У х в а л а

іменем україни

28 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,суддів:
Кузнєцова В.О., Остапчука
Д.О.,-розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог - садівниче
товариство «Дачне», про стягнення Ѕ
частини вартості сумісного майна
подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Комінтернівського
районного суду Одеської області від 01
квітня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 30 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, в якому, з
урахуванням уточнень, просила стягнути
з ОСОБА_5 на її користь Ѕ частину
середньої ринкової вартості майна та
майнових прав, що складаються із: Ѕ
частина середньої вартості фактичного
садового будинку та господарських
споруд (без правових документів) у
розмірі 139 877 грн 52 коп.; Ѕ частка
середньої вартості земельної ділянки
площею 0,12 га (без правовстановлюючих
документів) у розмірі 35 970 грн; Ѕ частка
середньої вартості майнових прав, до
яких входять наявність садових
насаджень, оброблення земельної
ділянки, ремонтні роботи та покращення
житлових умов у садовому будинку,
встановлення кондиціонерів, та
можливого проведення у майбутньому
дій, пов'язаних із узаконенням та
приватизацією цього майна у розмірі 30
751 грн; Ѕ частина вартості
встановленого у будинку кондиціонеру у
розмірі 1 400 грн.

На обґрунтування вимог позивач
посилалася на те, що з 10 серпня 1991 року
до 28 серпня 20078 року вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_5

За час перебування у шлюбі ОСОБА_5 набув
право на користування земельними
ділянками АДРЕСА_1.

Під час шлюбу вона з відповідачем за
спільні кошти, спільною працею та
зусиллям перебудували придбаний
садовий будинок у двоповерховий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами. Крім будівельних робіт, ними
було покращено прилежну до будинку
земельну ділянку шляхом встановлення
нової огорожі, здійснено багаторічні
насадження дерев, кущів та квітів.

Посилаючись на вказані обставини
просила суд позовні вимоги
задовольнити.

Рішенням Комінтернівського районного
суду Одеської області від 01 квітня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
30 січня 2014 року, у задоволенні позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення Ѕ
частини вартості сумісного майна
подружжя відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування оскаржуваних
рішень суду із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди попередніх інстанцій,
встановивши, що шлюб між сторонами
розірвано у серпні 2007 року, у 2004-2005
роках ОСОБА_5 був прийнятий у члени СТ
«Дачне» із закріпленням за ним ділянок
АДРЕСА_1, перебудову літнього садового
будинку колишнього члена товариства
ОСОБА_7 згідно з довідкою СТ «Дачне»
розпочато у 2007 році, перелік виконаних
робіт у період шлюбу встановити не
можливо, будівництво продовжувалося
відповідачем після розірвання шлюбу та
не завершено, є самочинним, право
постійного користування чи право
власності на земельну ділянку не
оформлено, у відповідності до положень
ст. ст. 69-72 СК України, дійшли
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, підстав для їх зміни або
скасування не встановлено.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 01 квітня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 30 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова Судді:
В.О. Кузнєцов Д.О. Остапчук