Справа № 249/1706/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 травня 2014 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого cудді Вірченко
О.М.,

при секретарі
Грузновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного підприємства
«Донвуглереструктурізація» в особі
відокремленого підрозділу Шахтарської
виконавчої дирекції з ліквідації шахт
про визнання права на забезпечення
паливом та включення до списку осіб,
які мають право безкоштовного вугілля
на побутові потреби,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про зобов'язання
забезпечити вугіллям на побутові
потреби, мотивуючи свої вимоги
наступним. Він є пенсіонером вугільної
промисловості, з 02 липня 1979 року по 21
жовтня 1998 року працював
електрослюсарем підземним у ВП «Шахта
«Червона Зірка», має стаж роботи на
підземних роботах більше 19 років. До 2012
року був включений у списки
вуглеотримувачів по ЛШ «Червона
Зірка», в 2012 році йому було відмовлено у
забезпеченні побутовим вугіллям в
зв'язку із тим, що він є пенсіонером ТОВ
«Фірма «Карбон». В 2012 році за рішенням
Шахтарського міськрайонного суду його
було включено до списків
вуглеотримувачів ВП ТОВ «Фірма
«Карбон», але рішення суду не
виконується, так як ВП ТОВ «Фірма
«Карбон» перебуває в стадії
ліквідації. Під час виходу на пенсію
позивач не працював на вугільних
підприємствах, період його роботи в ТОВ
«Фірма «Карбон» не зараховано до
трудового стажу. Вважає дії
відповідача неправомірними, просив
визнати за ним право на забезпечення
безкоштовним вугіллям на побутові
потреби від ДП
«Донвуглереструктурізація» та
зобов'язати відповідача включити його
до списку отримувачів безкоштовного
побутового палива з 01 січня 2014 року.

Позивач в судове засідання не з'явився,
був повідомлений належним чином про
дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи в його відсутності
та заперечення, в яких зазначив, що в
зв'язку із тим, що останнім місцем
роботи позивача перед виходом на
пенсію є ТОВ «Фірма «Карбон», тому і
обов'язок по забезпеченню позивача
безкоштовним вугіллям на побутові
потреби повинен бути покладений на
вказане підприємство. Просив відмовити
в задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Позивач є пенсіонером вугільної
промисловості, з 02 липня 1979 року по 21
жовтня 1998 року працював у ВП «Шахта
«Червона Зірка», з 04 січня 1999 року по 01
березня 2000 року - у ВП ТОВ «Фірма
«Карбон». ОСОБА_1 мешкає у будинку з
пічним опаленням.

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 03 грудня 2012
року було визнано право позивача на
безоплатне отримання вугілля на
побутові потреби, зобов'язано ВП ТОВ
«Фірма «Карбон» включити ОСОБА_1 до
списку осіб, яким безоплатно надається
вугілля на побутові потреби з 01 січня
2012 року, стягнуто з ВП ТОВ «Фірма
«Карбон» на користь ОСОБА_1 побутове
вугілля за 2012 рік в розмірі 5,9 тонн.

Згідно із постановою про закінчення
виконавчого провадження від 30 серпня
2013 року в зв'язку із визнанням
відповідача банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури виконавче
провадження по виконанню вказаного
рішення було закінчено.

У відповідності із довідкою від 10
квітня 2014 року № 1792/06, виданою УПФУ в м.
Торезі Донецької області, період
роботи ОСОБА_1 в ТОВ «Фірма «Карбон» з 04
січня 1999 року по 01 березня 2000 року не
зарахований до загального стажу.

Листом від 24 березня 2014 року № 9/07-509
відповідач відмовив позивачу у
включенні його до списків
вуглеотримувачів на підставі п. 12.10
Галузевої угоди в зв'язку із тим, що
ОСОБА_1 є пенсіонером ТОВ «Карбон».

Згідно із витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців ВП «ТОВ «Фірма
«Карбон» перебуває в стані припинення
на підставі рішення Господарського
суду Донецької області від 14 серпня 2013
року по справі № 5/119б про визнання
юридичної особи банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури.

ДП «Донвуглереструктурізація» є
діючим підприємством та відповідно до
статуту підприємство створено з метою
здійснення некомерційної
господарської діяльності, а саме: для
організації та контролю за виконанням
мір та робіт з ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств, а також суб'єктом гірничих
відносин, при визначенні прав та
соціальних гарантій робітників
підприємства

Статтею 2 Гірничого Закону України
визначено, що сфера дії Закону
поширюється на правовідносини у сфері
діяльності гірничих підприємств,
установ, організацій, гірничих об'єктів
(далі - гірничі підприємства), що
займаються розвідкою, розробкою,
видобутком та переробкою корисних
копалин і веденням гірничих робіт,
будівництвом, ліквідацією або
консервацією гірничих підприємств.

Об'єктами гірничих відносин згідно
цього Закону є проектування,
будівництво (реконструкція, технічне
переоснащення), експлуатація,
ліквідація або консервація гірничих
підприємств. Суб'єктами гірничих
відносин є юридичні та фізичні особи
України, іноземні юридичні та
фізичні особи, особи без громадянства,
які здійснюють геологічне вивчення
родовищ корисних копалин,
проектування, будівництво
(реконструкцію), експлуатацію,
ліквідацію аварій та ліквідацію або
консервацію підприємств з видобутку та
переробки корисних копалин, а також
проводять гірничі роботи. Таким чином,
позивач і відповідач є суб'єктами
гірничих правовідносин в розумінні
цього закону, зайняті ліквідацією
гірничого підприємства.

Відповідно до статті 43 Гірничого
Закону України встановлені права та
соціальні гарантії працівників
гірничих підприємств. Так підприємства
з видобутку вугілля та вугледобувні
підприємства дійсно безоплатно
надають вугілля на побутові потреби у
розмірі, що визначається колективним
договором, певним категоріям
працівників, в тому числі і
пенсіонерам, які пропрацювали на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля, вугледобувних підприємствах:
на підземних роботах - не менше ніж 10
років для чоловіків і не менше 7 років 6
місяців - для жінок; на роботах,
пов'язаних із підземними умовами, не
менше ніж 15 років для чоловіків і не
менше 12 років 6 місяців - для жінок; на
роботах технологічної лінії на
поверхні діючих шахт чи на шахтах, що
будуються, розрізах, збагачувальних та
брикетних фабриках - не менше ніж 20
років для чоловіків і не менше 15 років -
для жінок.

Згідно статті 44 Гірничого Закону
України формами припинення діяльності
гірничих підприємств є ліквідація,
реорганізація або консервація
гірничих підприємств. Ліквідація або
консервація гірничого підприємства
здійснюється за проектом, затвердженим
власником (керівником) гірничого
підприємства, який включає
соціально-економічне обґрунтування,
технічне рішення, пропозиції про
можливе відновлення гірничих робіт,
використання гірничих виробок,
будівель, споруд іншого призначення,
заходи, спрямовані на запобігання
небезпечному впливу на інші
підприємства, довкілля та людей, та
який пройшов екологічну, технічну та
інші види експертиз, а також погоджений
в установленому законодавством
порядку з органами гірничого нагляду,
органами місцевого самоврядування та
іншими заінтересованими органами.
Відповідно до такого проекту здійснює
виробничу діяльність відповідач по
справі.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 березня 2011 р. № 303 затверджений
перелік професій працівників з
видобутку (переробки) вугілля та
працівників вугледобувних
підприємств, яким безоплатно надається
вугілля на побутові потреби і до складу
загального місячного або річного
оподатковуваного доходу яких не
включається вартість такого вугілля.
При цьому встановлено, що після
ліквідації або консервації гірничого
підприємства забезпечення вугіллям на
побутові потреби непрацевлаштованих
працівників, професії яких включені до
переліку, здійснюється відповідно до
статті 48 Гірничого закону України.

Відповідно до п. 12.10 Галузевої угоди між
Міністерством палива та енергетики
України і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
України (з доповненнями і змінами)
безоплатне забезпечення вугіллям
робітників і пенсіонерів вугільної
промисловості здійснюється
підприємством, з якого вони пішли на
пенсію або працюють, за нормою 5, 9 тон на
рік. При цьому зазначено що угода
поширюється на працівників, що
працюють на умовах найму на
підприємствах, в об'єднаннях,
компаніях, товариствах, організаціях і
установах вугільної промисловості
(видобувних, перероблювальних,
шахтовуглебудівельних, вугільного
машино будування, ДВГРС,
реструктуризації підприємств галузі,
вуглегеології, галузевої науки, інших
підприємствах виробничої та
соціальної інфраструктури галузі), що
належать до сфери управління
Мінпаливенерго України та інших
підприємств галузі, у тому числі і ті,
що знаходяться у процедурі банкрутства
згідно з Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
незалежно від форм власності та
господарювання (далі Підприємство), на
учнів, що навчаються в галузевій
системі підготовки і перепідготовки
кадрів, а також на непрацюючих членів
профспілок - інвалідів і пенсіонерів
галузі, безробітних, звільнених з
підприємств галузі. Положення Угоди є
обов'язковими до застосування при
укладанні угод на рівні компаній,
об'єднань (комбінатів), трестів,
колективних і індивідуальних трудових
договорів для всіх підприємств, що
перебувають у сфері дії сторін,
незалежно від форм власності та
господарювання, а також під час
розгляду трудових спорів.
Мінпаливенерго, профспілки
зобов'язують підприємства, що належать
до сфери управління Мінпаливенерго,
при укладанні колективних договорів
забезпечити виконання встановлених
Угодою мінімальних соціальних
гарантій працівникам та їхнім сім'ям та
не обмежують права трудових колективів
у розширенні цих гарантій з власних
джерел. Інші Підприємства вугільної
промисловості при укладанні
колективних договорів можуть
застосовувати положення зазначеної
Угоди. Затвердження статуту
відповідача Міністром енергетики та
вугільної промисловості України
свідчить про його належність до сфери
управління міністерства та взяття
зобов'язань за цією Галузевою угодою.

