Справа № 738/810/14-ц Провадження №
22-ц/795/1255/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції -Сова
Т. Г. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року м.ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка
В.М.суддів:Лакізи Г.П., Хромець Н.С.при
секретарі:Руденко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» на рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 10 квітня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 10
квітня 2014 року позов задоволено. В
рахунок погашення заборгованості ФОП
ОСОБА_6 перед ПАТ «Дельта Банк» за
договором кредитної лінії № НКЛ 2006826
від 21.07.2011 року в розмірі 202862,20 грн., яка
складається із заборгованості по
кредиту - 165276 грн.; пені за несвоєчасне
повернення кредиту - 9210,09 грн.;
заборгованості за відсотками - 24962,43
грн.; пені за несвоєчасне повернення
відсотків - 3413,68 грн. звернуто стягнення
на предмет іпотеки в межах суми боргу
за договором кредитної лінії: житловий
будинок загальною площею 98,5 кв.м.,
житловою площею 53,9 кв.м., що складається
з: житлового будинку (Літера А)
загальною площею 72,1 км.м., житловою
площею 53,9 кв.м., погрібу (Літера П),
веранди (Літера а) загальною площею 26,4
кв.м., ганку (Літера а1), сараю (Літера Б),
сараю (Літера Г), сараю (Літера Д),
убиральні (Літера У), воріт з хвірткою
(Літера 5), огорожі (Літера 6), огорожі
(Літера 7), огорожі (Літера 8)
розташований за адресою АДРЕСА_1,
предмет іпотеки -1 належить ОСОБА_7 та
ОСОБА_5 на праві спільної часткової
власності по ? частині кожному на
підставі Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно видане виконавчим
комітетом Ніжинської міської ради 15
липня 2011 року на підставі рішення № 301
від 14 липня 2011 року взамін договору про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки, посвідченого 07
серпня 1968 року Ніжинською державною
нотаріальною конторою за р. № 2991. Право
власності іпотекодавців на предмет
іпотеки зареєстровано КП «Ніжинське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» Чернігівської
обласної ради від 15 липня 2011 року,
реєстраційний номер в реєстрі права
власності на нерухоме майно 26971578 про що
виданий Витяг про реєстрацію прав №
30630518 від 15 липня 2011 року; земельну
ділянку на якій розташований предмет
іпотеки-1 загальною площею 0,0595 га
цільове призначення для будівництва і
обслуговування жилого будинку
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) розташована за
адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер -
:03:010:0103. Предмет іпотеки-2 належить
ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на праві спільної
власності по ? частині кожному згідно
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯК № 760404
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 02,
виданого на підставі рішення
Ніжинської міської ради від 25
листопада 2009 року 53 сесія 5 скликання
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження» з
додержанням вимог Закону України «Про
іпотеку». Початкову ціну встановити на
рівні не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна на підставі оцінки
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності (незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій). Стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір
в розмірі 2028 грн. 62 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»
просить скасувати оскаржуване рішення
суду та прийняти нове рішення, яким
повністю задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Так, апелянт вказує на те, що сторонами
при укладенні договору кредитної лінії
було погоджено, що за прострочення
строків повернення кредитних коштів
або сплати процентів позичальник
сплачує кредитору пеню із розрахунку 3%
від простроченої суми за кожний день
прострочення. Також дані умови
договору підтверджуються п.3 ст.6 ЦК
України. Сторони в договорі можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд. Фактично заборгованість
відповідача складається з : 165276 грн. -
заборгованості за кредитом, 541724,04 грн. -
пені за несвоєчасне повернення
кредиту, 54962,43 грн. - заборгованість за
відсотками, 262502 грн. розмір пені за
несвоєчасне повернення відсотків.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між ФОП ОСОБА_6 ТА Пат «Дельта Банк»
було укладено договір кредитної лінії
№ НКЛ-2006826 від 21 липня 2011 року,
відповідно до якого банк надав
позичальнику кредит в розмірі 175000 грн.
з кінцевим строком повернення до 20
липня 2014 року. Позичальник за
користування кредитом зобов'язаний за
умовами договору сплачувати банку 25,99 %
річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між банком та
ОСОБА_7, ОСОБА_5 21 липня 2011 року було
укладено іпотечний договір (а.с.19-30),
відповідно до якого відповідачі надали
в іпотеку: житловий будинок загальною
площею 98,5 кв.м., житловою площею 53,9 кв.м.,
що складається з: житлового будинку
(Літера А) загальною площею 72,1 км.м.,
житловою площею 53,9 кв.м., погрібу
(Літера П), веранди (Літера а) загальною
площею 26,4 кв.м., ганку (Літера а1), сараю
(Літера Б), сараю (Літера Г), сараю
(Літера Д), убиральні (Літера У), воріт з
хвірткою (Літера 5), огорожі (Літера 6),
огорожі (Літера 7), огорожі (Літера 8)
розташований за адресою АДРЕСА_1,
предмет іпотеки-1 належить
іпотекодавцям на праві спільної
часткової власності по ? частині
кожному на підставі Свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
видане виконавчим комітетом
Ніжинської міської ради 15 липня 2011 року
на підставі рішення № 301 від 14 липня 2011
року взамін договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки, посвідченого 07 серпня 1968 року
Ніжинською державною нотаріальною
конторою за р. № 2991. Право власності
іпотекодавців на предмет іпотеки
зареєстровано Комунальним
підприємством «Ніжинське міжміське
бюро технічної інвентаризації»
Чернігівської обласної ради від 15
липня 2011 року, реєстраційний номер в
реєстрі права власності на нерухоме
майно 26971578 про що виданий Витяг про
реєстрацію прав № 30630518 від 15 липня 2011
року; земельну ділянку на якій
розташований предмет іпотеки-1
загальною площею 0,0595 га цільове
призначення для будівництва і
обслуговування жилого будинку
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) розташована за
адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер -
:03:010:0103. Предмет іпотеки-2 належить
іпотекодавцям на праві спільної
власності по 1/2 частині кожному згідно
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯК № 760404
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 02,
виданого на підставі рішення
Ніжинської міської ради від 25
листопада 2009 року 53 сесія 5 скликання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу , інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності умов та вимог - відповідно
до звичаїв ділового обороту або інших
вимог що звичайно ставляться.

