Справа № 0907/2-5970/2011
Провадження № 22-ц/779/1149/2014
Головуючий у 1 інстанції Островський
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука І.В.,
Вакарук В.М.

секретаря Гавриляк Є.М.

з участю представника апелянта ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості та
стягнення судових витрат, зустрічним
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» про визнання
правочину припиненим за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
на рішення Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 12 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

23.05.2011 року Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3
про звернення стягнення на предмет
іпотеки в рахунок погашення
заборгованості та стягнення судових
витрат.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що згідно договору про
відкриття відновлювальної кредитної
лінії №156/07-МК від 27.07.2007 року банк надав
ОСОБА_4 кредит в сумі 80 000 доларів США зі
сплатою 15% річних за користування
кредитом та кінцевим терміном
повернення кредитних коштів 26.07.2022
року. Забезпеченням належного
виконання ОСОБА_4 зобов'язань за
вказаним кредитним договором є договір
іпотеки від 30.07.2007 року, укладений з
майновим поручителем ОСОБА_3,
відповідно до якого останній передав у
іпотеку банку нерухоме майно, а саме:
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, та
земельну ділянку площею 0,0435 га по
АДРЕСА_2. Внаслідок неналежного
виконання ОСОБА_4 зобов'язань за
договором про відкриття
відновлювальної кредитної лінії
№156/07-МК від 27.07.2007 року за ним наявна
заборгованість в загальній сумі 158 251,10
долар США, що в гривневому еквіваленті
становить 1 262 606,40 грн., а саме:
заборгованість по сплаті кредиту в
сумі 75 995,59 доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 606 330,81 грн.;
заборгованість по сплаті процентів в
сумі 33 090,02 доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 264 008,72 грн.;
заборгованість по сплаті пені в сумі 49
165,49 доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 392 266,86 грн. У
зв'язку з наведеним позивач просив в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_4 за договором про відкриття
відновлювальної кредитної лінії
№156/07-МК від 27.07.2007 року, яка станом на
13.05.2011 року становить 1 262 606,40 грн.,
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів на
нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну
квартиру АДРЕСА_1, та земельну ділянку
площею 0,0435 га, що розташована в АДРЕСА_2,
які належать ОСОБА_3 на праві приватної
власності, за початковою ціною,
встановленою на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності на стадії
проведення виконавчих дій, та виселити
ОСОБА_3 та будь-яких інших мешканців з
квартири АДРЕСА_1.

23.03.2012 року ОСОБА_3 звернувся в суд із
зустрічним позовом до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит», в якому просив
визнати припиненим договір іпотеки від
30.07.2007 року, укладений між ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в
частині зобов'язань майнового
поручителя - іпотекодавця ОСОБА_3 по
договору про відкриття
відновлювальної кредитної лінії
№156/07-МК від 27.07.2007 року.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 12
березня 2014 року відмовлено в
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості і
стягнення судових витрат та відмовлено
в задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» про визнання
правочину припиненим.

Не погодившись з рішенням суду в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості та стягнення судових
витрат, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
подало апеляційну скаргу, в якій
посилається на неповне з'ясування
судом обставин справи, неналежну
оцінку доказів, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що не
відповідає дійсним обставинам справи
висновок суду про те, що банк в
порушення приписів ст. 35 Закону України
«Про іпотеку» не направив відповідачу
письмової вимоги про усунення порушень
щодо погашення кредитної
заборгованості. Однак, зі змісту
наведеної статті слідує, що обов'язкова
умова направлення письмової вимоги
іпотекодавцю про усунення порушень
стосується виключно позасудового
порядку врегулювання даного спору і не
є обов'язковою для подачі відповідної
позовної заяви в суд. Такі ж роз'яснення
містяться в п. 37 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», де
зазначено, що невиконання вимог
частини першої статті 35 Закону України
«Про іпотеку» про надіслання
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги про усунення порушення
зобов'язання не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду (на
відміну від інших способів звернення
стягнення (частина третя статті 33 цього
Закону), оскільки іпотекодавець у
судовому засіданні має можливість
заперечувати проти вимог
іпотекодержателя, що відповідає
положенням статті 124 Конституції
України. Таким чином, банк не порушив
вимоги ст. 35 Закону України «Про
іпотеку», а навпаки скористався даною
нормою права для захисту своїх
законних інтересів у судовому порядку.

