РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 червня 2014 року м. Мукачево
Справа №303/2848/14-ц

2/303/1798/14
Номер
рядка с.з. - 4

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в складі: головуючого -
судді Кость В.В.

при секретарі
Цульбі О.В.

розглянувши у судовому засіданні в
місті Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача (1) Лалівської сільської
ради Мукачівського району

до відповідача (2) Мукачівської
районної державної адміністрації

до відповідача (3) СТОВ «Завидівське»

третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідачів: Управління
Держкомзему у м. Мукачево та
Мукачівському районі

про визнання права власності на
земельну частку (пай) в порядку
спадкування та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Лалівської сільської ради
Мукачівського району, Мукачівської
районної державної адміністрації, СТОВ
«Завидівське» про визнання права на
отримання на її ім'я сертифікату на
земельну ділянку (пай) в порядку
спадкування та зобов'язання
відповідача (2) видати сертифікат на
земельну ділянку (пай) із земель запасу
Лалівської сільської ради
Мукачівського району, зобов'язання
відповідача (1) виділити земельну
ділянку, відповідно до сертифікату на
земельну ділянку (пай) із земель запасу
сільської ради.

Третьою особою без самостійних вимог
на стороні відповідачів зазначено
Управління Держкомзему у м. Мукачево та
Мукачівському районі.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим,
батько позивачки з 1964 по 1977 рік
працював в радгосп-заводі
«Лалівський», правонаступником якого
на даний час є СТОВ «Завидівське».
19.12.1977 року ОСОБА_2 вийшов на пенсію за
власним бажанням, що підтверджується
відповідною довідкою. Поряд з цим, у 1992
році членами колективного
господарства «Лалівське» були
проведені збори про розпаювання майна
вказаного господарства, однак при їх
проведенні, батька помилково не було
включено до списку осіб, що мають право
на земельну частку (пай).

Батько позивачки був членом
вищевказаного господарства, а тому за
свого життя набув право на земельну
частку (пай), однак не встиг її оформити.
Вказана обставина, з доводами позивача,
надає їй право, як спадкоємцю першої
черги, отримати сертифікат на земельну
ділянку (пай).

Нормативно - правовою підставою для
задоволення позовних вимог вказані
приписи ст. 1216, 1218, 1223 Цивільного
кодексу України », ст.ст. 3, 25 Закону
України «Про сільськогосподарську
кооперацію», п.п. 2, 3, 7 Указу Президента
України від 8 серпня 1995 року «Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам
та організаціям та п. 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 16
квітня 2004 року № 7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ».

В судове засіданні позивачка
ОСОБА_1 не з'явилася, натомість подала
суду письмову заяву про розгляд справи
у її відсутності, за наявними у ній
матеріалами. Позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, просить їх задоволити
та у разі неявки у судове засідання
відповідачів, винести заочне рішення
по справі.

Уповноважені представники
відповідачів (1), (2) у судове засідання
не з'явилися, натомість подали до суду
заяви про розгляд справи без їх участі.
Відносно задоволення позовних вимог
позивача, заперечень не висловили.

Відповідач (3) та третя особа, на судовий
розгляд справи, своїх уповноважених
представників не направили, хоча про
час та місце розгляду повідомлялись
належним чином.

Дослідивши подані по справі
доказові матеріали, суд констатує
наступне.

Згідно з наявними у матеріалах
доказовими матеріалами (а.с. 9, 13-15),
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Поряд з цим,
за час свого життя, а саме з 1964 року по
1977 рік, ОСОБА_2 працював у столярному
цеху колективного господарства
«Лалівське», яке згодом було
реорганізовано у КГСП «Завидівське», а
потім і в СТОВ «Завидівське».

В свою чергу, позивачка, яка є донькою
померлого, а після одруження з ОСОБА_3,
змінила своє прізвище з «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1».

З урахуванням вищевказаних фактичних
обставин справи, суд приймає до уваги
те, що згідно з положеннями ст. 1
Цивільного процесуального кодексу
України завданнями цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 15 Цивільного
кодексу України передбачено, що кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів дається у ст. 16 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу
України право на захист особа здійснює
на свій розсуд.

З урахуванням п.п. 1, 3 частини другої ст.
Цивільного кодексу України, одними із
способів захисту порушеного права є
визнання права та припинення дії, яка
порушує право.

Частинами першою, другою та четвертою
ст. 41 Конституції України передбачено,
що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», якщо спадкодавець
мав право на земельну частку (пай), але
за життя не одержав сертифіката на
право власності на земельну частку
(пай) або помилково не був включений
(безпідставно виключений) до списку,
доданого до державного акта про
колективну власність на землю
відповідного сільськогосподарського
підприємства, товариства тощо, при
вирішенні спору про право спадкування
на земельну частку (пай) суд застосовує
положення чинного на час існування
відповідних правовідносин Земельного
кодексу України 1990 року, Указу
Президента України від 8 серпня 1995 року
№ 720/95 «Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» та відповідні норми ЦК
УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що
згідно з пунктом 17 Перехідних положень
Земельного кодексу України від 25
жовтня 2001 року сертифікати на право на
земельну частку (пай) є дійсними до
виділення власникам таких часток (паїв)
у натурі (на місцевості) земельних
ділянок та видачі їм державних актів на
право власності на землю.

Згідно статті 7 Закону України "Про
колективне сільськогосподарське
підприємство" об'єктами права
колективної власності підприємства є
земля, інші основні та оборотні засоби
виробництва, грошові та майнові внески
його членів, вироблена ними продукція,
одержані доходи, майно, придбане на
законних підставах. Об'єктами права
власності підприємства є також частки
у майні та прибутках міжгосподарських
підприємств та об'єднань, учасником
яких є підприємство. Майно у
підприємстві належить на праві
спільної часткової власності його
членам.

