Справа № 1323/986/2012
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/2126/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Копняк
С.М.

за участі секретаря:
Азенко М.В.

з участю: прокурора Захарка
А.Є, представника Приватного
Акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця" - Більської Л.В.,
представника ОСОБА_10 - ОСОБА_3,
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2,
представника ТзОВ «НВП Антрацит-Плюс
ЛТД» - Спічака Ю.М., представника ОСОБА_6
та ОСОБА_7 - ОСОБА_8, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою першого заступника прокурора
Львівської області на рішення
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 24 грудня 2013 року
у справі за позовом Стрийського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Фонду Державного майна
України до виконавчого комітету
Моршинської міської ради, Приватного
Акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця", ОСОБА_9, ОСОБА_10,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Курорт-Поліс",
ОСОБА_4, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство Антрацит-Плюс Лтд", Малого
приватного підприємства "НІК", ОСОБА_7,
ОСОБА_6, ОСОБА_11, третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог
комунального підприємства Львівської
обласної ради "Стрийське міжрайонне
бюро технічної інвентаризації" про
визнання недійсними рішень органу
місцевого самоврядування, визнання
недійсними договорів купівлі-продажу,
свідоцтв про право власності, визнання
права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 24 грудня 2013 року у
задоволенні позову Стрийського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Фонду Державного майна
України до виконавчого комітету
Моршинської міської ради, Приватного
Акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця", ОСОБА_9, ОСОБА_10,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Курорт-Поліс",
ОСОБА_4, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство Антрацит-Плюс Лтд", Малого
приватного підприємства "НІК", ОСОБА_7,
ОСОБА_6, ОСОБА_11, третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог -
комунального підприємства Львівської
обласної ради "Стрийське міжрайонне
бюро технічної інвентаризації" про
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Моршинської
міської ради від 04.06.2002р. №77 "Про
оформлення права власності за
закритим акціонерними товариством
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця" на будівлі
санаторію "Троянда" та будівлю
санаторію "Дністер" в частині
оформлення права власності за закритим
акціонерними товариством
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця" на корпусНОМЕР_1
санаторію "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1,
корпус НОМЕР_2 санаторію "ІНФОРМАЦІЯ_1"
по АДРЕСА_2, корпус НОМЕР_3 санаторію
"ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_3, корпус НОМЕР_4
санаторію "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_4,
корпус НОМЕР_5 санаторію "ІНФОРМАЦІЯ_2"
по вул. 100-річчя курорту Моршин, 6 «а»,
м.Моршин Львівської області, про
визнання недійсними свідоцтва про
право власності, видані закритому
акціонерниму товариству
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця" на підставі
рішення виконавчого комітету
Моршинської міської ради від 04.06.2002р.
№77, а саме: на корпус НОМЕР_1 санаторію
"ІНФОРМАЦІЯ_1" по вул.І.Франка, 39, м.
Моршин Львівської області - свідоцтво
на право власності №011009 від 14.08.2002р.,
корпус НОМЕР_2 санаторію "ІНФОРМАЦІЯ_1"
по АДРЕСА_2 - свідоцтво на право
власності №011010 від 14.08.2002р., корпус
НОМЕР_3 санаторію "ІНФОРМАЦІЯ_1" по
АДРЕСА_3 - свідоцтво на право власності
№011011 від 14.08.2002р., корпус НОМЕР_4
санаторію "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_4 -
свідоцтво на право власності №01 1012 від
14.08.2002р., корпус НОМЕР_5 санаторію
"ІНФОРМАЦІЯ_2" по АДРЕСА_5 - свідоцтво
на право власності серії САА №069036
від 21.10.2003р., визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 27.09.2005р. за
реєстровим №1-3875 укладеного між
закритим акціонерним товариством
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця" та ОСОБА_12 щодо
купівлі-продажу корпусу НОМЕР_5
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» в АДРЕСА_5,
скасуванні державної реєстрації права
власності проведеної комунальними
підприємством Стрийське міжрайонне
бюро технічно інвентаризації на
зареєстроване за ОСОБА_10 право
приватної власності на корпус НОМЕР_1
АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна
16113980), зареєстрованого за Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
Антрацит-Плюс ЛТД" права приватної
власності на корпус НОМЕР_3 по АДРЕСА_3
(реєстраційне номер майна 16108461),
зареєстрованого за ОСОБА_4 права
приватної власності на нежилі будівлі
по АДРЕСА_4 (реєстраційний номер
майна 7355346), зареєстрованого за ОСОБА_7,
ОСОБА_6 права приватної власності по 1/2
частині за кожним на корпус санаторію
"ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_2
(реєстраційний номер майна 1436440),
зареєстрованого за ОСОБА_11 права
приватної власності нежитлову будівлю
корпус НОМЕР_5 санаторію
"ІНФОРМАЦІЯ_2", площею 1081.2 кв.м. по
АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна
3122017), витребовування із незаконного
володіння ОСОБА_10 корпусу НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна
16113980), Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство Антрацит-Плюс ЛТД"
корпусу НОМЕР_3 по АДРЕСА_3
(реєстраційний номер майна 16108461),
ОСОБА_4 корпусу санаторію "ІНФОРМАЦІЯ_1"
по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна
7355346), ОСОБА_7, ОСОБА_6, корпусу НОМЕР_2
санаторію "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_2
(реєстраційний номер майна 1436440),
ОСОБА_11 нежитлову будівлю корпус
НОМЕР_5 санаторію "ІНФОРМАЦІЯ_2" площею
1081,2 кв.м. по АДРЕСА_5 (реєстраційний
номер майна 3122017), визнанні права
власності за державою в особі Фонду
Державного майна України на нерухоме
майно - корпус НОМЕР_1 площею 1063,7 кв.м.
вартістю 109 007 грн. (згідно витягу
реєстру прав власності на нерухоме
майно №11898694 від 20.09.06р.) АДРЕСА_1
(реєстраційний номер майна 161 13980),
корпус НОМЕР_3 площею 340,5 кв.м. вартістю
45 135 грн. (згідно витягу реєстру прав
власності на нерухоме майно №1 1893483 від
20.09.06р.) АДРЕСА_3 (реєстраційний номер
майна 16108461), нежитлову будівлю площею
625, 7 кв.м., вартістю 158 708 грн., (згідно
витягу реєстру прав власності на
нерухоме майно №4671082 від 08.09.2004р.)
АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна
7355346), нежитлову будівлю корпус НОМЕР_2
санаторію "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 334,1 кв.м.
вартістю 47 865 грн. (згідно витягу
реєстру прав власності на нерухоме
майно №756235 від 11.06.2003р.) АДРЕСА_2
(реєстраційний номер майна 1436440),
нежитлову будівлю корпус НОМЕР_5
санаторію "ІНФОРМАЦІЯ_2" площею 1081,2 кв.м.
по АДРЕСА_5, (реєстраційний номер майна
3122017), вартістю 809 046 грн. (згідно витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно №26258477 від 31.05.2010р. - відмовлено.

Рішення суду оскаржив перший заступник
прокурора Львівської області.

В апеляційній скарзі посилається на те,
що відповідно до постанови Ради
міністрів УРСР №606 від 23.04.1960р. «Про
передачу профспілкам санаторіїв і
будинків відпочинку Міністерства
охорони здоров»я УРСР» санаторій
«ІНФОРМАЦІЯ_1» (на момент передачі
Моршинська курортна поліклініка) та
санаторій «ІНФОРМАЦІЯ_2» (на момент
передачі санаторій №?2 м. Моршин) були
безкоштовно передані Міністерством
охорони здоров»я УРСР у відання
Українській Республіканській раді
профспілок (Укрпрофрада).

На той час, відповідно до Конституції
України 1937 року, не передбачалась така
форма власності, як власність
профспілок, а профспілкові організації
не відносились до суб»єктів права
власності, відтак, станом на 23.04.1960 року
профспілки не могли отримати у
власність дане майно.

Приписи Конституції УРСР 1978р. та ЦК
УРСР 1963 року, встановлюючи нову форму
власності (власність профспілок) не
містили перехідних положень щодо
автоматичного набуття у власність
майна яким користувалися профспілки.
Держава (СРСР чи УРСР) після 1964 року, в
особі уповноважених органів, не
приймала будь-яких актів щодо
передання у власність Українській
республіканській раді профспілок
спірного майна.

