Справа № /222/462/14-ц
Провадження № 2/222/268/2014 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року
Володарський районний суд Донецької
області

в складі: Головуючого судді Подліпенця
Є.О.,

при секретарі Темір В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Володарське цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу за договором позики та відсотків
за прострочку виконання зобов'язання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду
з даним позовом, зазначивши, що їй на
праві власності належала квартира
АДРЕСА_1. 15.01.2013 р. вона уклала з
відповідачкою договір оренди
зазначеної квартири. Відповідно до
умов договору оренди відповідачка
повинна була сплачувати їй 1300 грн.
щомісяця за користування квартирою,
строк дії договору було встановлено до
15.07.2013 р. За взаємною згодою сторін
договір було розірвано 04.06.2013 р. На
момент розірвання договору у
відповідачки утворилася
заборгованість з орендної плати за
житло за останніх три місяця, в зв'язку
з чим відповідачка власноруч написала
розписку з зобов'язанням сплатити
заборгованість за проживання в розмірі
3000 грн. Крім того, в зв'язку із тим, що
вона вирішила продати належну їй
квартиру вони домовилися з
відповідачкою про купівлю нею меблів
та побутової техніки: дивану,
холодильнику та телевізору, на
загальну суму 2800 грн. Своєю розпискою
відповідачка зобов'язалася сплатити
заборгованість по сплаті за проживання
в квартирі та придбане майно в строк до
01.08.2013 р. У зазначений строк
відповідачка узяті на себе
зобов'язання не виконала, проте
сплатила лише 1000 грн. На підставі ст.ст.
526, 1046, 1049, ч.2 ст.625 ЦК України просила
стягнути з відповідачки на свою
користь суму боргу за договором позики
в розмірі 4800 грн. та 3% річних за
прострочку виконання зобов'язань в
розмірі 98.63 грн., а також понесені нею
судові витрати.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги по
вищезазначеним підставам підтримала у
повному обсязі та наполягала на їх
задоволенні. Також підтвердила, що
просить задовольнити заявлені вимоги
саме на підставі ст.ст. 526, 1046, 1049, ч.2
ст.625 ЦК України, на які вона
посилається в позові, т.я. вважає, що
відповідачка повинна повернути їй саме
позику.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася. Про дату, місце
і час розгляду справи була повідомлена
належним чином.

Визнаючи наявні матеріали про права
та взаємини сторін достатніми, суд
розглянув справу у відсутність
нез*явившейся відповідачки.

Вислухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, письмові
докази, суд прийшов до висновку, що
позов задоволенню не підлягає з огляду
на наступне.

Так, у судовому засіданні
встановлено, що на підставі договору
купівлі-продажу від 07.04.2009 р. позивачці
належала на праві приватної власності
квартира АДРЕСА_1.

15.01.2013 р. між позивачкою та
відповідачкою було укладено договір
найму житлового приміщення у
зазначеній квартирі.

Розділом 1 договору найму
передбачений предмет договору;
розділом 2 плата за користування
житловим приміщенням - 1300 грн. щомісяця,
а також оплата комунальних послуг;
розділом 3 обов'язки сторін; розділом 4
строк дії договору - до 15.07.2013р.;
розділом 5 відповідальність сторін;
розділом 6 інші умови - зазначені особи,
які можуть проживати з наймачем та
інше.

Відповідно до договору
купівлі-продажу від 06.06.2013р. позивачка
продала належну їй квартиру АДРЕСА_1 -
гр. ОСОБА_3

Відповідно до розписки на копії
паспорту відповідачки ОСОБА_2, остання
зобов'язалася 14.06.2013 р. сплатити
заборгованість в розмірі 3000 грн. за
проживання в АДРЕСА_1, а також
заборгованість 2800 грн. за холодильник,
диван, телевізор та стіл, в строк до
01.08.2013 р.

Позивачкою заявлені позовні вимоги
щодо стягнення суми боргу за договором
позики на підставі глави 74 ЦК України,
яка регламентує питання позики,
кредиту, банківського вкладу.

Згідно із ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Проте, у судовому засіданні
встановлено, що фактично, між сторонами
виникли відносини, що випливають з
договору найму (оренди) житлового
приміщення (щодо стягнення
заборгованості з орендної плати за
житло) та договору купівлі-продажу
(щодо стягнення суми оплати переданого
товару).

Відносини, що випливають з договору
найму (оренди) житлового приміщення
регламентуються главою 59 ЦК України,
ст.ст.158, 159 ЖК України.

Відносини, що випливають із договору
купівлі-продажу регламентуються
главою 54 ЦК України.

Згідно із вимогами ст.11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, розглядаючи
справу в межах заявлених позовних
вимог, враховуючи, що між сторонами не
виникло правовідносин пов'язаних з
позикою, суд приходить до висновку, що
в задоволенні позову саме з підстав
заявлених позивачкою слід відмовити у
повному обсязі.

Окрім того, відмовляючи в
задоволенні позову, суд також виходив з
того, що позивачкою не надано жодного
доказу щодо існування у відповідачки
перед нею грошового зобов'язання,
оскільки у розписці від 14.06.2013 р. не
зазначено перед ким бере на себе
зобов'язання сплатити зазначену суму
відповідачка, враховуючи що на день
написання розписки позивачка вже не
мала права власності на квартиру, а
інших доказів в обґрунтування
стверджень позивачки, останньою суду
надано не було.

Також слід зазначити, що оскільки
позивачки у задоволенні позову
відмовлено у повному обсязі, то на
підставі ст. 88 ЦПК України судові
витрати понесені нею при зверненні до
суду відшкодуванню з боку відповідачки
на її користь не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 655, 656, 658, 662, 692, 810 - 813, 820, 821, 825, ЦК
України, ст.ст. 158, 159 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за
договором позики та відсотків за
прострочку виконання зобов'язання -
відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області м.
Маріуполя через Володарський районний
суд Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Донецької області м. Маріуполя через
Володарський районний суд Донецької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Є.О. Подліпенець.