Справа № 703/1358/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючого судді
Прилуцького В.О.,

при секретарі
Бєлан А.І.,

за участю:

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сміла
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи Виконавчий комітет
Смілянської міської ради служба у
справах дітей, міський відділ
державної виконавчої служби
Смілянського міськрайонного
управління юстиції про надання права
участі у вихованні, спілкуванні,
тимчасовому проживанні з онукою та
стягнення моральної шкоди, усунення
перешкод в спілкуванні,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_3 треті особи Виконавчий комітет
Смілянської міської ради служба у
справах дітей, міський відділ
державної виконавчої служби
Смілянського міськрайонного
управління юстиції про надання права
участі у вихованні, спілкуванні,
тимчасовому проживанні з онукою та
стягнення моральної шкоди, усунення
перешкод в спілкуванні.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
вказала, що відповідач є бувшим її
зятем. Після того як померла її донька
ОСОБА_5, відповідач забрав доньку, її
онуку ОСОБА_6 до себе та проживає на
даний час в м. Сміла. Рішенням
Апеляційного суду Черкаської області
від 17 жовтня 2013 року визначено спосіб
участі її у спілкуванні та вихованні
онуки ОСОБА_6 щомісячно кожну першу та
третю неділю з 9 години до 13 години по
місцю проживання дитини. Незважаючи на
наявність рішення суду відповідач
ОСОБА_3 порушує рішення суду, через раз
приводить онуку на побачення, приховує
інформацію про стан її здоров'я, не
реєструє її за місцем свого проживання,
за місцем проживання для онуки не
створенні умови для її нормального
проживання та розвитку. Неповнолітня
онука ОСОБА_6 часто хворіє, а її батько
не може забезпечити її якісне
лікування так як отримує мінімальну
заробітну плату.

Вважаючи, що відповідач не виконує
рішення суду та неналежно виконує
батьківські обов'язки, просила суд з
урахуванням поданої заяви про
збільшення позовних вимог, встановити
графік побачень з правом проживання за
місцезнаходженням позивача та
прописки дитини, починаючи з 15 год.
кожної другої та четвертої п'ятниці по
16 год. відповідної неділі щомісячно, в
період зимових шкільних канікул з 02.01.
по 10.01. та в період літніх шкільних
канікул з 01.07 по 31.07. щорічно, за
результатами розгляду справи порушити
питання перед органом опіки та
піклування виконкому Смілянської
міськради про позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав та стягнути з
відповідача завдану їй моральну шкоди
у розмірі 5000 грн., дозволити їй бачитися
з онукою та навідувати в школі,
цікавитись її успіхами, оцінками та
здоров'ям. Також просила суд повернути
ОСОБА_6 за місцем її реєстрації та
ранішого проживання в смт. Драбів.

В судовому засіданні позивачка та
представник позивача ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримали, посилаючись на
обставини зазначені у позовній заяві
та заяві про збільшення позовних вимог,
просили позов задовольнити повністю.

Відповідач позов не визнав та пояснив,
що належним чином виконує батьківські
обов'язки відносно своєї доньки ОСОБА_6,
для дитини створені всі необхідні
умови для проживання, навчання та
розвитку. Рішення суду, яким
встановлено графік побачення його
доньки з позивачкою ОСОБА_1 він виконує,
за виключенням декількох випадків,
коли донька хворіла. Представник
відповідача адвокат ОСОБА_4 також
зазначив, що рішенням Апеляційного
суду Черкаської області вирішений спір
між сторонами щодо встановлення
графіку побачень, а тому просив в цій
частині вимог провадження по справі
закрити, в іншій частині позову
відмовити за безпідставністю та
недоведеністю.

Представник служби у справах дітей
виконавчого комітету Смілянської
міської ради Смаляний М.В. в судовому
засіданні просив суд відмовити в
позові ОСОБА_1 повністю за
безпідставністю та пояснив, що для
ОСОБА_6 за місцем її проживання
створені всі необхідні умови для
навчання та розвитку, батько ОСОБА_3
виконує в повній мірі батьківські
обов'язки.

Представник Державної виконавчої
служби Смілянського міськрайонного
управління юстиції в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, а тому неявка представника не
перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою суду від 10 червня 2014 року
провадження по справі в частині
позовних вимог щодо встановлення
графіку побачень з правом проживання
за місцезнаходженням позивача закрито
на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України

Вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, відповідача,
представника відповідача,
представника служби у справах дітей
виконавчого комітету Смілянської
міської ради, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що в позові ОСОБА_1
слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, у
відомостях про батьків зазначено , що
її батьками є: батько ОСОБА_3 та мати
ОСОБА_5. Мати ОСОБА_6 - ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті матері
ОСОБА_6 проживає з батьком ОСОБА_3, а з
серпня 2013 року з батьком за адресою
АДРЕСА_1.