«Положення про права профспілкового
комітету підприємства, установи,
організації», затверджене указом
Президії Верховної ради СРСР від 27.09.1971
року передбачало можливість
безоплатного користування
профспілками державного майна і не
передбачало зміну форм власності. Тому
Українська Республіканська рада
профспілок, згідно діючого на той час
законодавства, не могла отримати у
власність спірне майно.

На момент створення ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» (21 грудня 1991 року)
була чинною Постанова Верховної Ради
УРСР «Про захист суверенних прав
власності Української РСР» від 29.11.1990р.
№506, якою було введено мораторій на
території республіки на будь - які
зміни форми власності і власника
державного майна, відтак спірне майно
яке передавалося до статутного
капіталу Товариства, не переходило у
його приватну власність, а залишалось і
залишається у власності держави, а
право розпоряджатися цим майном
належить виключно Фонду державного
майна України.

Приналежність спірного майна до
державної власності, заборону зміни
його власника та форм власності
закріплено Указом Президії Верховної
ради України «Про передачу
підприємств, установ, організацій
союзного підпорядкування,
розташованих на території України у
власність держави» №1452-ХІІ від 30.08.1991р.
та ст.1 Закону України «Про
підприємства, установи та організації
союзного підпорядкування розташовані
на території України» від 10.09.1991р. №1540.

Апелянт вважає, що майно передане до
статутного фонду ЗАТ
«Укрпрофоздоровниця», є держаною
власністю, і не ставши власником майна
ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» не мала права
без згоди ФДМ України продавати
зазначене майно за оспорюваними
договорами купівлі-продажу, що
підтверджено постановою Верховного
Суду України від 25.09.2007 року.

Просить рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 24.12.2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
прокурора Захарка А.Є. на підтримання
апеляційної скарги, представника
Приватного Акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця" - Більської Л.В.,
представника ОСОБА_10 - ОСОБА_3,
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2,
представника ТзОВ «НВП Антрацит-Плюс
ЛТД» - Спічака Ю.М., представника ОСОБА_6
та ОСОБА_7 - ОСОБА_8, на її заперечення,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом та матеріалами справи
установлено, що рішенням виконавчого
комітету Моршинської міської ради від
04.06.2002 року №77 було вирішено оформити
право власності за ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» на будівлі
санаторію «Троянда» та будівлю
санаторію «Дністер».

На підставі зазначеного рішення
Стрийським державним комунальним
міжрайонним бюро технічної
інвентаризації було зареєстровано
право колективної власності за ЗАТ
ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» на:

корпус НОМЕР_1 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1»
по АДРЕСА_1;

корпус НОМЕР_2 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1»
по АДРЕСА_2;

корпус НОМЕР_3 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1»
по АДРЕСА_3;

корпус НОМЕР_4 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1»
по АДРЕСА_4;

корпус НОМЕР_5 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2»
по АДРЕСА_5

Згідно договору купівлі-продажу від
19.08.2002 року №4610115/2002-23, ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» продало
товариству з обмеженою
відповідальністю «Курорт-Поліс»
корпус НОМЕР_1 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1»
по АДРЕСА_1Згідно договору
купівлі-продажу від 26.09.2002 року,
зареєстрованого в реєстрі за №7413,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Курорт-Поліс»
продало ОСОБА_9 корпус НОМЕР_1 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1Згідно
договору купівлі-продажу від 08.12.2006
року зареєстрованого в реєстрі за №9479,
ОСОБА_9 продав ОСОБА_10 корпус НОМЕР_1
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1

На підставі договору купівлі-продажу
від 08.12.2006 року, комунальним
підприємством ЛОР «Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» 18.12.2006 року
зареєстровано за ОСОБА_10 право
приватної власності на корпус НОМЕР_1
площею 1063,7 кв.м. по АДРЕСА_1
(реєстраційний номер майна 16113980)
вартістю 109007 гривень (згідно з витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно №11898694 від 20.09.2006 року).

Згідно договору купівлі-продажу від
10.09.2002 року №4610115/2002-27, ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» продало МПП
«НІК» корпус НОМЕР_2 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2.

Згідно договору купівлі-продажу від
13.06.2003 року, зареєстрованого в реєстрі
за №4400, МПП «НІК» продало ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 в рівних частках кожному корпус
НОМЕР_2 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_2.

На підставі договору купівлі-продажу
від 13.06.2003 року, комунальним
підприємством ЛОР «Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» 27.06.2003 року
зареєстровано за ОСОБА_7 та ОСОБА_6
право приватної власності на ? частину
кожному на нежитлову будівлю - корпус
НОМЕР_2 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1» площею
334,1 кв.м. АДРЕСА_2 (реєстраційний номер
майна 1436440) вартістю 47865 гривень (згідно
з витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно №756235 від 11.06.2003 року).

Згідно договору купівлі-продажу від
19.08.2002 року №4610115/2002-23, ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» продало
товариству з обмеженою
відповідальністю «Курорт-Поліс»
корпус НОМЕР_3 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1»
по АДРЕСА_3

Згідно договору купівлі-продажу від
26.09.2002 року, зареєстрованого в реєстрі
за №7417, товариство з обмеженою
відповідальністю «Курорт-Поліс»
продало ОСОБА_9 корпус НОМЕР_3 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_3

Згідно договору купівлі-продажу від
02.11.2010 року зареєстрованого в реєстрі
за №5792, ОСОБА_9 продав товариству з
обмеженою відповідальністю «Науково-
виробниче підприємство «Антрацит -
Плюс ЛТД» корпус НОМЕР_3 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_3

На підставі договору купівлі-продажу
від 02.11.2010 року, комунальним
підприємством ЛОР «Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» 15.11.2010 року
зареєстровано за товариством з
обмеженою відповідальністю «Науково -
виробниче підприємство «Антрацит -
Плюс ЛТД» право приватної власності на
корпус НОМЕР_3 площею 340,5 кв.м. по
АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна
16108461) вартістю 45135 гривень (згідно з
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно №11893483 від 20.09.2006 року).

Згідно договору купівлі-продажу від
19.08.2002 року №4610115/2002-23, ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» продало
товариству з обмеженою
відповідальністю «Курорт-Поліс»
корпус НОМЕР_4 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1»
по АДРЕСА_4.

Згідно договору купівлі-продажу від
30.09.2002 року, зареєстрованого в реєстрі
за №7515, товариство з обмеженою
відповідальністю «Курорт-Поліс»
продало ОСОБА_4 корпус НОМЕР_4 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_4.

На підставі договору купівлі-продажу
від 30.09.2002 року, комунальним
підприємством ЛОР «Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» 08.09.2004 року
зареєстровано за ОСОБА_4 право
приватної власності на нежитлову
будівлю площею 625,7 кв.м. по АДРЕСА_4
(реєстраційний номер майна 7355346)
вартістю 158 708 гривень (згідно з витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно №4671082 від 08.09.2004 року).

Згідно договору купівлі-продажу від
27.09.2005 року зареєстрованого в реєстрі
за №1-3875 ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» продало ОСОБА_12
корпус НОМЕР_5 санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2»
по АДРЕСА_5

Згідно договору купівлі-продажу від
07.10.2005 року зареєстрованого в реєстрі
за №4171, ОСОБА_12 продав ТзОВ
«Пріватфінсервіс» корпус НОМЕР_5
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_5.

Згідно договору купівлі-продажу від
22.06.2010 року, зареєстрованого в реєстрі
за №3990, товариство з обмеженою
відповідальністю «Пріватфінсервіс» у
зв»язку із банкрутством продало
ОСОБА_11 корпус НОМЕР_5 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_5.

На підставі договору купівлі-продажу
від 22.06.2010 року, комунальне
підприємство ЛОР «Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» 21.022011 року
зареєструвало за ОСОБА_11 право
приватної власності на нежитлову
будівлю (корпус НОМЕР_5 санаторію
ІНФОРМАЦІЯ_2»), площею 1081,2 кв.м. АДРЕСА_5
(реєстраційний номер майна 3122017)
вартістю 809036 гривень (згідно з витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно №26258477 від 31.05.2010 року).

Ухвалою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 24.12.2013 року
провадження по даній справі в частині
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу, укладених між ЗАТ
ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» та ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ТзОВ «Курорт-Поліс», ОСОБА_4,
ТзОВ «Науково-виробниче підприємство
Антрацит-Плюс ЛТД», МПП «НІК», ОСОБА_7,
ОСОБА_6, ОСОБА_11, третьою особою, яка не
заявляє самостійних вимог -
комунального підприємства Львівської
обласної ради «Стрийське міжрайонне
бюро технічної інвентаризації» в
частині визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 19.08.2002 року за
№4610115/2002-23, укладеного між ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» та ТзОВ
«Курорт-Поліс» щодо купівлі-продажу
корпусу НОМЕР_1 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1» АДРЕСА_1, корпусу НОМЕР_3
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1», у АДРЕСА_3,
корпусу НОМЕР_4 санаторію
«ІНФОРМАЦІЯ_1» у АДРЕСА_4, договору
купівлі-продажу від 10.09.2002 року за
№4610115/2002-27 укладеного між ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця» та МП «НІК» щодо
купівлі-продажу корпусу НОМЕР_2
санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_1» у АДРЕСА_2 -
закрито.

Зазначена ухвала суду сторонами та
третіми особами не оскаржувалася і
набрала законної сили (т.3 а.с.53).

Прокурор вважав, що рішення виконкому
Моршинської міської ради від 04.06.2002
року №77 «Про оформлення права
власності за закритим акціонерним
товариством лікувально - оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» є неправомірне,
оскільки спірне майно є державною
власністю, ЗАТ ЛОЗПУ
«Укрпрофоздоровниця», не ставши
власником майна, не мала права без
згоди Фонду державного майна України
продавати це майно.

Однак ці посилання не знайшли свого
підтвердження.

Судом встановлено, що правомірність
створення ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»
була підтверджена рішенням Вищого
арбітражного суду України від 20.01.1997 р.
по справі № 137/7 за позовом Фонду
державного майна України до Федерації
профспілок України, Фонду соціального
страхування України, АТ
«Укрпрофоздоровниця» про визнання
недійсними установчих документів. Цим
рішенням було відмовлено у задоволені
позову. Рішення Вищого арбітражного
суду України від 20.01.1997 р. по справі №137/7
було переглянуте в порядку статті 92
Арбітражного процесуального кодексу
України та постановою від 17.06.1997 р.
зазначене рішення залишено без змін.

24.01.1992 між Федерацією незалежних
професійних спілок України та
Акціонерним товариством
«Укрпрофоздоровниця» був підписаний
акт приймання-передання майна,
відповідно до якого Акціонерне
товариство лікувально-оздоровчих
установ профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» прийняло майно
територіальних санаторно-курортних
установ профспілок, санаторіїв,
будинків відпочинку, пансіонатів,
лікувальних та допоміжних об'єктів,
підвідомчих Українській
республіканській раді по управлінню
курортами профспілок, в об'ємі та
розмірі згідно з додатком. Зокрема, за
додатком до акту від 24.01.1992 року
Акціонерному товариству
лікувально-оздоровчих установ
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» було також
передано об'єкти, які розташовані по
АДРЕСА_5 (санаторій ІНФОРМАЦІЯ_2).

Судовими рішеннями Вищого
арбітражного суду України від 20.01.1997 у
справі №137/7 і Господарського суду
міста Києва від 09.09.2008 у справі №
48/202-20/191 (яке залишено без постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 20.11.2008 р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 19.03.2009 р.) встановлено, що
майно ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», яке є
предметом спору, у віданні Всесоюзної
Центральної Ради професійних спілок чи
будь-якої іншої загальносоюзної
громадської організації колишнього
Союзу РСР ніколи не перебувало та з
моменту його передачі профспілкам
України у встановленому порядку
державою не вилучалося.

Також встановлено, що дія Закону
України «Про підприємства, установи, та
організації союзного підпорядкування,
розташованих на території України» від
10.09.1991 року №1540-XII та мораторію
встановленого Постановою Постановою
Верховної Ради УРСР від 29.1 1.1990р. №506
«Про захист суверенних прав власності
Української РСР» не відноситься до
профспілок України, які не були
органами союзного підпорядкування,
органами державної влади та
управління.

Суд встановив, що Фонд державного майна
України із заявою про оформлення права
власності на спірні об'єкти не
звертався.

З врахуванням обставин справи суд
прийшов до вірного висновку, що станом
на день розгляду справи спір між Фондом
державного майна України та Виконавчим
комітетом Моршинської міської ради
відсутній, а тому рішення Виконавчого
комітету Моршинської міської ради №77
від 04.06.2002 року жодним чином не порушує
права та інтереси позивача.

Суд врахував, що Фондом державного
майна України не надано доказів щодо
набуття ним функцій по управлінню
спірним майном, як таким, що перебуває у
процесі приватизації, здійснення
повноважень орендодавця цього майна, у
відповідності до вказаних постанов ВР
України, і, як наслідок не обгрунтовано
наявність порушених або оспорюваних
прав і охоронюваних законом інтересів
у спірних правовідносинах.

Враховано і те, що не додано жодних
доказів про те, що спірне майно
перебуває у держаній власності, в
зв'язку із цим суб'єктивного права на
звернення до суду із порушенням чи
відновленням прав позивача немає, та
підстави і для задоволення решти
позовних вимог, а тому позовні вимоги є
необгрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Апелянт вказує, що майно передане до
статутного фонду ЗАТ
«Укрпрофоздоровниця», є держаною
власністю, і не ставши власником майна,
ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» не мала права
без згоди ФДМ України продавати
зазначене майно за оспорюваними
договорами купівлі-продажу.

Судова колегія не погоджується з цими
посиланнями з таких підстав.

Право власності за Федерацією
незалежних профспілок України на
майно, передане до статутного фонду ЗАТ
«Укрпрофоздоровниця» було закріплено
відповідно до договору «О закрепление
прав по владению, пользованию и
распоряжению профсоюзним имуществом»
від 18.11.1990 року. Даний договір сьогодні
є чинним і ніким неоспорений.

Перехід права власності до Федерації
незалежних профспілок України та
створення ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»
відповідає законодавству України,
чинному після проголошення України.
Так як це майно не передавалось у
відання ВЦРПС, тому на нього не може
поширюватися дія постанови Верховної
Ради України від 10.04.1992 року «Про
майнові комплекси і фінансові ресурси
громадських організацій колишнього
СРСР , розташованих на території
України» та постанови Верховної Ради
України від 04.02.1994р. «Про майно
загальносоюзних громадських
організацій колишнього Союзу РСР».
Вказане майно з моменту його передачі
профспілкам у встановленому порядку
державою не вилучалося. Право
профспілок на володіння, користування
і розпорядження цим майном, в тому
числі спірним майном, не оспорене, а
тому відповідно до ст. ст. 28, 48, 49 Закону
України «Про власність» є правомірним.

Заслуговують на увагу посилання
представника ПрАТ
«Укрпрофоздоровниця» про те, що
висновки суду про те, що ПрАТ
«Укрпрофоздоровниця» є власником
всього майна, яке увійшло до його
статутного капіталу підтверджуються
також долученими до матеріалів справи
висновком науково-правової експертизи
нормативно-правових актів щодо права
власності на майно набутого Федерацією
профспілок України в порядку
правонаступництва від колишніх
Української Ради профспілок України
(Укрпрофсоюзи) та загальної
конфедерації профспілок СРСР
(правонаступника ВЦРПС) - Ради
науково-правових експертиз при
Інституті держави і права ім. В.М.
Корецького НАН України від 15.06.2006 р. та
науково-правовим висновком
Національної Академії наук України
Інститут держави і права ім. В.М.
Корецького від 27.12.1995 р.;
науково-правовим висновком
Національної юридичної академії
України ім. Ярослава мудрого від
03.05.2007р.

Він також вказує, що Регіональне
відділення Фонду державного майна по
Львівській області вже зверталось до
господарських судів України з позовом
до Прикарпатського ДП ЗАТ
„Укрпрофоздоровниця" ( нова назва ДП
„СКК „Моршинкурорт" ЗАТ
„Укрпрофоздоровниця" ) про визнання
недійсним статуту Прикрпатського ДП
ЗАТ „Укрпрофоздоровниця" в частині
розмірі статутного фонду, а саме:
включення до нього санаторіїв
„ІНФОРМАЦІЯ_2", „ІНФОРМАЦІЯ_1" та інших.
Позовні вимоги грунтувались на тому, що
дочірні підприємства ЗАТ
„Укрпрофоздоровниця" створені на
майні державної власності без дозволу
ФДМ України та були спрямовані вже на
захист права державної власності з
підстав аналогічними даній справі.
Однак, постановою Вищого арбітражного
суду України від 06.03.2001 року у справі
№04-1/15-6/195 підтверджено право ЗАТ
„Укрпрофоздоровниця", як власника
майна, на свій розсуд користуватись і
розпоряджатись належним йому майном, в
тому числі створювати дочірні
підприємства та передавати в їх
статутний фонд належне майно.

По аналогічних позовних вимогах
рішення Вищого арбітражного Суду
України по справі № 137/7 від 20.01.1997р.,
залишено без змін ухвалою Верховного
Суду України від 22.11.2007р., якою
відмовлено в порушенні касаційного
провадження.

Отже, обґрунтованими є висновки суду
про те, що на спірне майно не
поширюється дія Закону України «Про
підприємства, установи та організації
союзного підпорядкування, розташовані
на території України» від 10.09.1991р. №
1540-ХП та постанов Верховної Ради
України «Про майнові комплекси і
фінансові ресурси громадських
організацій колишнього Союзу РСР,
розташовані на території України» від
10.04.1992р. № 2268-ХП, «Про майно
загальносоюзних громадських
організацій колишнього Союзу РСР» від
04.02.1994р. № 3943-ХП, на які посилався Фонд
державного майна України в
обгрунтування пред'явлених вимог.

Судова колегія враховує і те, що
обґрунтовуючи позовні вимоги про
витребування об'єктів з чужого
незаконного володіння позивач
посилався на норми ст.ст. 388, 392 ЦК
України, однак суд визнав їх
безпідставними.

Погоджуючись з такими висновками
суду судова колегія враховує те, що
відповідно до частини першої ст. 9
Конституції України чинні міжнародні
договори, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, є
частиною національного законодавства
України.

Законом України «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини 1950 року. Першого
протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до
Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року
ратифіковано Конвенцію про захист прав
і основних свобод людини 1950 року.
Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11
до Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу
Конвенції кожна фізична або юридична
особа має право мирно володіти своїм
майном. Ніхто не може бути позбавлений
своєї власності інакше, як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

За рішенням Європейського суду з
прав людини у справі «Федоренко проти
України» від 30 червня 2006 року
визначено, що відповідно до
прецедентного права органів, що діють
на підставі Конвенції, право власності
може бути «існуючим майном» або
коштами, включаючи позови, для
задоволення яких позивач може
обґрунтовувати їх принаймні
«виправданими очікуваннями» щодо
отримання можливості ефективного
використання права власності.

Виходячи зі змісту рішення
Європейського суду з прав людини
«Стретч проти Сполученого
Королівства» від 24 червня 2003 року
майном у значенні статті 1 Протоколу 1
до Конвенції вважається законне та
обґрунтоване очікування набути майно
або майнове право за договором,
укладеним з органом публічної влади. У
рішенні Європейський суд з прав людини
зазначив: «наявність порушень з боку
органу публічної влади при укладенні
договору щодо майна не може бути
підставою для позбавлення цього майна
іншої особи, яка жодних порушень не
вчинила».

У цій справі Європейський суд дійшов
висновку, що оскільки особу позбавили
права на його майно лише з тих підстав,
що порушення були вчинені з боку
публічного органу, а не громадянина, в
такому випадку мало місце
«непропорційне втручання у право
заявника на мирне володіння своїм
майном та, відповідно, відбулось
порушення статті 1 Першого протоколу
Конвенції».

З врахуванням наведеного немає
підстав для витребування спірного
майна з власності відповідачів в даній
справі, яка є предметом апеляційного
розгляду.

Висновки суду достатньо мотивовані і
підтверджені доказами, наявними в
матеріалах справи.

Інші доводи апелянта, не спростовують
висновків суду, такі не грунтуються на
законі та спростовуються
вищенаведеним.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника
прокурора Львівської області в
інтересах держави в особі Фонду
державного майна України - відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 24 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Копняк С.М.