Крім того, апелянт зазначає, що судом не
дано жодної оцінки копії вимоги,
адресованої ОСОБА_3 07.04.2011 року,
відповідно до якої майновому
поручителю було запропоновано
протягом одного місяця з дня її
отримання усунути порушення щодо
погашення кредитної заборгованості.
При цьому банк попередив останнього, що
у випадку непогашення боргу буде
розпочато процедуру звернення
стягнення на предмет іпотеки. Листом
банку від 11.09.2013 року відповідачу була
направлена пропозиція про добровільне
звільнення квартири, яка є предметом
іпотеки, як цього вимагає ст. 109
Житлового кодексу України. Дана вимога
була вручена ОСОБА_3 13.09.2013 року, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією повідомлення про
вручення поштового відправлення. Таким
чином, позивачем у повному обсязі
виконано приписи Закону України «Про
іпотеку», ст. 109 Житлового кодексу
України та умови договору іпотеки
квартири, укладеного з відповідачем
(іпотекодавцем), щодо порядку звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
направлення вимоги про усунення
порушень рекомендованим листом на
адресу відповідача, погоджену ним в
договорі іпотеки.

З цих підстав апелянт просить рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 12
березня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості та
стягнення судових витрат задовольнити
в повному обсязі.

У засіданні апеляційного суду
представник апелянта доводи
апеляційної скарги підтримав з
наведених у ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
доводи апеляційної скарги не визнав,
рішення суду першої інстанції вважав
законним і обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
перевіривши відповідність висновків
суду фактичним обставинам справи та
правильність застосування судом норм
матеріального і процесуального права у
вирішенні даного спору, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; як
розподілити між сторонами судові
витрати; чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення; чи
є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Наведеним вимогам оскаржуване рішення
суду відповідає не повністю.

Відмовляючи ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» в задоволенні позовних вимог,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано суду доказів
направлення відповідачу ОСОБА_3
письмової вимоги, передбаченої ст. 35
Закону України «Про іпотеку», а тому
позов про звернення стягнення на
предмет іпотеки є передчасним та в його
задоволенні слід відмовити.

Проте, повністю погодитись з таким
висновком суду не можна.

Судом першої інстанції установлено та
вбачається з матеріалів справи, що
27.07.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та
Кредит» (в подальшому назву змінено на
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та
ОСОБА_4 укладено договір про відкриття
відновлюваної кредитної лінії №156/07-МК
(а.с. 7-8), відповідно до пункту 2.1. якого
банк відкрив позичальнику
відновлювальну кредитну лінію на
умовах забезпеченості, повернення,
терміновості, платності у розмірі 80 000
доларів США з оплатою по процентній
ставці 15% річних. Згідно п. 3.2.
вищезазначеного договору позичальник
зобов'язався повністю повернути
кредитні ресурси, одержані за даною
угодою, до 26.07.2022 року. В пункті 4.3.
договору сторони визначили, що
позичальник сплачує відсотки щомісяця,
у термін до 10 числа кожного місяця.

14.01.2008 року між сторонами було укладено
додаткову угоду №1 до договору про
відкриття відновлювальної кредитної
лінії №156/07-МК від 27.07.2007 року (а.с. 9),
відповідно до якої змінився період
оплати щомісячного платежу за кредитом
та відсотками, а саме з 1 по 15 число
кожного місяця.

30.07.2007 року з метою забезпечення
належного виконання зобов'язань за
договором про відкриття
відновлювальної кредитної лінії
№156/07-МК від 27.07.2007 року між ТОВ «Банк
«Фінанси та Кредит» (в подальшому назву
змінено на ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит»), ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено
договір іпотеки (а.с. 10-12), відповідно до
п. 1.3. якого боржник - іпотекодавець
ОСОБА_4 передав у іпотеку банку
земельну ділянку площею 0,0435 га з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка), що розташована в
АДРЕСА_2, та належить ОСОБА_4 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯД №858730 від
23.05.2007 року (п.п. 1.3.1. договору), а
майновий поручитель - іпотекодавець
ОСОБА_3 передав у іпотеку банку
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, та
належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право власності, виданого
Госпрозрахунковою групою з
приватизації державного житлового
фонду 18.02.2004 року згідно розпорядження
голови Івано-Франківської міської ради
№49-р від 16.02.2004 року, зареєстрованим в
Івано-Франківському ОБТІ 19.02.2004 року за
реєстровим номером запису 7992 в
реєстровій книзі 217. За домовленістю
сторін станом на дату укладання цього
договору загальна вартість предмета
іпотеки складає 506 388,75 грн., в тому числі
вартість земельної ділянки складає 329
512,50 грн., вартість квартири - 176 876,25 грн.

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Згідно положень ст.ст. 610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 свої
зобов'язання за договором про
відкриття відновлюваної кредитної
лінії №156/07-МК від 27.07.2007 року не
виконував належним чином, внаслідок
чого станом на 13.05.2011 року за ним наявна
заборгованість в загальній сумі 158 251,10
долар США, що в гривневому еквіваленті
становить 1 262 606,40 грн., а саме:
заборгованість по сплаті кредиту в
сумі 75 995,59 доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 606 330,81 грн.;
заборгованість по сплаті процентів в
сумі 33 090,02 доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 264 008,72 грн.;
заборгованість по сплаті пені в сумі 49
165,49 доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 392 266,86 грн.
Наведене підтверджується розрахунком
заборгованості за договором про
відкриття відновлюваної кредитної
лінії №156/07-МК від 27.07.2007 року (а.с. 13-14).

Положеннями ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про іпотеку» встановлено, що у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Як вбачається з договору іпотеки від
30.07.2007 року (а.с. 10-12), в п. 5.1. сторони
визначили, що у разі порушення
боржником - іпотекодавцем основного
зобов'язання або порушення
іпотекодавцями умов цього договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцям та/або боржнику письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Разом з тим позивачем до матеріалів
справи не надано доказів виконання ним
вимог п. 5.1. договору іпотеки від 30.07.2007
року та положень ст. 35 Закону України
«Про іпотеку», а тому відмовляючи ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» в
задоволенні позову в частині звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_1, та
належить ОСОБА_3, суд першої інстанції
вірно виходив з того, що позов про
звернення стягнення є передчасним, а
тому в його задоволенні слід відмовити.

Згідно роз'яснень Верховного Суду
України в узагальненні від 07.07.2010 року
недотримання іпотекодержателем
процедури звернення стягнення на
предмет іпотеки є однією з підстав для
відмови в позові.

Однак, розглядаючи справу та
досліджуючи наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції не звернув
увагу на ту обставину, що згідно п.п. 1.3.1.
договору іпотеки від 30.07.2007 року
предмет іпотеки - земельна ділянка
площею 0,0435 га з цільовим призначенням
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна
ділянка), що розташована в АДРЕСА_2,
належить ОСОБА_4 на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯД №858730 від 23.05.2007 року
(а.с. 10), а тому позовна вимога про
звернення стягнення на вказану
земельну ділянку до відповідача ОСОБА_3
є безпідставною.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржуване
рішення в наведеній частині ухвалене з
неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи,
неправильним застосуванням норм
матеріального та порушенням норм
процесуального права, що в силу дії п.п.
1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування судового рішення. Тому
рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 12
березня 2014 року в частині звернення
стягнення боргу на земельну ділянку
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову за безпідставністю
позовних вимог. В решті рішення
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» задовольнити
частково.

Рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 12
березня 2014 року в частині відмови в
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- земельну ділянку площею 0,0435 га з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка), що розташована в
АДРЕСА_2, та належить ОСОБА_4 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯД №858730 від
23.05.2007 року, скасувати і ухвалити в цій
частині нове рішення.

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- земельну ділянку площею 0,0435 га з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка), що розташована в
АДРЕСА_2, та належить ОСОБА_4 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯД №858730 від
23.05.2007 року відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуюча
Горейко М.Д.

Судді:
Бойчук І.В.

Вакарук В.М.