У х в а л а

16 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,суддів:
Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І., Мостової
Г.І., Остапчука Д.О., розглянувши заяву
представника дочірнього підприємства
«Ілліч-Агро Донбас» публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» - Андрющенка
Дмитра Дмитровича про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 травня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_7 до дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним,

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 05 травня 2010 року вона уклала з
відповідачем договір оренди належної
їй земельної ділянки площею 5,5420 га, що
розташована на території
Самійлівської сільської ради
Новоазовського району Донецької
області. Проте зазначала, що даний
договір не відповідає вимогам
законодавства, а саме у ньому відсутня
одна з істотних умов щодо передачі у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки,
передбачених ст. 15 Закону України «Про
оренду землі».

Ураховуючи викладене, ОСОБА_7 просила
суд визнати договір оренди земельної
ділянки від 5 травня 2010 року недійсним.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 18 березня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 24 квітня 2013 року, позов ОСОБА_7
задоволено. Визнано недійсним договір
оренди земельної ділянки, укладений
між сторонами 05 травня 2010 року.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 травня 2013 року
у відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_7 до ДП
«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним за касаційною скаргою ДП
«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» на рішення
Новоазовського районного суду
Донецької області від 18 березня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 24 квітня 2013 року
відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
представника ДП «Ілліч-Агро Донбас»
ПАТ «Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» - Андрющенко Д.Д.
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 травня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року
у справі за позовом про визнання
недійсними договорів оренди землі.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Зі змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 травня 2013 року вбачається,
що суди першої та апеляційної
інстанцій, з висновками яких погодився
і суд касаційної інстанції, виходили
із того, що відсутність в оскаржуваному
договорі оренди землі однієї із
істотних умов, передбачених ст. 15
Закону України «Про оренду землі»,
зокрема умови передачі у заставу та
внесення в статутний фонд права оренди
земельної ділянки, є підставою для
визнання такого правочину недiйсним,
оскільки цим порушуються права
позивача.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин.

Із ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року,
на яку заявник посилається як на
підставу неоднакового застосування
норм матеріального права, вбачається,
що суд касаційної інстанції, залишаючи
без змін рішення апеляційного суду про
відмову у позові про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, дійшов висновку про те, що
позивачами не заперечувався факт
отримання орендної плати за землю із
застосуванням індексу інфляції та факт
передачі їх земельних ділянок без
розроблення проектів їх відведення.
Підписавши тексти договорів, за весь
період часу з моменту їх укладання вони
не зверталися до відповідача із
заявами про уточнення подвійного
тлумачення спірних пунктів
оскаржуваних договорів, вони містять
істотні умови, а пункти, на які
посилаються позивачі, потребують
уточнень у позасудовий спосіб. Права
позивачів, як орендодавців, не
порушені.

З огляду на зміст судових рішень
відсутні підстави вважати, що у
зазначених справах тотожними є
встановлені судом фактичні обставини,
які мають значення для вирішення спору,
який розглядався, а, відповідно, що
правовідносини, які виникли між
сторонами, які брали участь у розгляді
справ подібні і мало місце неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права в порівнянні із
справою у якій постановлена ухвала, яку
просить переглянути заявник, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень.

Саме по собі посилання заявника на
неправильне застосування норм
матеріального права при відсутності
рішень суду (судів) касаційної
інстанції в яких має місце неоднакове
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах не може бути підставою
для допуску справи до провадження.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог статті
355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_7
до дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним за заявою
представника дочірнього підприємства
«Ілліч-Агро Донбас» публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» - Андрющенка
Дмитра Дмитровича про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 травня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді:
Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

Д.О. Остапчук