 79 092 грн. 00 коп.; заборгованість
по процентах за користування кредитом -
7537 грн. 51 коп.; пеня за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань за
договором 9343 грн. 28 коп.

Судом також встановлено, що 31.05.2013 року
відповідно до довідки-характеристики,
що була оформлена ТОВ
«Азов-Авто-Трейд», відповідач за
первісним позовом ОСОБА_2 здійснив
відчуження предмету застави на користь
відповідача за первісним позовом
ОСОБА_5 (а.с. 70), після чого спірний
транспортний засіб було зареєстровано
25.06.2013 року в Донецькому Цент ДАЇ 1419 на
ім'я такої особи із номерним знаком
НОМЕР_2 (а.с. 23).

Разом з цим, за загальним правилом
заставодавець має право на відчуження
предмет застави, передавати його в
користування іншій особі або іншим
чином розпоряджатися ним лише за
згодою заставодержателя, якщо інше не
встановлено договором (ч. 2 ст. 586 ЦК
України). Аналогічна за своїм змістом
норма міститься у ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про заставу», відповідно до
вимог якої заставодавець може
відчужувати заставлене майно тільки за
згодою заставодержателя.

У відповідності до п. 1.6. договору
застави від 29 липня 2011 р. заставодавець
ОСОБА_2 має право розпоряджатися
предметом застави (автомобілем) тільки
з письмової згоди заставодержателя ПАТ
КБ «Земельний капітал».

Разом з цим, судом встановлено, що
відповідач за первісним позовом ОСОБА_2
за отриманням згоди на розпорядження
таким майном до заставодержателя не
звертався, а ПАТ «КБ «Земельний
капітал» такої згоди ОСОБА_2 для
відчуження автомобіля будь-якій особі
не надавав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
предмет обтяження, право власності на
який належить боржнику, може бути
відчужений останнім, якщо інше не
встановлено законом або договором.
Якщо законом або договором передбачена
згода обтяжувача на відчуження
боржником рухомого майна, яке є
предметом обтяження, така згода не
вимагається в разі переходу права
власності на рухоме майно в порядку
спадкування, правонаступництва або
виділення частки у спільному майні.

У разі відчуження предмета обтяження
боржником він зобов'язаний негайно
письмово повідомити про це обтяжувача,
який протягом п'яти днів з дня
отримання цього повідомлення повинен
зареєструвати відповідні зміни у
відомостях про обтяження згідно зі
статтею 13 цього Закону. У справі
відсутні відомості щодо негайного
письмового повідомлення ОСОБА_2 банку
про відчуження предмета обтяження
(автомобіля).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 10 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у разі відчуження
рухомого майна боржником, який не мав
права його відчужувати, особа, що
придбала це майно за відплатним
договором, вважається його
добросовісним набувачем згідно зі
статтею 388 Цивільного кодексу України
за умови відсутності в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна
відомостей про обтяження цього
рухомого майна. Добросовісний набувач
набуває право власності на таке рухоме
майно без обтяжень. Обтяжувач, права
якого порушені внаслідок дій боржника,
визначених цією статтею, вправі
вимагати від боржника відшкодування
завданих збитків.

В даному випадку судом встановлено, що
на момент відчуження спірного
транспортного засобу (31.05.2013 року) на
користь ОСОБА_5 у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна містились
відомості (запис № 11445532, що було
внесено до автоматизованої бази даних
державного реєстру 29.07.2011 року) про
обтяження такого майна на користь ПАТ
КБ «Земельний капітал» (а.с. 16).

З огляду на наведене, ОСОБА_5 не є
добросовісним набувачем спірного
транспортного засобу, і прийняла такий
із установленим договором застави
майна від № 122-2011-1-А від 29.07.2011 щодо
такого рухомого майна чинним приватним
обтяженням. Згідно із ст. 27 Закону
України «Про заставу» застава зберігає
силу, якщо за однією з підстав,
зазначених в законі, майно або майнові
права, що складають предмет застави,
переходять у власність іншої особи.
Застава зберігає силу і у випадках,
коли у встановленому законом порядку
відбувається уступка
заставодержателем забезпеченої
заставою вимоги іншій особі або
переведення боржником боргу, який
виник із забезпеченої заставою вимоги,
на іншу особу. Таким чином
правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовано Законом
України «Про заставу» та Законом
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень» та
правових підстав для задоволенні
позовних вимог про звільнення з майна
з-під застави не має. Суд вважає
безпідставними посилання представника
ОСОБА_5 про те, що з наданих органами
ДАІ документів вбачається, що під час
кожного випадку взяття і зняття з
обліку зазначеного автомобіля, органи
ДАІ перевіряли автомобіль по всіх
базах і обтяження автомобіля не було,
так як позивач надав суду відповідні
докази про наявність зареєстрованого
обтяження на предмет застави, а саме на
спірний автомобіль.

