Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів: Ковальчук Н.М.,
Максимчук З.М.,

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю., з участю позивача та відповідача,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Рівненського міського суду від
14 березня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру
аліментів,

В С Т А Н О
В И Л А :

24 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся
в Рівненський міський суд з позовом до
ОСОБА_1, в якому просив зменшити розмір
стягнення аліментів на утримання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 750 грн. на 20 грн.
щомісячно до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що з нього стягуються
аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у
розмірі, який на даний час він не
спроможний сплачувати, оскільки тяжко
хворіє. Він став інвалідом 3 групи і
йому протипоказана праця, що
підтверджується відповідними
доказами. Він ніде не працює, отримує
лише пенсію по інвалідності, яка
необхідна для його лікування, оскільки
щомісячно на лікування він витрачає 800
грн., а йому ще потрібні кошти на
харчування та одяг. Також зазначає, що
його мати ОСОБА_5 не може йому допомогти
коштами, оскільки сама хворіє.

Із цих підстав просив позов
задовольнити.

Рішенням Рівненського міського
суду від 14 березня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/932/2014
Головуючий у 1 інстанції :
Рудика Л.Д.

Доповідач :
Григоренко М.П.

Зменшено розмір аліментів,
стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
з 500 грн. на 200 грн. щомісячно, з дня
набрання рішенням законної сили до
повноліття дитини.

В поданій на рішення суду апеляційній
скарзі ОСОБА_1, покликається на його
незаконність, через порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи.

Вказує, що суд першої інстанції,
зменшивши розмір аліментів не
врахував, що позивач є інвалідом 3 групи
з 09.07.2013 року, а з 15.02.2011 року він
неофіційно працював, мав доходи, але
аліменти не сплачував, в результаті
чого у нього утворилася заборгованість
по аліментах станом на лютий 2014 року в
розмірі 18500 грн., у зв'язку з чим його
було оголошено в розшук.

Також зазначає, що згідно довідки до
акта МСЕК серія АВ №0015462 третя група
інвалідності ОСОБА_2 встановлена
строком до 01 жовтня 2014 року та не відомо
чи буде продовжено позивачу
інвалідність після вказаного строку.

Крім того вказує, що позивачем не
надано суду довідку про те, що розмір
його пенсії складає 925 грн., а також ним
голослівно стверджено, що йому
протипоказана праця, оскільки у
довідці МСЕК зазначено, що ОСОБА_2
протипоказана праця в несприятливих
метеоумовах, тобто праця для нього не
протипоказана.

Крім того судом не враховано, що вона
ніде не працює, так як знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також із трудової книжки позивача
вбачається, що він не працює з 30.12.2006
року, а інвалідність встановлена з
09.07.2013 року, тобто ще до встановлення
інвалідності позивач не працював із
власної ініціативи, а не через стан
здоров'я.

Крім того, позивачем не надано доказів
щодо щоденного прийому ліків,
періодичного стаціонарного лікування
та чеків про придбання ліків.

Судом не було з'ясовано матеріального
стану ОСОБА_1, не враховано, що вона є
одинокою матір'ю та на даний час ніде не
працює, проживає у кімнаті гуртожитку
з батьками, двома дітьми та братом, що
підтверджується відповідною довідкою.

Із цих підстав просить скасувати
оскаржуване рішення суду.

В ході апеляційного розгляду справи
відповідач підтримала апеляційну
скаргу та просила її задовольнити.

Позивач просив відхилити апеляційну
скаргу, а рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги та вивчивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Частково задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_2 та зменшуючи розмір
аліментів, які підлягають стягненню із
останнього з 500 грн. до 200 грн., суд
першої інстанції прийняв до уваги стан
здоров'я позивача, що він на даний час є
інвалідом 3 групи і ніде не працює.

Проте, на розсуд колегії суддів,
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню, з ухваленням у справі
нового рішення, з наступних підстав.

Частина 1 статті 192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них може бути
зменшено або збільшено за рішенням
суду.

З матеріалів справи вбачається, що стан
здоров'я позивача є незадовільним
внаслідок захворювання, яке останній
переніс ще у 2000 році, у зв'язку із чим у
2013 році йому було встановлено
інвалідність.

Тобто, на час винесення Рівненським
міським судом в 2011 року свого рішення
про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на
утримання своєї дитини в розмірі 500
грн., дана обставина вже існувала і вона
була врахована судом, а тому відсутні
підстави вважати, що відбулось
погіршення стану здоров'я позивача.

Навпаки, оформлення ОСОБА_2
інвалідності надало йому змогу
отримувати відповідну пенсію, що
свідчить про покращення його
матеріального стану.

Крім того, відповідно до висновку МСЕК
позивачу протипоказана праця в
несприятливих метеоумовах, але це не
означає, що останній взагалі не може
працювати.

До того ж, позивач не надав суду
будь-яких доказів того, що він дійсно
намагався працевлаштуватись, але йому
було відмовлено в цьому у зв'язку із
наявним у нього захворюванням, як він
про це наголосив в ході апеляційного
розгляду справи.

Крім того, колегія суддів враховує
попереднє неналежне ставлення
позивача до виконання свого обов'язку
по сплаті аліментів, в зв'язку із чим у
того утворилась заборгованість по
аліментах і його було оголошено у
розшук, а 24 квітня 2004 року засуджено за
ч. 1 ст. 164 КК України.

Таким чином, на розсуд колегії
суддів, у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 має бути відмовлено, за
безпідставністю.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309, 313-314, 315
ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду від
14 березня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про зменшення розміру аліментів -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Ковальчук Н.М.

Максимчук З.М.