Справа № 754/5888/14-ц
03.06.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва в складі:
головуючого судді Скрипка О.І.
при секретарі Козоріз
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на
тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу
на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди батька
до повноліття дитини, посилаючись на
те, що відповідач не бере участі у
вихованні дитини, не надає
матеріальної допомоги на його
утримання, не спілкується з дитиною.
Позивач не має змоги отримати від
відповідача дозвіл на виїзд дитини за
кордон, оскільки її колишній чоловік
має судимість, понад вісім років у
нього немає паспорту громадянина
В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги за
викладеними в позові обставинами та
просила суд задовольнити в повному
Відповідач в судове засідання не
з»явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений шляхом
направлення на його адресу судової
повістки. Враховуючи, що в матеріалах
справи достатньо відомостей про права
та відносини сторін, а відповідач
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи відповідно до
положень ст.74 ЦПК України, суд визнав за
можливе розглянути справу за
відсутності відповідача та
постановити заочне рішення відповідно
до положень ст.224-227 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, а також
дослідивши та оцінивши наявні в
матеріалах справи докази, вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.
Судом встановлено, батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 - відповідач, та
ОСОБА_1 - позивачка, згідно свідоцтва
про народження (а.с.9).
Відповідно до копії заочного рішення
Центрального районного суду
м.Миколаєва від 15 жовтня 2008 року, шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.11).
Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу, 18 березня 2014 року шлюб між
чоловіком ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_1
Як встановлено судом, дитина постійно
проживає з позивачем, яка піклується
про сина, повністю матеріально та
морально утримує, доглядає за ним,
займається його вихованням.
Відповідач дитиною не цікавиться,
не зустрічається з нею, не надає
матеріальну допомогу, не піклується
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного
Кодексу України батьки зобовязані
піклуватися про здоровя дитини, її
фізичний, духовний та моральний
Статтею 180 Сімейного Кодексу
України передбачений обовязок батьків
утримувати дитину до досягнення нею
На даний час у позивача виникло
питання стосовно виїзду дитини на
відпочинок та спортивні збори за межі
України. Оскільки вона не має
можливості отримати дозвіл батька у
передбаченому законом порядку через
його незгоду, а для виїзду сина за межі
України потрібна нотаріально
посвідчена згода батька, вона вимушена
звернутися до суду з даним позовом.
Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21.01.1994р.
(зі змінами та доповненнями),
оформлення проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей. За відсутності згоди одного з
батьків, виїзд неповнолітнього
громадянами України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.
Відповідно до підпункту 3 п.2.2 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
Постановою КМУ від 27.01.1995р.(зі змінами
та доповненнями), виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
у супроводі одного з батьків або у
супроводі осіб, які уповноважені одним
з батьків за нотаріально посвідченою
згодою, здійснюється у разі
пред'явлення оригіналів документів або
їх нотаріально посвідчених копій
рішення суду про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина, який
не досяг 16-річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків.

Конвенцією про права дитини,
ратифікованою Постановою Верховної
Ради України №789 від 27 лютого 1991 року,
визначено, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справах доказів.

У відповідності до положень ст.ст. 7, 155
СК України, дитина має бути забезпечена
можливістю здійснення її прав, які
встановлені Конституцією України та
Конвенцією про права дитини, а
батьківські права не можуть
здійснитися всупереч інтересам дитини.

З огляду на викладені обставини, суд
вважає за необхідне надати дозвіл на
виїзд неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на виїзд за кордон без
дозволу та супроводу його батька
ОСОБА_2 до досягнення дитиною
шістнадцятирічного віку, оскільки
позивачем конкретно не вказано країни
виїзду та терміни перебування дитини
за кордоном. Крім того, суд звертає
увагу на те, що згідно вказаних норм
права не передбачено надання дозволу
на виїзд за кордон дитини до досягнення
нею повноліття, в той час, як
передбачено надання дозволу на виїзд
за межі України громадянина, який не
досяг 16-річного віку, а тому позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. ст.ст.10, 60, 81, 88, 212-215 ЦПК України,
ст.4 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21.01.1994р. (зі змінами та
доповненнями), Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених Постановою КМУ
№57 від 27.01.1995р.(зі змінами та
доповненнями), Конвенцією про права
дитини, ратифікованою Постановою
Верховної Ради України №789 від 27 лютого
1991 року суд -

в и р і ш и
в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Надати дозвіл на оформлення проїзного
документа дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без згоди його батька ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення дитиною
шістнадцятирічного віку.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
виїзд за межі України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу та супроводу
його батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
досягнення дитиною шістнадцятирічного
віку.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя: