Справа № 352/3651/13-ц
Провадження № 2/352/306/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді
Гургули В.Б.

секретаря
Кожуховської О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПрАТ СК
«К'ЮБІ І Україна» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
заподіяної злочином, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 27.12.2013 р. звернувся в суд
з позовом до відповідачів про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної злочином,
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди. Свої позовні вимоги
обґрунтовував тим, що в провадженні
Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області (головуюча
суддя Хоминець М.М.) знаходилась
кримінальна справа № 323902 по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні
злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України. По даній кримінальній справі
позивач являється потерпілим (а.с.80 т.1).
Кримінальна справа порушена 05.01.2011 року
по факту дорожньо-транспортної
пригоди, яка мала місце 03.01.2011 року на
відрізку автодороги Івано-Франківськ -
Тисмениця, що виникла внаслідок
неправомірних дій водія автомобіля
«Фольксваген Пассат» держ. реєстр.
номер: НОМЕР_1, який під час руху в
напрямку міста Тисмениці на великій
швидкості рухаючись у попутному
напрямку не врахував дорожню
обстановку та не забезпечив безпечного
інтервалу руху, внаслідок чого
здійснив удар переднім правим колесом
в заднє ліве колесо його автомобіля
«Мітсубісі Л-200» держ. реєстр. номер:
НОМЕР_2, що рухався в цьому ж напрямку,
через що, його автомобіль будучи
вибитим зі смуги руху втратив
керованість, та виїхавши за межі
проїзної частини зіткнувся із деревом
придорожньої смуги. В результаті
зіткнення позивач отримав тяжкі
тілесні ушкодження у вигляді перелому
великогомілкової кістки ноги, а
автомобіль через механічні
пошкодження повністю знищений та не
підлягає ремонту.

Постановою вказаного суду від 21.12.2011
року підсудного ОСОБА_2 звільнено від
кримінальної відповідальності на
підставі п.4 ст. 6 КПК України, внаслідок
акту амністії, що є нереабілітуючою
обставиною, та не позбавляє обов'язку
відшкодувати спричинену потерпілому
шкоду. Постановою слідчого від 29.06.2011
року ПрАТ страхова компанія «К Ю БІ І
Україна»- визнано цивільним
відповідачем по даній справі ( а.с. 34 т.2),
оскільки, цивільно-правова
відповідальність винного була
застрахована.

Вчиненням злочину - ОСОБА_2 заподіяв
йому як потерпілому та
Івано-Франківській обласній клінічній
лікарні і державі істотні матеріальні
збитки позивачу,. Розмір спричинених
йому прямих матеріальних збитків,
заподіяних внаслідок повної втрати
автомобіля, який не підлягає
відновленню тільки в цінах
позаминулого року станом на 03.01.2011р.
складає - 165077 грн. ( т. 1 а.с. 143), частини
витрат пов'язаних з лікуванням - 621,44
грн. (придбання ліків за власний
рахунок (а.с. 237-238 т.1), та інших втрат,
пов'язаних із необхідністю орендувати
автомобіль для здійснення
підприємницької діяльності, витрат на
проведення хірургічних операцій,
витрати на санаторно-курортну
реабілітацію, упущена вигода та
моральна шкода.

При цьому, матеріальна шкода включає в
себе витрати, яких він зазнав у зв'язку
із повним знищенням його автомобіля
«Мітсубісі Л-200» держ. реєстр. номер:
НОМЕР_2, що в розмірі вартості
матеріального збитку згідно
судово-автотоварознавчої експертизи
становить - 165 077 грн. та витрат, які він
змушений зробити для відновлення свого
порушеного права, а саме придбання
аналогічного автомобіля, вартість
якого на день придбання складає 323 789
тис. грн., тобто суму реального
матеріального збитку заподіяного
злочином, що підтверджується рахунком
№ Т27У/А від 28.02.2012 року, виданого
продавцем вказаної марки автомобіля -
ТзОВ «Універсал - Авто».

Також, до складу матеріальних збитків
він відносить витрати пов'язані з
лікуванням - 621,44 грн., придбанням
пластини для великогомілкової кістки
вартістю 4 410,00 грн., придбанням шурупів
кортикальних діаметром 4,5 мм в
кількості 9 шт. по ціні 60. 00 грн. за 1 шт.,
на загальну суму 540, 00 грн., всього 5 571,44
грн., що пов'язані з виконанням
операції.

Зважаючи на характер спричинених йому
тілесних ушкоджень, масивність і
тяжкість отриманої внаслідок ДТП
травми, судово-медичною експертизою
ступінь важкості тілесних ушкоджень
визначено, як тяжкі. Внаслідок травми
він втратив працездатність на тривалий
період, перебуваючи увесь час на
стаціонарному лікуванні. Протягом
цього періоду переніс складну
операцію. Тривалий час змушений був
терпіти фізичний біль, втратив спокій,
був позбавлений можливості до
нормального, активного та повноцінного
життя. Внаслідок травми погіршились
його здібності і фізичні можливості до
повноцінної життєвої активності,
внаслідок чого його спочатку визнано
інвалідок 3-ї групи а через рік,
внаслідок погіршення стану - пожиттєво
визнано інвалідом 2-ї групи. Таким
чином, зі сторони ОСОБА_2 йому завдано
істотної моральної шкоди. Тому він
просив стягнути з ПрАТ СК «К'ЮБІ І
Україна» матеріальну шкоду, а з ОСОБА_2
понесену моральну шкоду.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили їх задоволити.

Відповідач ПрАТ СК «К'ЮБІ І Україна» в
судове засідання 27.05.2014 року не
з'явився, та не повідомив суд про
причини неявки, хоча 31.03.2014 року
направив на адресу суду заяву в якій
просить зробити в справі перерву і
надати позивачу можливість
добровільно звернутись в страхову
компанію.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився та не повідомив суд про
причини неявки, хоча про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що в провадженні
Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області (головуюча
суддя Хоминець М.М.) знаходилась
кримінальна справа № 323902 по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні
злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України. По даній кримінальній справі
позивач являється потерпілим (а.с.80 т.1).
Кримінальна справа порушена 05.01.2011 року
по факту дорожньо-транспортної
пригоди, яка мала місце 03.01.2011 року на
відрізку автодороги Івано-Франківськ -
Тисмениця, що виникла внаслідок
неправомірних дій водія автомобіля
«Фольксваген Пассат» держ. реєстр.
номер: НОМЕР_1, який під час руху в
напрямку міста Тисмениці на великій
швидкості рухаючись у попутному
напрямку не врахував дорожню
обстановку та не забезпечив безпечного
інтервалу руху, внаслідок чого
здійснив удар переднім правим колесом
в заднє ліве колесо автомобіля
позивача «Мітсубісі Л-200» держ. реєстр.
номер: НОМЕР_2, що рухався в цьому ж
напрямку, через що, автомобіль
позивача будучи вибитим зі смуги руху
втратив керованість, та виїхавши за
межі проїзної частини зіткнувся із
деревом придорожньої смуги. В
результаті зіткнення позивач отримав
тяжкі тілесні ушкодження у вигляді
перелому великогомілкової кістки ноги,
а автомобіль через механічні
пошкодження повністю знищений та не
підлягає ремонту.

Постановою вказаного суду від 21.12.2011
року підсудного ОСОБА_2 звільнено від
кримінальної відповідальності на
підставі п.4 ст. 6 КПК України, внаслідок
акту амністії, що є нереабілітуючою
обставиною, та не позбавляє обов'язку
відшкодувати спричинену потерпілому
шкоду. Постановою слідчого від 29.06.2011
року ПрАТ страхова компанія «К Ю БІ І
Україна»- визнано цивільним
відповідачем по даній справі ( а.с. 34 т.2),
оскільки, цивільно-правова
відповідальність винного була
застрахована.

Вчиненням тяжкого злочину - ОСОБА_2
заподіяв істотні матеріальні збитки
позивачу, як потерпілому,
Івано-Франківській обласній клінічній
лікарні та державі.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань мали місце ці дії та чи вчинені
вони цією особою.

Розмір спричинених позивачу прямих
матеріальних збитків, заподіяних
внаслідок повної втрати автомобіля,
який не підлягає відновленню в цінах
позаминулого року станом на 03.01.2011р.
складає - 165077 грн. ( т. 1 а.с. 143), частини
витрат пов'язаних з лікуванням - 621,44
грн. (придбання ліків за власний
рахунок (а.с. 237-238 т.1), та інших втрат,
пов'язаних із необхідністю орендувати
автомобіль для здійснення
підприємницької діяльності, витрат на
проведення хірургічних операцій,
витрати на санаторно-курортну
реабілітацію, упущена вигода та
моральна шкода. При цьому, матеріальна
шкода включає в себе витрати, яких
позивач зазнав у зв'язку із повним
знищенням його автомобіля «Мітсубісі
Л-200» держ. реєстр. номер: НОМЕР_2, що в
розмірі вартості матеріального збитку
згідно судово-автотоварознавчої
експертизи становить - 165 077 грн. та
витрат, які він змушений зробити для
відновлення свого порушеного права, а
саме придбання аналогічного
автомобіля, вартість якого на день
придбання складає 323 789 тис. грн., тобто
суму реального матеріального збитку
заподіяного злочином, що
підтверджується рахунком № Т27У/А від
28.02.2012 року, виданого продавцем
вказаної марки автомобіля - ТзОВ
«Універсал - Авто».

Суд приходить до переконання, що до
складу матеріальних збитків також слід
віднести витрати пов'язані з
лікуванням - 621,44 грн., придбанням
пластини для великогомілкової кістки
вартістю 4 410,00 грн., придбанням шурупів
кортикальних діаметром 4,5 мм в
кількості 9 шт. по ціні 60. 00 грн. за 1 шт.,
на загальну суму 540, 00 грн., всього 5 571,44
грн., що пов'язані з виконанням
операції.

Зважаючи на характер спричинених
позивачу тілесних ушкоджень,
масивність і тяжкість отриманої
внаслідок ДТП травми, судово-медичною
експертизою ступінь важкості тілесних
ушкоджень визначено, як тяжкі.
Внаслідок травми позивач втратив
працездатність на тривалий період,
перебуваючи увесь час на стаціонарному
лікуванні. Протягом цього періоду
переніс складну операцію. Тривалий час
змушений був терпіти фізичний біль,
втратив спокій, був позбавлений
можливості до нормального, активного
та повноцінного життя. Обставинами
травми він вимушений був міняти
звичний спосіб життя затрачаючи
додаткові зусилля. Слід відмітити, що
внаслідок травми в позивача
погіршились здібності і фізичні
можливості до повноцінної життєвої
активності, внаслідок чого його
спочатку визнано інвалідок 3-ї групи а
через рік, внаслідок погіршення стану -
пожиттєво визнано інвалідом 2-ї групи.

Таким чином, зі сторони ОСОБА_2 позивачу
завдано істотної моральної шкоди.

За змістом ст. 1166 ЦК України, яка
встановлює загальні підстави
відповідальності за заподіяння шкоди,
шкода заподіяна майну фізичної чи
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню особою, яка заподіяла
шкоду в повному обсязі.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України
визначено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України, які містяться у п. 5
постанови від 31 березня 1995 р. №4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Частина 1 статті 1195 ЦК України визначає,
що фізична або юридична особа, яка
завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід), втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення
професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Постановою Пленуму Верховного суду
України №6 від 27.03.1992 року (із
послідуючими змінами) роз'яснено, що
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її
заподіяла, за умови, що дії останньої
були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Джерелом підвищеної небезпеки
належить визнавати будь-яку
діяльність, здійснення якої створює
підвищену імовірність заподіяння
шкоди через неможливість контролю за
нею людини, а також діяльність по
використанню, транспортуванню,
зберіганню предметів, речовин і інших
об'єктів виробничого, господарського
чи іншого призначення, які мають такі ж
властивості. Майнова відповідальність
за шкоду, заподіяну діями таких джерел,
має наставати як при цілеспрямованому
їх використанні, так і при мимовільному
прояву їх шкідливих властивостей. Під
володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору оренди, довіреності).

Згідно ст. 16 Закону України " Про
страхування"договір страхування - це
письмова угода між страховиком та
страхувальником, згідно якої
страховик бере на себе обов'язки при
настанні страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеному у договорі
страхування страховиком, на користь
якого укладений договір страхування, а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі в
визначені строки та виконувати інші
умови договору.

Ст. 6 Закону України "Про страхування"
від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР
передбачено, що загальні умови і
порядок здійснення добровільного
страхування визначаються правилами
страхування, що встановлюються
страховиком самостійно відповідно до
вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 17 вищевказаного
Закону визначено, що правила
страхування розробляються страховиком
для кожного виду страхування окремо і
підлягають реєстрації у відповідному
органі під час видачі ліцензії на право
здійснення відповідного виду
страхування.

Право на страхові виплати за договором
страхування виникає у страхувальника
за умови дотримання ним положень таких
правил та умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах
страховихсум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленомуцим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» шкодою, заподіяною життю та
здоров'ю потерпілого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, є шкода,
пов'язана з лікуванням
потерпілого,шкода, пов'язана з
тимчасовою втратою працездатності
потерпілим,шкода, пов'язана із стійкою
втратою працездатності потерпілим,
моральна шкода, що полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких потерпілий -
фізична особа зазнав у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, шкода, пов'язана із смертю
потерпілого.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з лікуванням
потерпілого відшкодовуються
обґрунтовані витрати, пов'язані з
доставкою, розміщенням, утриманням,
діагностикою, лікуванням,
протезуванням та реабілітацією
потерпілого у відповідному закладі
охорони здоров'я, медичним піклуванням,
лікуванням у домашніх умовах та
придбанням лікарських засобів.
Зазначені витрати та необхідність їх
здійснення мають бути підтверджені
документально відповідним закладом
охорони здоров'я.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

На підставі наведеного, відповідно до
вимог ст.ст. 23, 1166, 1167, 1190, 1194, 1195 ЦК
України, ст. 6, ст..9, п. 9.3, ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», керуючись ст.ст. 88, 213-215, 218 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задоволити.

Стягнути з ПрАТ страхова
компанія «К 'Ю БІ І Україна» в користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 323
789 (триста двадцять три тисячі сімсот
вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп. та шкоду
спричинену ушкодженням здоровя в
розмірі 5 571 (п'ять тисяч п'ятсот
сімдесят одну) грн. 44 коп., а всього 329
360 (триста двадцять дев'ять тисяч триста
шістдесят) грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві
тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з відповідачів ПрАТ СК «К'Ю БІ
І Україна» та ОСОБА_2 в солідарному
порядку судовий збір в дохід держави в
розмірі 3 523 (три тисячі п'ятсот двадцять
три) грн.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
до апеляційного суду
Івано-Франківської області подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Тисменицький
районний суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Головуючий
В.Б.
Гургула