Порядок забезпечення вугіллям на
побутові потреби і компенсації витрат
за спожиті електроенергію та газ
працівниками і пенсіонерами
підприємств вугільної промисловості
встановлюється колективними
договорами на підприємствах
відповідно до Гірничого закону
України, цієї Угоди, а також, чинною
Інструкцією про порядок забезпечення
трудящих виробничих одиниць,
підприємств і організацій вугільної
промисловості паливом на побутові
потреби від 11.05.1976 року та Інструкцією
про порядок компенсації працівникам і
пенсіонерам підприємств вугільної
промисловості, що мають право на
відповідні пільги, витрат за спожиту
електроенергію та газ, затвердженою
наказом Мінпаливенерго та погодженої з
профспілками. Виключення з списків
осіб, які мають право безкоштовного
отримання вугілля на побутові потреби,
здійснюється спільним рішенням
керівництва підприємства та
профспілкового комітету

Згідно положень Закону України «Про
колективні договори і угоди» щодо
вимог змісту колективного договору,
він повинен обов'язково містити
відповідно до норм і положень діючого
законодавства встановлення гарантій,
компенсацій, пільг для працівників, а
умови колективного договору, що
погіршують порівняно з чинним
законодавством становище працівників,
є недійсними, і їх забороняється
включати до договорів і угод.

Відповідно до ст. 48 Гірничого Закону
України після ліквідації або
консервації гірничого підприємства
забезпечення вугіллям на побутові
потреби здійснюється в межах тарифної
угоди правонаступником категоріям
осіб, у тому числі: пенсіонерам, які
пропрацювали на підприємствах з
видобутку (переробки) вугілля,
вуглебудівних підприємствах та мають
загальний пільговий стаж на підземних
роботах та/або роботах, пов'язаних з
підземними умовами, та/або роботах
технологічної лінії на поверхні діючих
шахт чи на шахтах, що будуються,
розрізах, збагачувальних та брикетних
фабриках, не менше ніж 20 років для
чоловіків і не менше 15 років - для жінок.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що відповідачем порушені
права позивача на отримання
безкоштовного вугілля на побутові
потреби, які передбачені ст. 43
Гірничого Закону України, п. 12.10
Галузевої угоди між Міністерством
палива та енергетики України і
всеукраїнськими профспілками
вугільної промисловості України, ПКМУ
від 17.03.2011 року № 303.

Згідно із частиною 1 статті 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
понесені ним судові витрати по цій
справі, судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 43, 44 Гірничого Закону
України, Закону України «Про
колективні договори і угоди»,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 березня 2011 р. № 303, Галузевою
угодою між Міністерством палива та
енергетики України і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
України, ст.ст. 3, 10, 15, 60, 79, 88, 197, 209, 212-214,
215, 223 ЦПК Украіни, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного
підприємства
«Донвуглереструктурізація» в особі
відокремленого підрозділу Шахтарської
виконавчої дирекції з ліквідації шахт
про визнання права на забезпечення
паливом та включення до списку осіб,
які мають право безкоштовного вугілля
на побутові потреби задовольнити.

Визнати право ОСОБА_1 на безоплатне
отримання вугілля на побутові потреби
та зобов'язати Державне підприємство
«Донвуглереструктурізація» в особі
відокремленого підрозділу Шахтарської
виконавчої дирекції з ліквідації шахт
включити ОСОБА_1 до списку осіб, якім
безоплатно надається вугілля на
побутові потреби з 1 січня 2014 року.

Стягнути з Державного підприємства
Донецька обласна дирекція з ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств" (ДП
"Донвуглереструктурізація"), в особі
відокремленого підрозділу Шахтарської
виконавчої дирекції з ліквідації шахт
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.М.Вірченко