Позивачка по справі ОСОБА_1 в 2013 році
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3
про надання права участі у вихованні,
спілкуванні , тимчасовому проживанні з
онукою та стягнення моральної шкоди.
Рішенням Черкаського районного суду
від 13 серпня 2013 року, зміненого
рішенням Апеляційного суду Черкаської
області від 17 жовтня 2013 року, позов
ОСОБА_1 було задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди
ОСОБА_1 у спілкуванні з ОСОБА_6 та
визначено спосіб участі ОСОБА_1 у
спілкуванні та вихованні внучки ОСОБА_6
щомісячно кожну першу та третю неділю
з 9 години до 13 години по місцю
проживання дитини. Після набрання
рішення законної сили Черкаським
районним судом був виданий виконавчий
лист № 2/707/932/13, який знаходився на
примусовому виконанні у відділі
державної виконавчої служби
Черкаського районного управління
юстиції. Постановою старшого
державного виконавця відділу ДВС
Черкаського районного управління
юстиції від 02.12.2013р виконавче
провадження по примусовому виконанню
вищезазначеного виконавчого листа
було закрите у зв'язку з тим, що ОСОБА_3
разом з дочкою ОСОБА_6 постійно
проживає в м. Сміла. 26 грудня 2013 року
постановою головного державного
виконавця міського відділу ДВС
Смілянського міськрайонного
управління юстиції відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2/707/932/13 який знаходився на
примусовому виконанні до 20 березня 2014
року. Постановою головного державного
виконавця міського відділу ДВС
Смілянського міськрайонного
управління юстиції від 20.03.2014р.
виконавче провадження з примусового
виконання вищезазначеного виконавчого
листа було закрите у зв'язку з
фактичним виконанням в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними доказами є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Вимога позивачки про повернення ОСОБА_6
за місцем її реєстрації в смт. Драбів є
безпідставною та не ґрунтується на
законі з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права
дитини від 20.11.1989 р. в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.151 СК України батьки
мають переважне право перед іншими
особами на особисте виховання дитини.

Згідно ст.1 ст.160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків, а відповідно до ч.4 ст.29 ЦК
України місцем проживання фізичної
особи, яка не досягла десяти років, є
місце проживання її батьків (
усиновлювачів) або одного з них, з
ким вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров'я, в якому
вона проживає.

В судовому засіданні було встановлено,
що мати неповнолітньої ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_5 померла в 2012 році.
ОСОБА_6 з серпня місяця 2013 року
проживає разом з батьком та названою
матір'ю в АДРЕСА_1. В будинку де вони
проживають, створені всі належні умови
для проживання та розвитку дитини, що
підтверджується актами обстеження
житлово побутових умов ( а.с. 117, 157). Як
вбачається з характеристики, ОСОБА_6
навчається в Смілянській
спеціалізованій школі I-III ступенів № 5,
має достатній рівень навчальних
досягнень, добрий загальний розвиток.
Батьки приділяють належну увагу
розвитку та вихованню дитини ( а.с. 119).

Щодо вимоги про стягнення моральної
шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та страждання,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів;

3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування , а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності та справедливості.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.5 постанови № 4 від 31.03.1995р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної ( немайнової)
шкоди», при розгляді справ про
відшкодування моральної шкоди
відповідно до загальних підстав
цивільно - правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння заподіювача, причинного зв'язку
між шкодою і діянням заподіювача та
вини останнього. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

В судовому засіданні позивачка не
надала беззаперечних доказів
спричинення їй моральної шкоди.
Посилання ОСОБА_1 на те, що відповідач
неналежним чином виконував рішення
суду та перешкоджав в побачені з
онукою, спростовуються наявною в
матеріалах справи постановою
головного державного виконавця
міського відділу ДВС Смілянського
міськрайонного управління юстиції від
20.03.2014р. згідно якого виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа було закрите у
зв'язку з фактичним виконанням в
повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом ( а.с.165). Дана
постанова позивачкою не оскаржувалася,
а тому підстави для стягнення з
відповідача моральної шкоди відсутні.

Також не підлягають задоволенню вимоги
позивачки щодо порушення судом за
результатами розгляду справи перед
органом опіки та піклування виконкому
Смілянської міськради питання про
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
та надання дозволу їй бачитися з онукою
та навідувати в школі, цікавитись її
успіхами, оцінками та здоров'ям з
огляду на слідуюче.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод та
інтересів.

В даному випадку суд приходить до
висновку, що інтереси позивачки діями
відповідача не порушені так як він
особисто не забороняє ( не забороняв),
не перешкоджає їй бачитися з онукою в
школі та цікавитися її здоров'ям, а сама
позивачка не надала суду доказів того,
що відповідач чи інші особи( установи,
організації) перешкоджають їй в
реалізації зазначеного права.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних, поданий
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст.ст.164 , 165 СК України батьки
можуть бути позбавлені батьківських
прав, якщо буде встановлено , що вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дітей,
негативно впливають на них своєю
антигромадською поведінкою. Право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, піклувальник, особа, в
сім'ї якої проживає дитина , заклад
охорони здоров'я, навчальний або інший
заклад, в якому перебуває дитина, орган
опіки і піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Вимоги про позбавлення батьківських
прав в позовній заяві позивачка не
заявляла. Вимога ж щодо порушення судом
за результатами розгляду справи перед
органом опіки та піклування виконкому
Смілянської міськради питання про
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
не є в розумінні ст.11 ЦПК України
позовною вимогою та не може бути
вирішена судом.

Суд критично ставиться до показів
свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, які є близькими родичами
позивачки. Крім того зазначені свідки
по суті справи ніяких конкретних
показів не дали.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України - кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд вважає, що під час
розгляду справи позивач не довів тих
обставин, на які він посилався як на
підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
позивача підлягає стягненню на користь
відповідача понесені і документально
підтвердженні 1000( одна ттисяча) гривень
витрат, пов'язаних з оплатою правової
допомоги адвоката згідно квитанції від
24.04.2014р. № 10/06-14.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 213 - 215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи
Виконавчий комітет Смілянської
міської ради служба у справах дітей,
міський відділ державної виконавчої
служби Смілянського міськрайонного
управління юстиції про надання права
участі у вихованні, спілкуванні,
тимчасовому проживанні з онукою та
стягнення моральної шкоди, усунення
перешкод в спілкуванні відмовити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
1000( одна тисяча) гривень витрат,
пов'язаних з оплатою правової допомоги
адвоката.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
в разі його оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо воно не
буде скасовано.

Головуючий:
В. О. Прилуцький