Справа № 2/487/1779/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2014 року
Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі :

головуючого
судді Гаврасієнка
В.О.

при секретарі
Кожині В.О.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк», ОСОБА_4, треті особи -
Служба у справах дітей адміністрації
Заводського району м. Миколаєва,
приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання
договору іпотеки недійсним -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2014 року позивач звернулась до суду з
позовом до відповідача, в якому просить
визнати недійсним договір іпотеки від
26.09.2006 року, укладений між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку (далі АКБСР)
«Укрсоцбанк», правонаступником всіх
прав та обов'язків якого є ПАТ
«Укрсоцбанк», та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
за реєстровим №2566.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, для захисту своїх інтересів
направила представника.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, просила позов
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовні заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
просила суд відмовити в їх задавлені,
посилаючись на той факт, що під час
оформлення іпотечного договору були
дотримані усі вимоги чинного
законодавства.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги визнає, проти задоволення
позову не заперечує.

Приватний нотаріус ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилась, направила до
суду заперечення проти позову та заяву
про розгляд справи за її відсутності,

Представник Служби у справах дітей в
судове засідання не з'явився, про день
та час розгляду справи був
повідомлений належним чином, причину
неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові матеріали
справи, судом встановлено наступне.

06.09.2006 року між ОСОБА_4 та АКБСР
«Укрсоцбанк», правонаступником всіх
прав та обов'язків якого є ПАТ
«Укрсоцбанк», був укладений кредитний
договір №640/518-К518, відповідно до умов
якого банк надав ОСОБА_4 кошти в розмірі
69300,00 доларів США на поточні потреби,
строком до 05.09.2021 року зі сплатою за
користування кредитом процентної
ставки, розмір якої становить - 13%
річних.

Крім того, 06.09.2006 року між АКБСР
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено
договір поруки №640/518-П518. З метою
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором 06.09.2006 року між
Позивачем та відповідачем було
укладено договір іпотеки, посвідчений
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за реєстровим №2566, відповідно до умов
якого ОСОБА_3 передала в іпотеку банку
нерухоме майно, а саме: домоволодіння,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки форми №3 від 11.02.2014 року
вих.№66 за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровані з правом на житлову
площу крім інших неповнолітні діти:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, які
постійно проживали за вказаною
адресою.

Відповідно до листа Служби у справах
дітей від 30.03.2009 року вих. №563 Службою у
справах дітей адміністрації
Заводського району виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
дозвіл на укладення договору іпотеки
будинку, розташованого у АДРЕСА_1 між
громадянкою ОСОБА_3 та Укрсоцбанком не
надавався.

Вищевикладене свідчить про те, що
договір іпотеки не був погоджений у
встановленому порядку Службою у
справах дітей.

Згідно ч.6 ст. 203 ЦК України правочин, що
вчиняється батьками, не може
суперечити правам та інтересам їхніх
малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей. Згідно ч. 1 ст. 155
СК України батьківські прав не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 ЗУ «Про охорону
дитинства» батьки або особи, які їх
замінюють, не мають права без дозволу
органів опіки і піклування укладати
договори, які підлягають нотаріальному
посвідченню або спеціальній
реєстрації, відмовлятися від належних
дитині майнових прав, здійснювати
розподіл, обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

Одним із правочинів, які не можуть
вчиняти батьки без дозволу органів
опіки та піклування відповідно до ст.177
Сімейного кодексу України є відмова
від майнових прав дитини, до яких
відноситься, зокрема, і право
користуватися жилим приміщенням,
оскільки відповідно до частин 2,3 ст. 18
ЗУ «Про охорону дитинства» діти - члени
сім'ї наймача або власника житлового
приміщення мають право користуватися
займаним приміщенням нарівні з
власником або наймачем.

Відповідно до ч. 1 ст.29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому, у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає пост фіно,
переважно або тимчасово. Відповідно до
ч. 3 цієї статті ЦК України місцем
проживання фізичної особи у віці до
чотирнадцяти років є місце проживання
її батьків або кожного з них, з ким вона
проживає.

Частиною 7 ст. 7 СК України дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згод на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України
права, свободи та інтереси малолітніх
осіб віком до чотирнадцяти років, а
також недієздатних фізичних осіб
захищають у суді відповідно їхні
батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші
особи, визначені законом.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6
ст. 203 цього Кодексу.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в п. 44 постанови №5
від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
ерудитних правовідносин» роз'яснив, що
при вирішенні справ суди повинні
виходити із того, чи мала дитина право
власності на предмет іпотеки чи право
користування предметом іпотеки на
момент укладення договору іпотеки.

Відповідно преамбули ЗУ «Про основи
соціального захисту бездомних осіб і
безпритульних дітей» цей Закон
визначає загальні засади соціального
захисту бездомних осіб і безпритульних
дітей, забезпечує правове регулювання
відносин у суспільстві, які спрямовані
на реалізацію бездомними особами і
безпритульними дітьми прав і свобод,
передбачених Конституцією та
законодавством України, створює умови
для діяльності громадських та
благодійних організацій, що працюють у
сфері соціального захисту населення.
Згідно ст. 12 цього Закону держава
охороняє і захищає права та інтереси
дітей під час вчинення правочинів щодо
нерухомого майна. Неприпустиме
зменшення або обмеження прав та
інтересів дітей під час вчинення
будь-яких правочинів щодо жилих
приміщень. Органи опіки та піклування
здійснюють контроль за дотриманням
батьками та особами, які їх замінюють,
житлових прав і охоронюваних законом
інтересів дітей відповідно до закону.
Для вчинення будь-яких правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону.

Таким чином, як вбачається з наведених
вище норм діючого законодавства, суд
вважає, що при укладенні договору
іпотеки від 26.09.2006 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником всіх прав та
обов'язків якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та
ОСОБА_3, посвідчений приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, за
реєстровим №2566 були допущені суттєві
порушення діючого законодавства, а
саме, порушення прав дітей на житло,
зазначений договір не був погоджений у
встановленому порядку органом опіки та
піклування, завданням якого є захист
прав неповнолітніх та малолітніх дітей
при вирішенні питання розпорядження
майном, яким вони володіють чи
користуються, тому цей договір слід
визнати недійсним.

Керуючись ст.ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк», ОСОБА_4, треті особи -
Служба у справах дітей адміністрації
Заводського району м. Миколаєва,
приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання
договору іпотеки недійсним -
задовольнити.

Визнати недійсним договір іпотеки від
06.09.2006 року, укладений між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за реєстровим №2566.

Рішення вступає в законну силу
через 10 днів після його проголошення та
може бути оскаржено до Апеляційного
суду Миколаївської області через
Заводський райсуд м. Миколаєва в
порядку, встановленому ст.ст.294,296 ЦПК
України.

Суддя
В.О.
Гаврасієнко