Згідно з правилами ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові
кошти(кредит) позичальникові у розмірі
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфу1
цієї глави,якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

У порушення умов договору про
іпотечний кредит та ст.ст. 526, 1054 ЦК
України, позичальник ФОП ОСОБА_6
виконував зобов'язання неналежним
чином, внаслідок чого, відповідно до
наданого позивачем розрахунку (а.с 8)
ФОП ОСОБА_6 станом на 03.09.2013 року має
заборгованість в розмірі 1024464,47 грн.,
яка складається із заборгованості по
кредиту - 165276 грн.; пені за несвоєчасне
повернення кредиту - 541724,04 грн.;
заборгованості за відсотками - 54962,43
грн.; пені за несвоєчасне повернення
відсотків - 262502 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
позивач - банк виконав взяті на себе
зобов'язання по договору кредитної
лінії, надавши позичальнику кредит в
сумі 175000 грн., однак ФОП ОСОБА_6 взяті на
себе зобов'язання по поверненню
кредиту виконав частково.

У зв'язку з чим за рішенням
Господарського суду Чернігівської
області від 18 вересня 2012 року позовні
вимоги Пат «Дельта Банк» були
задоволені частково, стягнуто з ФОП
ОСОБА_6 на користь Пат«Дельта Банк» 165276
грн., заборгованості по кредиту, 2055,67
грн. пені за несвоєчасне повернення
кредиту, 16240, 61 грн. заборгованості по
процентах, 700, 73 грн. пені за
несвоєчасну сплату процентів (а.с.94-97).

Згідно зі ст.553 ЦК України, за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Встановивши, що ФОП ОСОБА_6 свої
зобов'язання за Договором кредитної
лінії від 21 липня 2011 року по поверненню
кредитних коштів належним чином не
виконує, у зв'язку з чим наявна сума
простроченої заборгованості, суд
виходячи з правил ст.544 ЦК України, за
яким поручитель відповідає перед
кредитором у тому обсязі, що і боржник
включаючи сплату основного боргу,
процентів, неустойки відшкодування
збитків, якщо інше не встановлено
договором поруки, обґрунтовано поклав
на ОСОБА_5 відповідальність, яка
випливає із відповідальності
позичальника ОСОБА_6, суб'єкта
підприємницької діяльності.

При цьому судом було враховано, що
інший поручитель за Іпотечним
договором від 21 липня 2011 року ОСОБА_8 14
серпня 2013 року померла, і ОСОБА_5
звернувся із заявою до нотаріальної
контори після смерті останньої, а ст.1282
ЦК України закріплено обов'язок
спадкоємців задовольнити вимоги
кредитора.

З врахуванням наведеного, а також
положень ч.1ст.33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки і на підставі ст.ст.12,33,39,40
зазначеного Закону, суд першої
інстанції задовольнив вимоги Банку як
іпотекодержателя, шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки: житловий
будинок загальною площею 98,5 кв.м,
житловою 53,9 кв.м., розташований в
АДРЕСА_1, земельну ділянку , на якій
розташований предмет іпотеки-1,
загальною площею 0,0595 га.

Апеляційний суд вважає безпідставними
доводи апеляційної скарги. що судом
першої інстанції неправильно
визначена сума заборгованості за
кредитним договором виходячи з
наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
сама заборгованість за кредитом
становить 165276 грн. У наданому Банком
розрахунку розмір пені за несвоєчасне
повернення кредиту становить 541,72404
грн., розмір пені за несвоєчасне
повернення відсотків 262 502 грн., та 54962,43
грн. заборгованість за несвоєчасне
повернення відсотків.

Виходячи із змісту ст.549 ЦК України
неустойкою визнається грошова сума
або інше майно , які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Згідно з Законом України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» за
прострочення грошових зобов'язань,
суб'єктами яких є підприємства,
установи та організації незалежно від
форм власності та господарювання, а
також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, боржники
сплачують кредиторам пеню в розмірі, що
встановлюється за договором та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

В своєму рішенні № 7-рп/2013 від 11 липня 2013
року у справі за конституційним
зверненням громадянина ОСОБА_9 щодо
офіційного тлумачення положень
другого речення преамбули Закону
України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань Конституційний Суд України
зазначив, що "Положеннями ч.ч. 1, 2 ст.18
Закону України "Про захист прав
споживачів" встановлено, що продавець
(виконавець, виробник) не повинен
включати у договори із споживачем
умови, які є несправедливими. Умови
договору є несправедливими, якщо
всупереч принципу добросовісності
його наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача. В чч. 3, 4 ст.18 Закону наведено
окремі несправедливі умови договору,
перелік яких не є вичерпним. При цьому
п.4 ч.1 ст.21 Закону встановлено, що для
цілей застосування цього закону та
пов'язаного з ним законодавства про
захист прав споживачів права споживача
вважаються в будь-якому разі
порушеними, якщо порушується принцип
рівності сторін договору, учасником
якого є споживач". Конституційний Суд
України виходив з того, що вимога про
нарахування та сплату неустойки за
договором споживчого кредиту, яка є
явно завищеною, не відповідає
передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та чч. 2,3
ст.627 ЦК України засадам
справедливості, добросовісності,
розумності як складовим елементам
загального конституційного принципу
верховенства права. Наявність у
кредитора можливості стягувати із
споживача надмірні грошові суми як
неустойку спотворює її дійсне правове
призначення, оскільки із засобу
розумного стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

У даному спорі, договірні
правовідносини між платниками і
одержувачами грошових коштів щодо
відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань
врегульовані Законом України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань».

За наведених вище обставин,
апеляційний суд приходить до висновку,
про правильне застосування судом
першої інстанції ст.3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», тому
що застосування вказаної норми Закону
при обчисленні розміру пені є вірним,
оскільки яким би способом не
визначався в договорі розмір пені він
не може перевищувати той розмір, який
установлено законом як граничний,
тобто за прострочення платежу за
договором може бути стягнуто лише пеню,
сума якої не перевищує ту, що обчислено
на підставі подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Також судом першої інстанції враховано
ту обставину, що ОСОБА_6 було частково
погашено взяте на себе кредитне
зобов'язання від 21.11.2011 року та
сплачено загалом 30000 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями від 27.09 2013 року, 24.10.2013
року,28.11.2013 року,27.12.2013 року,31.01.2014 року,
28.02.2014 року.

З врахуванням зазначеного, що
позивачем не були враховані при
розрахунку пені за несвоєчасне
повернення кредиту та пені за
несвоєчасне повернення відсотків
положення ст.3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань, якими
обмежуються сторони при встановленні
договірної неустойки, судом першої
інстанції обґрунтовано визначена сума
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 202862,20 грн., яка складається із
заборгованості по кредиту-165276 грн.,пені
за несвоєчасне повернення кредиту-9210,09
грн.. заборгованість за відсотками -
24962,43 грн. пеня за несвоєчасне
повернення відсотків - 3413,68 грн.

Рішення суду першої інстанції щодо
задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк»
про звернення стягнення на предмет
іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за договором кредитної
лінії, з визначенням загального
розміру вимог та всіх його складових є
законним і обґрунтованим.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1
ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що доводи викладені в
апеляційній скарзі обґрунтованості
судових висновків не спростовують,
тому підстави для її задоволення
відсутні.

Судове рішення постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 10
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: