Справа № 686/6867/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді - Салоїд
Н.М.,

при секретареві - Колісник Л.В.,

за участю представника
позивача - ОСОБА_1,

представників відповідачів -
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хмельницький в залі суду
цивільну справу за позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

про встановлення факту прийняття
спадщини, визнання права власності на
майно в порядку спадкування, визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину

в с т а н о в
и в :

У квітні місяці 2014 року ОСОБА_4
звернулася до суду із позовом, який
мотивує тим, що вона являється
спадкоємцем першої черги після смерті
матері, ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті матері залишилось
спадкове майно у вигляді однієї другої
частини будинку за АДРЕСА_1.

Вона проживала у одній частині будинку
разом із матір»ю як до її смерті, так і
залишилась проживати у цій частині
будинку, фактично прийняла спадщину
після смерті своєї матері та
користується спадковим майном до цього
часу.

Спадкоємцем першої черги був і її брат,
ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, який
фактично користувався іншою частиною
цього ж будинку.

Після смерті матері вони із братом
домовились про те, що він оформить
спадщину після смерті матері ОСОБА_8, а
потім подарує їй одну другу частину
будинковолодіння по АДРЕСА_1, позаяк
вона перебувала у черзі для отримання
житла.

30 липня 2008 року державним нотаріусом
Першої Хмельницької державної
нотаріальної контори ОСОБА_10 видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкове майно
якої складається із житлового будинку
за АДРЕСА_1 з належними до нього
надвірним будівлями.

Вважає, що вона має право на одну
другу частину будинковолодіння за
АДРЕСА_1, оскільки вона фактично
постійно проживала разом із матір»ю у
будинковолодіння, що належало їй на
день смерті, фактично прийняла
спадщину та користується її майном до
цього часу. Просила встановити факт
прийняття нею спадщини після смерті
матері ОСОБА_8, визнати частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане на ім»я
ОСОБА_10 та визнати за нею право
власності в порядку спадкування на
одну другу частину будинковолодіння.

Позивач та її представник заявлені
вимоги в судовому засіданні підтримали
повністю, просять їх задоволити. Суду
показали, що як до смерті, так і після
смерті матері ОСОБА_8 вона проживала
разом із нею, доглядала її до смерті, та
фактично прийняла спадщину відповідно
до вимог статті 549 Цивільного кодексу
Української РСР, позаяк спадкодавець
помер до 01.01.2004 року.

Вона у встановленому порядку не
відмовлялась від спадщини, і фактично
користується спадковим майно - однією
другою частиною будинковолодіння до
цього часу, тому вважає, що не
пропустила строку звернення до суду за
захистом свого права, оскільки брат при
житті визнавав її право на ? частину
будинку після смерті матері.

У зв»язку із смертю брата ІНФОРМАЦІЯ_2
виникла необхідність в оформленні
права на спадщину.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_6
та її представник просять у
задоволенні позову відмовити, оскільки
позивач не подала заяви про прийняття
спадщини, пропустила строк визначений
законом для її прийняття і все
будинковолодіння відповідно до
виданого свідоцтва про право на
спадщину належить ОСОБА_10, а відповідно
у зв»язку із його смертю його
спадкоємцям - ОСОБА_6 та ОСОБА_6 Позивач
не має права на спадкове майно після
смерті своєї матері ОСОБА_8, оскільки
для видачі свідоцтва про право на
спадщину необхідно аби спадкоємець
його прийняв, і крім того нею
пропущений трирічний строк,
передбачений законом для визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину. Однак ними не
заперечується той факт, що позивач
проживала у частині будинковолодіння
разом із матір»ю, доглядала її,
користувалась та користується її
майном. Не заперечують і домовленості
про те, що ОСОБА_10 визнавав частку в
будинковолодінні сестри та мав її
подарувати частину будинковолодіння,
однак помер.

ОСОБА_11, законний представник ОСОБА_6 та
її представник в судовому засіданні
заявленого позову не визнали та
просять у його задоволенні ОСОБА_4
відмовити, оскільки згідно свідоцтва
про право на спадщину все
будинковолодіння належить ОСОБА_10

Суд, вислухавши доводи позивача
та її представника, заперечення
відповідачів та їх представників,
вважає позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8, матір
позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
копіями свідоцтв про народження,
копією свідоцтва про укладення шлюбу
ОСОБА_4 та копією свідоцтва про смерть
ОСОБА_10

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась
спадщина на майно, котре складалось із
будинковолодіння, розташованого по
АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті матері
прийняв її син ОСОБА_10, подавши до
Першої Хмельницької нотаріальної
контори 04 квітня 2008 року заяву про
прийняття спадщини, якому 30 липня 2008
року Першою Хмельницькою державною
нотаріальною конторою видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на будинковолодіння піл
номером АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті матері
фактично прийняла і її донька ОСОБА_4
відповідно до вимог статті 549
Цивільного кодексу Української РСР в
редакції Закону 1963 року, яка
передбачала, що спадкоємець є таким, що
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном.

Як достовірно установлено судом,
та по суті цього факту не заперечували
і сторони, про те, що ОСОБА_4 проживала в
половині будинку АДРЕСА_1 разом із
матір»ю як до , так і після її смерті.
Загальноосвітню школу №19, що
розташована у мікрорайоні «Ружична»
відвідували та закінчували і її діти,
що підтверджується письмовими
доказами - табелями успішності, витягом
із особової справи, медичною карткою
ОСОБА_12 та копією особової медичної
книжки позивача ОСОБА_4 із зазначенням
фактичного проживання - місця
проживання спадкодавця. Означений факт
підтвердили і свідки допитані судом
ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_14 та ОСОБА_15,
котрі достовірно повідомили обставини
прийняття спадщини позивачкою після
смерті своєї матері ОСОБА_8,
користування однією другою частиною
будинковолодіння як до смерті матері,
так і до цього часу та фактичне
користування іншою його частиною
братом ОСОБА_4, ОСОБА_10 та членами його
сім»ї. Ці обставини підтвердила і
відповідач ОСОБА_6 та її представник.
Спору щодо такого розподілу спадкового
майна між позивачем та її братом
ОСОБА_10 не виникало. ОСОБА_4 проживала у
цій частині будинковолодіння,
користувалась ним, робила у ньому
ремонт після смерті матері.

Із матеріалів спадкової справи
вбачається, що після смерті ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в Першу Хмельницьку
державну нотаріальну контору із заявою
04 квітня 2008 року звернувся ОСОБА_10, факт
прийняття спадщини підтверджено
наявністю правовстановлюючих
документів на спадкове майно. Однак із
матеріалів спадкової справи видно, що
ОСОБА_4 не відмовлялась від прийняття
спадщини після смерті матері, а
нотаріус фактично не перевірив
наявність кола спадкоємців за законом
за умови, що спадкодавець померла до 01
січня 2004 року.

Відносини спадкування регулюються
правилами ЦК України, якщо спадщина
відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом. У разі коли спадщина, яка
відкрилася до набрання чинності ЦК
України і строк на її прийняття не
закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові
відносини регулюються цим Кодексом.

При цьому слід враховувати, що норми п. 5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України, згідно з якими цей ЦК України
застосовується також до спадщини, яка
відкрилася, але не була прийнята ніким
із спадкоємців до набрання чинності
цим Кодексом, слід розуміти таким
чином, що правила книги шостої ЦК
України може бути застосовано лише до
спадщини, яка відкрилася після 1 липня
2003 року і не була прийнята ніким зі
спадкоємців, право на спадкування яких
виникло відповідно до норм статей 529 - 531
ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування,
спадщина за якими відкрилась і була
прийнята до 1 січня 2004 року, не
допускається застосування судами норм
ЦК України 2003 року, а застосуванню
підлягають норми законодавства,
чинного на час відкриття спадщини,
зокрема ЦК УРСР.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР, що був чинним на
час виникнення спірних правовідносин,
для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина вважається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; 2) якщо він
подав державні нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Отже, для прийняття спадщини необхідне
волевиявлення спадкоємця і здійснення
ним певних дій.

Тому, виходячи із означених положень
закону суд вважає, що підлягають
задоволенню вимоги позивача щодо
встановлення факту прийняття нею
спадщини після смерті матері ОСОБА_8,
позаяк вони доведенні в суді
достовірними доказами, а відтак і
видане свідоцтво про право на спадщину
за законом видане державним нотаріусом
Першої державної нотаріальної контори
ОСОБА_10, після смерті матері ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає визнанню
в частині однієї другої недійсним. Суд
не вбачає підстав для застосування
строку позовної давності за заявою
представника ОСОБА_6, оскільки ОСОБА_4
користується частиною
будинковолодіння до цього часу, і її
брат ОСОБА_10 не вважав це спадкове
майно своїм.

Суд, дослідивши докази в їх сукупності,
знаходить підставними і вимоги
позивача про визнання права власності
на одну другу частину будинковолодіння
по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 в порядку
спадкування після смерті її матері,
ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину прийняли його
донька ОСОБА_6, дружина ОСОБА_5
відмовилась від прийняття спадщини
після його смерті на користь їхньої
доньки ОСОБА_6, спадщину також прийняла
і ОСОБА_11, що діє від імені
недієздатного сина ОСОБА_6 відповідно
до матеріалів спадкової справи ОСОБА_10
.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, статей 548, 549
Цивільного кодексу Української РСР,
статтею 328 Цивільного кодексу України,
суд -

в и р і ш и
в :

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати свідоцтво про право на
спадщину за законом видане 30 липня 2008
року державним нотаріусом Першої
Хмельницької державної нотаріальної
контори ОСОБА_10 після смерті матері
ОСОБА_8 в частині однієї другої частини
будинковолодіння, розташованого по
АДРЕСА_1 недійсним.

Визнати право власності за ОСОБА_4 на
одну другу частину будинковолодіння
під номером АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 діб з часу його
проголошення до апеляційного суду
Хмельницької області.

Суддя :