Суб'єктом права власності у
підприємстві є підприємство як
юридична особа, а його члени - в частині
майна, яку вони одержують при виході з
підприємства.

У відповідності із законодавчими
приписами, які містяться в частинах
другій та третій ст. 9 Законом України
"Про колективне сільськогосподарське
підприємство" пай є власністю члена
підприємства. Право розпоряджатися
своїм паєм за власним розсудом член
підприємства набуває після припинення
членства в підприємстві. Пай може
успадковуватися відповідно до
цивільного законодавства України та
статуту підприємства. У разі виходу з
підприємства його члени мають право на
пай натурою, грішми або цінними
паперами відповідно до розміру та
структури пайового фонду або в іншій,
за згодою сторін, формі.

Спори, що виникають при здійсненні
цього права, розглядаються судом.

Як роз'яснено у п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року №7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ», член
колективного сільськогосподарського
підприємства (далі - КСП), включений до
списку, що додається до державного
акта на право колективної власності
на землю, набуває права на земельну
частку (пай) з дня видачі цього акта, і
в разі його смерті успадкування
права на земельний пай здійснюється
за нормами ЦК, у тому числі й у
випадку, коли з різних причин ця особа
не отримала сертифікат на право на
земельну частку (пай). Невнесення до
зазначеного вище списку особи, яка
була членом КСП на час передачі у
колективну власність землі, не може
позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі
земельну частку (пай) з колективної
власності через відсутність
необхідної для цього землі остання
відповідно до пункту 7 Указу
Президента України від 8 серпня 1995 р. №
20/95 "Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам
і організаціям" має бути надана із
земель запасу, створеного місцевою
радою під час передачі землі у
колективну власність.

Пунктом 2 Указу Президента України від 8
серпня 1995 року «Про порядок паювання
земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам та організаціям»
передбачено, що право на земельну
частку (пай) мають члени колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства, в тому числі пенсіонери,
які раніше працювали в ньому і
залишаються членами зазначеного
підприємства, кооперативу, товариства,
відповідно до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю.

При паюванні вартість і розміри в
умовних кадастрових гектарах
земельних часток (паїв) всіх членів
підприємства, кооперативу, товариства
є рівними.

При вирішенні спору про спадкування
права на земельну частку (пай) основним
документом, що посвідчує таке право, є
сертифікат про право на земельну
частку (пай). Земельний пай відповідно
до указів Президента України: від 10
листопада 1994 року «Про невідкладні
заходи щодо прискорення земельної
реформи у сфері
сільськогосподарського виробництва»
та від 08 серпня 1995 року «Про порядок
паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» - це умовна частка землі,
визначена у результаті поділу земель,
переданих державою у колективну
власність, серед членів
сільськогосподарського підприємства.

Згідно з частиною першою ст. 529 ЦК УРСР
1963 р. при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках діти померлого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»
право на земельну частку (пай) мають:
колишні члени колективних
сільськогосподарських підприємств,
сільськогосподарських кооперативів,
сільськогосподарських акціонерних
товариств, у тому числі створених на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств, а
також пенсіонери з їх числа, які
отримали сертифікати на право на
земельну частку (пай) у встановленому
законодавством порядку; громадяни -
спадкоємці права на земельну частку
(пай), посвідченого сертифікатом.

Право особи на земельну частку (пай)
може бути встановлено в судовому
порядку.

Громадянам, зазначеним в абзаці п'ятому
частини першої цієї статті, земельні
ділянки в натурі (на місцевості)
виділяються із земель запасу чи
резервного фонду в розмірі земельної
частки (паю) члена
сільськогосподарського підприємства,
розташованого на території
відповідної ради. У разі відсутності
на території відповідної ради
необхідних площ земель запасу чи
резервного фонду земельна ділянка за
їх згодою може бути виділена в натурі
(на місцевості) меншого розміру або за
рахунок земель запасу чи резервного
фонду, розташованих на території
іншої ради в межах області.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за свого
життя був членом КП «Лалівське»,
правонаступником якого є відповідач (3),
тому мав право на земельну частку (пай)
при розпаюванні земель вказаного
господарства у 1992 році та повинен був
бути включений до списку осіб, які
мають право на земельну частку (пай), з
виділенням такого паю в натурі.

За фактичної відсутності
документально оформленого права
померлого на земельну частку (пай),
спадкоємці померлого мають право на
отримання такого в порядку
спадкування.

Позивач є належним спадкоємцем за
законом після смерті ОСОБА_2, однак не
може оформити свої спадкові права у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу.

Оцінюючи вищевказані фактичні
обставини справи на предмет їх
відповідності вищевказаним приписам
законодавства, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог за предметом позову, з метою
захисту прав спадкоємця на отримання у
власність земельного паю за її батьком.

Керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 1, 10, 14, 60, 209, 212-215, 223
Цивільного процесуального кодексу
України,

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задоволити.

2. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
право на отримання на її ім'я
сертифікату на земельну ділянку (пай) в
порядку спадкування.

3. Зобов'язати Мукачівську районну
державну адміністрацію видати ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, сертифікат на земельну
ділянку (пай) із земель запасу
Лалівської сільської ради
Мукачівського району.

4. Зобов'язати Лалівську сільську
раду Мукачівського району (с.Лалово
Мукачівського району, вул. Мира, 25 а)
виділити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, земельну
ділянку відповідно до сертифікату на
земельну ділянку (пай) із земель запасу
сільської ради.

5. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Кость