Справа № 459/1036/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року Червоноградський
міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Грабовського В.В.,

з участю: секретаря судових засідань
Черник Т.І.,

позивача
ОСОБА_2,

представника позивача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Червонограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Державного підприємства
«Львіввугілля» про відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків внаслідок
професійних захворювань, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року позивач
звернулася до суду з позовом, у якому
просить стягнути з відповідача на її
користь 30 000,00 грн. відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійних захворювань. На
обгрунтування вимоги послалася на те,
що 19.09.1979 року прийнята на роботу учнем
лампівниці на шахту «Ім. 50-річчя
Великої жовтневої соціалістичної
революції». 01.12.1980 року переведена на
посаду лампівниці. 12.01.2006 року
звільнена по переводу на шахту
«Зарічна». 24.01.2006 року прийнята на
роботу лампівником поверхні II розряду
на шахту «Зарічна». 21.09.2006 року
звільнена з роботи за станом здоров'я,
що перешкоджає продовженню даної
роботи. У зв'язку з тривалою роботою в
особливо шкідливих та тяжких умовах
праці у неї значно погіршився стан
здоров'я, внаслідок чого остання
неодноразово була змушена звертатися
за медичною допомогою. Відповідно до
довідки МСЕК від 18.10.2006 року позивачу
вперше встановлено 40% втрати
професійної працездатності. Згідно з
довідкою МСЕК від 11.10.2007 року останній
встановлено 40 % втрати професійної
працездатності. Відповідно до довідки
МСЕК від 14.10.2010 року позивачу
встановлено безтерміново III групу
інвалідності. Згідно з довідкою МСЕК
від 14.10.2010 року останній встановлено 50%
втрати професійної працездатності.
Зазначає, що внаслідок отримання
професійних захворювань їй завдано
значної моральної шкоди, яка
виражається у втраті працездатності,
болі та печії у попереку, затерпанні
кінцівок, з'явилася задишка, кашель,
пітливість, відчуває великі
незручності при веденні домашнього
господарства.

Представник відповідача подав до
суду заперечення на позовну заяву,
доводи якого зводяться до
недоведеності факту спричинення
позивачеві моральної шкоди, просить
відмовити позивачу у задоволенні
позову.

Позивач та її представник у
судовому засіданні позов підтримали.
Позивач пояснила, що внаслідок
отримання професійних захворювань їй
завдано значної моральної шкоди, яка
виражається у втраті працездатності,
болі та печії у попереку, затерпанні
кінцівок, з'явилася задишка, кашель,
пітливість, відчуває значні
незручності при веденні домашнього
господарства. Просять позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, у запереченні на
позовну заяву просить розглядати
справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та
її представника, з'ясувавши обставини
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з огляду на таке.

Згідно з трудовою книжкою позивач
19.09.1979 року прийнята на роботу учнем
лампівниці на шахту «Ім. 50-річчя
Великої жовтневої соціалістичної
революції». 01.12.1980 року переведена на
посаду лампівниці. 12.01.2006 року
звільнена по переводу на шахту
«Зарічна». 24.01.2006 року прийнята на
роботу лампівником поверхні II розряду
на шахту «Зарічна». 21.09.2006 року
звільнена з роботи за станом здоров'я,
що перешкоджає продовженню даної
роботи.

У зв'язку з тривалою роботою в
особливо шкідливих та тяжких умовах
праці позивач була змушена звертатися
за медичною допомогою, що
підтверджується копіями наявних у
справі медичних документів.

Відповідно до довідки МСЕК серії
ЛВА-2 № 014667 від 18.10.2006 року позивачу
встановлено 40% втрати професійної
працездатності.

Згідно з довідкою МСЕК серії Лва-2
№ 022037 від 18.10.2007 року останній
встановлено 40% втрати професійної
працездатності.

Відповідно до довідки МСЕК серії
ЛВА-2 № 028998 від 14.10.2010 року позивачу
безтерміново встановлено 50% втрати
професійної працездатності.

Згідно з довідкою МСЕК серії ЛВА-1
№ 165461 від 14.10.2010 року останній
безтерміново встановлено III групу
інвалідності.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Відповідно до частини 2 статті 153
Кодексу законів про працю України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Згідно статті 237-1 Кодексу законів
про працю України відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Відповідно до частин 2, 3 статті 23
ЦК України моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або і інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України
установлено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Згідно з частиною 1 статті 1168 ЦК
моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.

Як зазначено у п. 4.1 Рішення
Конституційного Суду України у справі
за конституційним зверненням
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Кіровоградській
області про офіційне тлумачення
положення частини третьої статті 34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (справа про
відшкодування моральної шкоди Фондом
соціального страхування), ухваленого
27.01.2004 року у справі № 1-9/2004, відповідно
до статей 23, 1167 Цивільного Кодексу
України (435-15) моральна шкода
потерпілого від нещасного випадку на
виробництві чи професійного
захворювання полягає, зокрема, у
фізичному болю, фізичних та душевних
стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я. Як наслідок, моральна шкода,
заподіяна умовами виробництва,
спричинює порушення таких особистих
немайнових прав, як право на життя,
право на охорону здоров'я тощо.
Ушкодження здоров'я, заподіяні
потерпілому під час виконання трудових
обов'язків, незалежно від ступеня
втрати професійної працездатності
спричинюють йому моральні та фізичні
страждання.

Вищенаведені обставини справи та
правові положення, на думку суду,
свідчать про доведення факту
спричинення позивачеві моральної
шкоди унаслідок ушкодження її здоров'я
при виконанні трудових обов'язків, що
потягло за собою професійні
захворювання, а отже, про право
позивача на її відшкодування.

Факт спричинення позивачеві
моральної шкоди підтверджується також
наявними у справі копіями медичних
документів та знаходить своє пояснення
згідно із вищевказаними положеннями
Рішення Конституційного Суду України
від 27.01.2004 року у справі № 1-9/2004.

Вирішуючи питання про розмір
відшкодування моральної шкоди (суму її
компенсації), судом ураховано тяжкість
завданої позивачеві моральної шкоди,
глибину, тривалість та характер
моральних та фізичних страждань, стан
її здоров'я, оскільки остання є
інвалідом III групи, відчуває болі та
печію у попереку, затерпання кінцівок,
з'явилася задишка, кашель, пітливість,
відчуває великі незручності при
веденні домашнього господарства,
тяжкість професійних захворювань,
настання у зв'язку з цим негативних
змін у її житті, необхідність
лікування, втрату у зв'язку з цим
життєвих зв'язків, істотність
вимушених змін у її життєвих стосунках,
що вимагає від неї додаткових зусиль
для організації свого життя, обсяг
втрати позивачем працездатності
унаслідок профзахворювань - хронічний
бронхіт, емфізема легень, дифузний
пневмосклероз, що становить 50 %. При
цьому суд виходить із засад розумності,
виваженості та справедливості, що
відповідає вимогам п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди».

Тому суд вважає, що сума
компенсації спричиненої позивачеві
моральної шкоди повинна складати 8000,00
грн.

Щодо вимоги про стягнення 30000,00
грн., то суд вважає, що така належним
чином не вмотивована, є завищеною і не
відповідає тяжкості та характеру
завданої позивачеві шкоди.

Доводи відповідача щодо
недоведеності факту спричинення
позивачеві моральної шкоди є
необґрунтованими, спростовуються
вищенаведеними висновками суду, а тому
на увагу не заслуговують.

Таким чином, позов
задовольняється частково у межах,
зазначених вище.

Керуючись: ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з Державного
підприємства «Львіввугілля» на
користь ОСОБА_2 8000 (вісім тисяч),00 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків
внаслідок професійних захворювань.

Стягнути з Державного
підприємства «Львіввугілля» в дохід
держави судовий збір у сумі 243 (двісті
сорок три),60 грн.: одержувач - УДКСУ у м.
Червонограді, код ЄДРПОУ - 37983843, банк
одержувача ГУДК у Львівській обл., МФО -
825014, рахунок № 0019, код платежу -
22030001.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя:
В. В. Грабовський

Повний текст рішення виготовлено
06.06.2014 року.