Справа №618/354/14-ц
Провадження №2/618/145/14
04 червня 2014 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Рябоконь Є.А., за участю секретаря Кучеренко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Лотуре-Агро» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованності по орендній платі, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лотуре-Агро» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 3623 грн. 15 коп., обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ним згідно договорів оренди землі від 24 березня 2009 р. ТОВ «Лотуре-Агро» передано в оренду строком на 5 років земельні ділянки, площею 5,3388 га та 0,4420 га, які розташовані на території Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п. п. 9, 11 договорів оренди землі відповідач зобовязався протягом строку дії договорів за кожен рік користування земельними ділянками сплачувати відповідно 1948,53 грн. та 124,07 грн., що становило 3 % (на момент укладання договорів) від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, з урахуванням індексів інфляції, не пізніше 20 числа останнього місяця року. Однак відповідач порушив свої зобовязання щодо своєчасності розрахунку за користування земельними ділянками в 2013 році та відповідно нехтує терміном зазначеним в п. 11 договорів оренди землі, який є їх істотною умовою. Станом на 15 квітня 2014 року відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування в 2013 році земельними ділянками, не сплачено жодних грошових коштів. З моменту укладання договорів оренди відповідач систематично порушує їх умови в частині своєчасного внесення орендної плати за 2009 - 2012 р. р., виплачуючи її з затримкою на 2 - 3 місяці, що у сукупності як порушення умов договорів є безумовною підставою для їх розірвання.
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві підтримав позовні вимоги, а саме: просив розірвати договори оренди земельних ділянок і стягнути заборгованість з орендної плати з підстав, зазначених у позовній заяві, та розглянути справу в порядку заочного рішення.
Представник відповідача у судове засідання двічі не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки про одержання ним судових повісток, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 204397, виданого 27 грудня 2007 року Дворічанською районною державною адміністрацією Харківської області на підставі рішення № 72 від 27 березня 2006 року, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка, площею 5,3388 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області (а. с. 22).
Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 204258, виданого 27 грудня 2007 року Дворічанською районною державною адміністрацією Харківської області на підставі рішення № 72 від 27 березня 2006 року, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка, площею 0,4420 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області (а. с. 14).
24 березня 2009 року ОСОБА_1 передав ТОВ «Лотуре-Агро» в оренду вищевказані земельні ділянки строком на 5 років, про що було укладено відповідні договори в письмовій формі, акти прийому-передачі земельних ділянок, акти визначення меж (перенесення на місцевість) земельних ділянок, які надаються в оренду (а. с. 8 13, 15 - 20).
Відповідно до п. п. 9, 11 договорів оренди землі відповідач зобовязався протягом строку дії договорів за кожен рік користування земельними ділянками, площею 5,3388 га та 0,4420 га, сплачувати відповідно 1948,53 грн. та 124,07 грн., що становило 3 % (на момент укладання договорів) від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, з урахуванням індексів інфляції, не пізніше 20 числа останнього місяця року. Однак відповідач порушив свої зобовязання щодо своєчасності розрахунку за користування земельними ділянками в 2013 році та відповідно нехтує терміном, зазначеним в п. 11 договорів оренди землі, який є їх істотною умовою. Станом на 15 квітня 2014 року відповідачем в рахунок погашення заборгованості за користування в 2013 році земельними ділянками не сплачено жодних грошових коштів. З моменту укладання договорів оренди відповідач систематично порушує їх умови в частині своєчасного внесення орендної плати за 2009 - 2012 р. р., виплачуючи її з затримкою на 2 - 3 місяці.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Вказані умови є істотними для зобовязальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.
Відповідно до ст. 96 ЗК України землекористувачі, у тому числі орендарі, зобовязані своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма ЗК України кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорах оренди землі, а саме в п. 28, згідно якого «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати», та п. 11, згідно якого Орендна плата вноситься до 20 числа останнього місяця року».
На момент предявлення позову зобовязання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків не виконані. Заборгованість по орендній платі за використання земельних ділянок складає 3623 грн. 15 коп. (а. с. 23).
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених, зокрема, умовами договору.
Згідно п. п. 9, 11 договорів оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі до 20 числа останнього місяця року.
Відповідно до абз. 2 п. 36 договорів оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок, зокрема, невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом.
В даному випадку умова, передбачена п. п. 9, 11 Договорів, порушена орендарем, що є підставою для розірвання договорів оренди землі унаслідок невиконання відповідачем обовязків, передбачених договорами.
Крім того, згідно п. д ст. 141 ЗК України, однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата, зокрема, орендної плати.
Як було встановлено в судовому засіданні, орендна плата за 2013 р. орендарем до цього часу взагалі не сплачена, за попередні 2009 2012 р. р. у встановлений договорами оренди строк також не сплачувалася, а сплачувалася в порушення умов договору на 2 - 3 місяці пізніше встановленого строку після неодноразових звернень орендодавця.
Дані факти суд вважає систематичною несплатою орендної плати, що є підставою для припинення користування відповідачем спірними земельними ділянками. Тим більше, що останній в даний час вказані земельні ділянки фактично не використовує.
Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показання свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Частиною 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог.
Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 10, 11, 57, 60 ЦПК України, належних та допустимих доказів наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог не надано.
Крім того, згідно п. 5 ч. 5 ст. 122 ЦПК України, відповідачу було запропоновано у встановлений строк подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. У встановлений судом строк відповідачем не було подано ніяких заперечень проти позову.
Суд бере до уваги як належний і допустимий доказ розрахунок заборгованості по орендній платі, наданий позивачем (а. с. 23), який обгрунтовується умовами спірних договорів оренди землі і нічим не спростовується.
Доводи позивача, викладені в позовній заяві, відповідачем також не спростовані.
Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 3623 грн. 15 коп. є законними і обґрунтованими.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з ТОВ «Лотуре-Агро» на користь позивача судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.
На підставі ст. ст. 55 ч. 1, 129 ч. 3 Конституції України, ст. ст. 526, 629 ЦК України, ст. ст. 96, 141 п. д ЗК України, ст. ст. 24, 32 ч. 1 Закону України «Про оренду землі», договору оренди землі від 06.11.2007 р., керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Є.А. Рябоконь