Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
У х в а л а

2 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Кузнєцова В.О.,

Попович
О.В.,
Ступак О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, подану
представником ОСОБА_4, про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від

10 лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Печерської районної у місті Києві ради,
Фонду приватизації комунального майна
Печерського району м. Києва, Товариства
з обмеженою відповідальністю «КРОСС
ЛТД», ОСОБА_5, Головного управління
комунальної власності м. Києва про
скасування наказу, свідоцтва та
визнання договорів недійсними,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Печерської районної у місті Києві ради.
Фонду приватизації комунального майна
Печерського району м. Києва, ТОВ «КРОСС
ЛТД», ОСОБА_5, Головного управління
комунальної власності м. Києва про
скасування наказу, свідоцтва та
визнання договорів недійсними.

Рішенням Печерського районного суду
міста від 7 червня 2012 року позов
задоволено. Визнано незаконним наказ
Головного управління комунальної
власності м. Києва виконавчого органу
КМДА № 1060_В від

29 липня 2008 року про видачу свідоцтва
про право комунальної власності
територіальної громади Печерського
району м. Києва на нежилі приміщення з

№ 1 по № 7 (групи приміщень № 35) площею
93,00 кв.м в будинку АДРЕСА_1. Свідоцтво
про право комунальної власності
територіальної громади Печерського
району м. Києва на вищевказані нежилі
приміщення скасовано. Рішення
Печерської районної у м. Києві ради № 8
від

19 червня 2008 року та рішення Печерської
районної у м. Києві ради № 11 від

27 березня 2008 року щодо приватизації
шляхом викупу орендарями вбудованих
нежилих приміщень з № 1 по № 7 (групи
приміщень № 35) площею 93,00 кв.м в будинку
АДРЕСА_1 незаконними. Визнано договір
купівлі-продажу від 9 вересня 2008 року
вище перелічених нежилих приміщень,
укладений між Фондом приватизації
комунального майна Печерського району

м. Києва та ТОВ «КРОСС ЛТД» і договір
купівлі-продажу від 30 березня

2009 року цих нежилих приміщень,
укладений між ТОВ «КРОСС ЛТД» та ОСОБА_5
недійсними.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва
від 4 грудня 2013 року рішення
Печерського районного суду міста від 7
червня 2012 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою судді судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

10 лютого 2014 року у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до Печерської районної
у місті Києві ради, Фонду приватизації
комунального майна Печерського району
м. Києва, Товариства з обмеженою
відповідальністю «КРОСС ЛТД», ОСОБА_5,
Головного управління комунальної
власності м. Києва про скасування
наказу, свідоцтва та визнання
договорів недійсними за касаційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду м. Києва від

4 грудня 2013 року відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
представника ОСОБА_3 -

ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема: ч. 1
ст. 1, ч. 2 ст. 10 Закону України «про
приватизацію державного житлового
фонду», ст. 382 ЦК України, рішення
Конституційного суду України у справі
№ 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року про
офіційне тлумачення положень п. 2 ст.
10Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду».

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить:

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

23 жовтня 2013 року в справі за позовом про
визнання підвальних приміщень
допоміжними, визнання недійсним
договору оренди, скасування свідоцтва
про право власності та договору
купівлі-продажу, зобовʼ?язання не
перешкоджати використовувати
допоміжні приміщення, відшкодування
моральної шкоди, якою рішення першої та
апеляційної інстанцій залишено без
змін;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

8 лютого 2012 року в справі за позовом про
визнання частково недійсним свідоцтва
про право власності, якою рішення
апеляційного суду скасовано, рішення
суду першої інстанції залишено без
змін;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

20 квітня 2011 року в справі за позовом про
визнання недійсним договору оренди
нежитлового приміщення, визнання
незаконним та скасування наказу про
оформлення права власності на об'єкт
нерухомого майна, визнання незаконним
та скасування свідоцтва про право
власності, визнання незаконним та
скасування пункту рішення районної
ради, визнання незаконним та
скасування пункту додатку до рішення
районної ради щодо приватизації
нерухомого майна шляхом викупу та
визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень,
якою судове рішення апеляційної
інстанції скасовано, справу передано
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції;

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Зі змісту заяви та доданої до неї копій
судовий рішень не вбачається
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11, заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, може бути подана
за сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, оскільки зі
змісту ухвал Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 жовтня 2013 року
та від 8 лютого 2012 року не вбачається
тотожності встановлених фактичних
обставин справи. А тому із них не
вбачається неоднакового застосування
судом касаційної інстанції

ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 10 Закону України «про
приватизацію державного житлового
фонду», ст. 382 ЦК України, рішення
Конституційного суду України у справі

№ 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року про
офіційне тлумачення положень

п. 2 ст. 10Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду».

Крім того додана до заяви ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 квітня 2014 року, якою справу
направлено на новий судовий розгляд, не
є судовим рішеннями у подібних
правовідносинах, виходячи з того, що в
неї не є тотожними встановлені судом
фактичні обставини.

Отже, наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення, а тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
Печерської районної у місті Києві ради,
Фонду приватизації комунального майна
Печерського району м. Києва, Товариства
з обмеженою відповідальністю «КРОСС
ЛТД», ОСОБА_5, Головного управління
комунальної власності м. Києва про
скасування наказу, свідоцтва та
визнання договорів недійсними, за
заявою ОСОБА_3, подану представником
ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

10 лютого 2014 року до провадження
Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. Штелик
судді:О.І. Євтушенко В.О. Кузнєцов О.В.
Попович О.В. Ступак