Оскільки на час вчинення
купівлі-продажу автомобіля той
перебував у заставі, відповідне
обтяження було зареєстроване у
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна і доказів наявності у ОСОБА_2
дозволу (згоди) обтяжувача на
відчуження предмету застави у справі
немає, а банк дачу такої згоди
заперечує, заставодавець ОСОБА_2 не мав
права відчужувати такий автомобіль.
Порядком державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженим
Постановою КМ України від 07.09.1998 р. № 1388
(Порядок), заборонено зняття з обліку
транспортних засобів, придбаних у
розстрочку, без надання відповідних
документів про остаточний розрахунок.

Суд також зауважує, що в силу положень
ст. 202 ч. 1, ст.ст. 205, 207, ст. 208 ч. 1 п.п. 2, 4, ст.
334 ч.ч. 1, 2, ст.ст. 626-629, 638-640, 655 ЦК України,
п.п. 1-3, 6-8, 42 Порядку, додатку 1 до
Порядку, право власності у набувача за
договором купівлі-продажу, формою
якого є довідка-рахунок, видана
суб'єктом господарювання, діяльність
якого пов'язана з реалізацією
транспортних засобів та їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери, виникло з моменту передання
майна. Вищевказаним Порядком
передбачена реєстрація не права
власності на транспортний засіб, а
власне транспортного засобу, самої
речі за власником, право на яку у того
вже виникло з підстав, передбачених
законом, така реєстрація не породжує,
не встановлює право власності, а лише в
порядку, визначеному законодавством,
забезпечує відповідний облік
автомобіля, оборотоздатність речі, без
чого власник не може реалізувати своє
право у повному обсязі (ст.ст. 177-179, ст. 181
ч. 2, ст. 316 ч. 1, ст. 317 ч. 1, ст. 319 ЦК України).

Суд зауважує, що в даному випадку ПАТ КБ
«Земельний капітал» не оспорює право
ОСОБА_5 на вказаний транспортний засіб,
а розпорядившись своїм цивільним
правом на власний розсуд (ст.ст. 12, 13 ЦК
України), заставодержатель звернувся
із вимогою про звернення стягнення на
предмет застави в рахунок погашення
боргу, належного такій особі. Позивач
обрав один з належних способів захисту
порушеного права (ст. 16 ч. 2 п. 8, абз. 2 ЦК
України).

З огляду на встановлені судом
обставини, зокрема факт наявності
зареєстрованого обтяження на предмет
застави на момент його відчуження,
відсутність спору між сторонами щодо
речового права ОСОБА_5 на такий
транспортний засіб, суд знаходить
вимоги позивача за зустрічним позовом
про визнання права власності, такою, що
не підлягає задоволенню. За викладених
вище обставин та вимог чинного
законодавства, суд доходить висновку,
що вимоги зустрічного позову є
необґрунтованими, та такими, що не
ґрунтуються на нормах матеріального
закону, а тому в задоволенні
зустрічного позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України
«По заставу» в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. При цьому, за рахунок предмета
застави заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставного майна, а
також витрати, понесені у зв'язку із
пред'явленням вимоги, якщо інше не
встановлено договором.

Відповідно до ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором чи
законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
заставу» звернення стягнення на
заставлене майно здійснюється за
рішенням суду або третейського суду, на
підставі виконавчого напису нотаріуса,
якщо інше не передбачене законом або
договором застави.

Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» передбачено, що
обтяжувач має право задовольнити свою
вимогу за забезпеченим обтяженням
зобов'язанням шляхом продажу предмета
забезпечувального обтяження третій
особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний
у порядку, встановленому статтею 27
цього Закону, повідомити боржника та
інших обтяжувачів відповідного
рухомого майна про свій намір
реалізувати таке право із зазначенням
обраного ним способу, місця та часу
проведення процедури продажу.
Обтяжувач вправі продати предмет
обтяження будь-якій особі-покупцю або
на публічних торгах.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем було надіслано на адресу
відповідача-1 07.08.2013 року лист -
повідомлення щодо порушення
зобов'язання з вимогою достроково
повернути кредитні кошти, сплатити
відсотки за користування кредитними
коштами та пеню і штрафи, який
повернувся до позивача у зв'язку з
закінченням терміну зберігання. 02.09.2013
року позивач направив повторно лист -
повідомлення з вимогою виконати
порушені зобов'язання, які були
отримані Відповідачем -1, що
підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення
кореспонденції.

Також судом встановлено, що отримавши
таку вимогу ОСОБА_2 на неї не
відреагував, порушення умов кредитного
договору не усунув, внаслідок чого
позивач за первісним позовом у
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна зареєстрував відомості щодо
звернення стягнення на предмет застави
(а.с. 25).

Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначаються спосіб реалізації
предмета забезпечувального обтяження
шляхом проведення публічних торгів або
із застосуванням однієї з процедур,
передбачених статтею 26 цього Закону.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» обтяжувач має
право на власний розсуд обрати один із
позасудових способів звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження, зокрема,
продаж обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем або на публічних
торгах.

Частиною другою ст. 30 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» передбачено, що
договір купівлі-продажу предмета
забезпечувального обтяження
укладається обтяжувачем від імені
боржника і є правовою підставою для
набуття покупцем цього предмета права
власності на відповідне рухоме майно.

Таким чином, аналізуючи здобуті у
справі докази, суд приходить до
висновку про те, що вимоги позивача за
первісним позовом за своєю правовою
природою законні, обґрунтовані і
підлягають задоволенню, та в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_2 перед
ПАТ Комерційний Банк «Земельний
капітал» за кредитним договором № 122-2011
від 29.07.2011 року, що обчислюється станом
на 25.10.2013 року на загальну суму 95 972
(дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот
сімдесят дві) грн. 79 коп.: де
заборгованість за тілом кредиту - 79 092
грн. 00 коп.; заборгованість по процентах
за користування кредитом - 7537 грн. 51
коп.; пеня за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань за договором 9343
грн. 28 коп., необхідно звернути
стягнення на предмет застави:
автомобіль HYNDAI, модель ЕLANTRA, рік
випуску: 2011, тип ТЗ: легковий - Седан-В, №
кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, шляхом продажу
зазначеного автомобіля Публічним
акціонерним товариством ПАТ
Комерційний Банк «Земельний капітал»
з укладенням від імені ОСОБА_5 договору
купівлі -продажу з будь-якою іншою
особою покупцем із наданням ПАТ
Комерційний Банк «Земельний капітал»
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу (у тому числі з
правом зняття транспортного засобу з
обліку в органах реєстрації державної
автомобільної інспекції України).

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідачів також слід стягнути на
користь позивача судові витрати, що
були ним понесені, пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог, а
саме: судового збору у розмірі 959 грн. 73
коп. із кожного відповідача окремо.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 1, 20, 27 Закону України «По
заставу», ст. ст. 9, 10, 25, 26 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» ст. ст. 16, 526, 527,530,
589, 615, 625, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11,
57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«Земельний капітал» до ОСОБА_2, ОСОБА_5,
про звернення стягнення на предмет
застави - задовольнити.

2. В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 перед ПАТ Комерційний Банк
«Земельний капітал» за кредитним
договором № 122-2011 від 29.07.2011 року, що
обчислюється станом на 25.10.2013 року на
загальну суму 95 972 (дев'яносто п'ять
тисяч дев'ятсот сімдесят дві) грн. 79
коп.: де заборгованість за тілом
кредиту - 79 092 грн. 00 коп.; заборгованість
по процентах за користування кредитом -
7537 грн. 51 коп.; пеня за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань за
договором 9343 грн. 28 коп., звернути
стягнення на предмет застави:
автомобіль HYNDAI, модель ЕLANTRA, рік
випуску: 2011, тип ТЗ: легковий - Седан-В, №
кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, шляхом продажу
зазначеного автомобіля Публічним
акціонерним товариством ПАТ
Комерційний Банк «Земельний капітал»
з укладенням від імені ОСОБА_5 договору
купівлі -продажу з будь-якою іншою
особою покупцем із наданням ПАТ
Комерційний Банк «Земельний капітал»
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу (у тому числі з
правом зняття транспортного засобу з
обліку в органах реєстрації державної
автомобільної інспекції України).

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Комерційний Банк «Земельний капітал»
понесені та документально
підтверджені судові витрати по справі
у вигляді судового збору в розмірі 476
(чотириста сімдесят шість) грн. 86 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Комерційний Банк «Земельний капітал»
понесені та документально
підтверджені судові витрати по справі
у вигляді судового збору в розмірі 476
(чотириста сімдесят шість) грн. 86 коп.

5. В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«Земельний капітал» третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача за
зустрічним позовом: ОСОБА_2 про
визнання права власності та виключення
майна із під застави, - відмовити.

6. Судові витрати за зустрічним позовом
віднести на рахунок позивача за таким
позовом ОСОБА_5.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
міста Дніпропетровська, шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Мовчан Д.В.