Справа № 161/2786/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Філюк Т.М. Провадження №
22-ц/773/877/14 Категорія: 25 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю пр-ка позивача - Рябця А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Експо Страхування» до ОСОБА_2
про відшкодування збитків у порядку
регресу за апеляційною скаргою
позивача - Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Експо Страхування» на рішення
Луцького міськрайонного суду від 31
березня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л
А:

У лютому 2014 року Товариство з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Експо Страхування»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2
про відшкодування збитків у порядку
регресу, посилаючись на те, що 17 жовтня
2013 року в м.Києві з вини відповідача
сталася дорожньо-транспортна пригода,
в результаті якої було пошкоджено
застрахований у позивача автомобіль
«Тойота» д.р.н НОМЕР_1 і потерпілому
було виплачено страхове відшкодування
у розмірі 14516 грн..

Цивільно-правова відповідальність
відповідача була застрахована у ПрАТ
«СК «Брокбізнес», яке у порядку
регресу, з врахуванням коефіцієнта
фізичного зносу автомобіля
відшкодувало позивачу лише 11958,50 грн..

Враховуючи наведене, позивач просив
стягнути з відповідача на його користь
2557 грн. 50 коп. недоплаченої компенсації
страхового відшкодування та судові
витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 31 березня 2014 року в позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати це рішення та ухвалити нове -
про задоволення позову.

Вважає, що судом допущено неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та порушення норм
матеріального і процесуального права.

В апеляційному суді представник
позивача апеляційну скаргу підтримав
із наведених у ній підстав та просить
її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши докази в межах доводів
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою судді Голосіївського
районного суду м.Києва від 10.11.2013 року
відповідача ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу за те, що він 17 жовтня 2013 року,
керуючи технічно справним автомобілем
«Хонда» д.р.н. НОМЕР_2 по вул.Либідській,8
в м. Києві, не впевнившись у безпеці
свого маневру, рухався заднім ходом, в
результаті чого здійснив зіткнення з
автомобілем «Toйота» д.р.н НОМЕР_1, що
призвело до пошкодження транспортних
засобів, чим порушив п.10.9 Правил
дорожнього руху (а.с.23).

Належний потерпілому автомобіль
«Тойота» був застрахований у позивача,
що стверджується копією відповідного
договору добровільного страхування
наземного транспорту від 04.10.2013 року
(а.с.9).

Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля «Хонда», яким
керував відповідач, була застрахована
у ПрАТ СК «Брокбізнес», що
стверджується копією відповідного
поліса від 28.05.2013 року (а.с.8). Страхова
сума (ліміт відповідальності) за шкоду,
заподіяну майну встановлено у розмірі
50000 грн., франшиза - нуль грн..

Разом з тим, ПрАТ СК «Брокбізнес»
перерахувало позивачу в порядку
регресу в рахунок відшкодування
сплаченого страхового відшкодування
лише 11958,50 грн., що стверджується
копіями листа та платіжного доручення
цієї страхової компанії (а.с.30, 31) і саме
з таким розміром відшкодування у
порядку регресу позивач погодився.
Рішення ПрАТ СК «Брокбізнес» про
причини відшкодування не всієї суми 14516
грн., а лише її частини позивач суду не
надав.

Згідно ст.ст.3 ч.1, 4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, врегульовані спеціальним
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Частиною першою статті 38 цього Закону
визначено вичерпний перелік підстав,
за яких страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або винної особи.

Так, страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду:

а) якщо він керував транспортним
засобом у стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції;

б) якщо він керував транспортним
засобом без права на керування
транспортним засобом відповідної
категорії;

в) якщо він після дорожньо-транспортної
пригоди за його участю самовільно
залишив місце пригоди чи відмовився
від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду щодо
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або щодо вживання
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, або вжив
алкоголь, наркотики чи лікарські
препарати, виготовлені на їх основі
(крім тих, що входять до офіційно
затвердженого складу аптечки або
призначені медичним працівником);

г) якщо дорожньо-транспортна пригода
визначена в установленому порядку
безпосереднім наслідком
невідповідності технічного стану та
обладнання транспортного засобу
існуючим вимогам Правил дорожнього
руху;

ґ) якщо він не повідомив страховика у
строки і за умов, визначених у
підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього
Закону;

д) якщо страховий випадок настав з
використанням забезпеченого
транспортного засобу в період, не
передбачений договором внутрішнього
страхування (при укладенні договору
страхування з умовою використання
транспортного засобу в період,
передбачений договором страхування);

а також подати регресний позов до
особи, яка заподіяла шкоду навмисно.

Спеціальним законом не передбачено
права на звернення з регресним позовом
до особи, яка керувала транспортним
засобом, цивільно-правова
відповідальність по якому
застрахована, з тих підстав, що
страхова компанія не перерахувала в
порядку регресу повного розміру
страхового відшкодування в межах
ліміту відповідальності, а тому позов
не підлягає до задоволення.

Покликання апелянта на те, що судом
першої інстанції не враховано вимог
ст.27 Закону України «Про страхування»,
ст.ст.993, 1194 ЦК України - не заслуговують
на увагу, оскільки являються власним
тлумаченням норм права та
спростовуються вище наведеними
правовими нормами.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу, з вини якого
завдано шкоду потерпілому,
застрахована в межах суми 50000 грн., то до
відповідача позивач вправі був
звертатись із позовом лише у випадку
заподіяння шкоди у розмірі понад 50000
грн., яка була б невідшкодованою
відповідною страховою компанією у
порядку регресу.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу позивача -
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Експо Страхування» відхилити, а
рішення Луцького міськрайонного суду
від 31 березня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді