Справа № 152/794/14-ц
Шаргородський районний суд Вінницької
головуючого судді - Строгого І.Л.,
секретаря - Палій М.Д.,
позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
12.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, у якому зазначила, що
тривалий час вона проживала з
відповідачем у цивільному шлюбі. Від
даного шлюбу у них народилося двоє
дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Просить стягувати з відповідача
аліменти на її користь на утримання
дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів
доходу, щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму на
кожну дитину відповідного віку,
починаючи з дня звернення до суду і до
досягнення дітьми повноліття,
посилаючись на те, що з квітня 2014 року
відповідач з сім'єю не проживає і не
бере належної участі в утриманні та
вихованні дітей, чим ставить їх у
скрутне матеріальне становище; діти
знаходяться на її повному утриманні.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позов підтримала, просила його
задовольнити з підстав, зазначених у
позовній заяві. Проти ухвалення судом
заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи відповідач
повідомлявся належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.
Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що оскільки відповідач не повідомив
суд про причини неявки, заяви про
розгляд справи за його відсутності не
подав, а позивач не заперечує щодо
прийняття судом заочного рішення, слід
провести заочний розгляд справи.

Розглянувши документи та матеріали
справи, заслухавши пояснення позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються вимоги позивача,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, суд
встановив наступні обставини.

Сторони проживали однією сім'єю, однак,
не перебували в зареєстрованому шлюбі.
Від спільного проживання сторони мають
двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких
є відповідач, що підтверджується
свідоцтвами про народження Серія
НОМЕР_1 та Серія НОМЕР_2 (а.с.3,4).

Діти сторін проживають з позивачем та
знаходяться на її утриманні, що
вбачається із довідки, виданої
виконавчим комітетом Голинчинецької
сільської ради Шаргородського району
Вінницької області № 294 від 08.05.2014 року.
(а.с.6).

Як пояснила у судовому засіданні
позивач, відповідач матеріальної
допомоги на утримання дітей не надає з
квітня 2014 року.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач ухиляється від надання
добровільної матеріальної допомоги на
утримання сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4.

Встановленим судом обставинам
відповідають сімейні правовідносини,
які регулюються Конституцією України
та Сімейним кодексом України.

Так, відповідно до ст. 51 Конституції
України, батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття.

Статтями 180-183, 191 СК України
передбачено, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. У разі ухилення батьків від
утримання дитини, кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються судом у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. При
призначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дітей, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення. Частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватись як
аліменти на дитину, визначається судом.
Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Оскільки право позивача та її
неповнолітніх дітей на матеріальне
утримання з боку батька порушено, то
воно підлягає судовому захисту.

З огляду на те, що судом встановлено той
факт, що відповідач не приймає участі у
матеріальному утриманні дітей і весь
обсяг обов'язків по її утриманню
покладено на позивача, то це ставить
сторони у нерівні умови.

Таким чином, позов ОСОБА_1 у частині
стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її
користь на утримання сина ОСОБА_3 та
дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини усіх
видів доходу, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно, на кожну
дитину, починаючи з дня подання
позовної заяви і до досягнення дітьми
повноліття, підлягає задоволенню. При
цьому, суд виходить також із захисту
інтересів дітей, забезпечення
одержання ними коштів, необхідних для
їх життєдіяльності, збереження того
рівня життя, який вони б мали тоді, коли
утримувалися обома батьками, оскільки
визначення розміру аліментів у частці
від доходу якраз і забезпечить
надійний захист інтересів дітей та
отримання ними стабільного
матеріального утримання з боку батька.

Підлягає також стягненню з відповідача
судовий збір в сумі 243,60 грн, відповідно
до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1/3 частини
всіх видів доходу, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, щомісячно, на
кожну дитину, починаючи з 12.05.2014 року і
до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення, в
межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
АДРЕСА_1) в дохід держави судовий збір в
сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Згідно ст.ст. 223, 228, 294, 296 ЦПК України,
рішення суду може бути оскаржене у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд Вінницької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя

І.Л.Строгий