Ухвала

іменем україни

4 червня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за заявою відкритого
акціонерного товариства «Селянський
комерційний банк «Дністер» про заміну
сторони виконавчого провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 23
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 24
лютого 2014 року,

встановила:

У листопаді 2013 року відкрите
акціонерне товариство «Селянський
комерційний банк «Дністер» (далі - ВАТ
«СКБ «Дністер») звернулося до суду з
заявою про заміну сторони виконавчого
провадження, посилаючись на те, що 17
вересня 2009 року Тлумацький районний
суд видав судовий наказ по справі за
заявою ВАТ «СКБ «Дністер» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості по договору
кредиту.

Вказувало, що 14 червня 2013 року між ВАТ
СКБ «Дністер» та ОСОБА_3 укладено
договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відбулась заміна кредитора
в зобов'язанні, а тому просить замінити
сторону виконавчого провадження
стягувача ВАТ СКБ «Дністер» на його
правонаступника ОСОБА_3

Ухвалою Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 23
грудня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 24
лютого 2014 року, в задоволенні заяви
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати постановлені в справі ухвали
та ухвалити нове рішення про
задоволення заяви, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п. 2
ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної
інстанції скасовує ухвалу і передає
питання на новий розгляд до суду першої
або апеляційної інстанції, якщо було
порушено порядок, встановлений для
його вирішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що ОСОБА_3 не довела правову та
фактичну підставу своїх вимог виходячи
з обов'язку доказування і подання
доказів.

Проте даний висновок не ґрунтується на
процесуальному законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні (крім випадків,
передбачених ст. 515 ЦК України) може
бути замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього
Кодексу до нового кредитора переходять
права первісного кредитора в
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з вимогами чинного
законодавства заміна осіб в окремих
зобов'язаннях через волевиявлення
сторін (відступлення права вимоги) є
різновидом правонаступництва та
можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК
України та ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі вибуття
кредитора в зобов'язанні він
замінюється правонаступником.

Установлено, що за заявою ВАТ «СКБ
«Дністер» 17 вересня 2009 року Тлумацьким
районним судом Івано-Франківської
області було видано судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ «СКБ
«Дністер» 11 237,61 грн заборгованості за
договором кредиту, 26,19 грн судових
витрат та 30,00 грн витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи (а.с. 2).

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених ЦПК України.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Оцінюючи надані сторонами докази, суди
не дотрималися встановленого ст. 212 ЦПК
України принципу оцінки доказів,
відповідно до якого суд на підставі
всебічного, повного й об'єктивного
розгляду обставин справи аналізує та
оцінює докази як кожен окремо, так і в
їх сукупності, у взаємозв'язку, в
єдності і протиріччі, і ця оцінка
повинна спрямовуватися на
встановлення достовірності чи
відсутності обставин, які
обґрунтовують доводи та заперечення
сторін.

Обґрунтовуючи заяву ВАТ «СКБ «Дністер»
зазначало, що відповідно до протоколу
№60 аукціону з реалізації майна від 14
червня 2013 року право вимоги за
кредитами наданими ВАТ «СКБ «Дністер»
фізичним особам за договорами, в т.ч.
право вимоги за наданим кредитом
договір № 96к від 15 травня 2007 року про
надання комісійного кредиту було
продано ОСОБА_3

Однак вирішуючи заяву, суд першої
інстанції на вказане уваги не звернув,
в ухвалі не вказав чим даний довод
заяви спростовується, обмежився
посиланням на те, що заявник не надав
належних доказів на підтвердження
набуття правонаступництва.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони не приймали участі при
розгляді справи в суді першої
інстанції.

До апеляційного суду ОСОБА_3 було
подано клопотання про дослідження
нових доказів, які не були предметом
дослідження судом першої інстанції з
поважних причин, а саме договір
купівлі-продажу прав вимоги за
зобов'язаннями по кредитних договорах
(відступлення права вимоги) від 14
червня 2013 року (а.с. 51 - 54), витяг з
додатку до акта передачі - приймання
майна активів.

Прийнявши зазначені докази,
апеляційний суд у порушення вимог
статей 212,213 ЦПК України не дав їм
належної оцінки, не вказав в ухвалі,
якими доказами вони спростовуються та
дійшов до передчасного висновку про
залишення ухвали місцевого суду без
змін.

З урахуванням наведеного, постановлені
в справі судові ухвали не можуть
залишатись в силі та з підстав,
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України,
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 23
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 24
лютого 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук Судді:В.С.
Висоцька В.М. Колодійчук О.В. Умнова
І.М. Фаловська