Справа № 2/311/675/2014
Василівський районний суд
у складі: головуючого - судді :
представника Служби у справах дітей
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду мыста Василівка
цивільну справу за позовом Служби у
справах дітей Василівської районної
державної адміністрації Запорізької
області в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_8,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спора на стороні
позивача: орган опіки та піклування
виконавчого комітету Балківської
сільської ради Василівського району
Запорізької області про позбавлення
Служба у справах дітей Василівської
районної державної адміністрації
Запорізької області як орган опіки та
піклування, звернулася до
Василівського районного суду в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовом до ОСОБА_8, про
позбавлення батьківських прав
відносно неповнолітнього сина: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначає, що на
території Василівського району за
адресою: АДРЕСА_1 проживає без
реєстрації неповнолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який фактично залишився
без батьківського піклування і
проживає в родині ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
є найближчими родичами. В 1996 році
ОСОБА_8 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 у
відділі РАГС м.Марганець. Від шлюбу
мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В 1998
році батько дитини ОСОБА_8 виїхав в
Грузію на постійне місце проживання та
мешкає за адресою: Республіка Грузія
місто Самтредія с.Мелаурі. Мати дитини -
ОСОБА_6 померла в ІНФОРМАЦІЯ_6 в місті
Марганець Дніпропетровської області.
Після смерті матері ОСОБА_6
неповнолітній ОСОБА_3, з 2005 року
фактично залишився без батьківського
піклування та до теперішнього часу не
має юридичного статусу дитини,
позбавленої батьківського піклування
і не може користуватися пільгами і
гарантіями, які передбачені чинним
законодавством України для дітей
вказаної категорії, оскільки батько
дитини ОСОБА_8 самоусунувся від
виконання своїх батьківських
обов»язків, вихованням та утриманням
дитини не займається, не цікавиться
його життям, здоров'ям, матеріально не
підтримує, сина не відвідує протягом
тривалого періоду часу, з дитиною не
спілкується, батьківської опіки та
турботи не здійснює, тому позивач
вимушений звернутися до суду з даним
позовом в інтересах ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за захистом законних прав
та інтересів неповнолітньої дитини, в
якому просить позбавити ОСОБА_8
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та передати дитину
на опікування органу опіки та
піклування Василівської районної
державної адміністрації Запорізької
Представник позивача Служби у справах
дітей Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області
Білоконь О.В. в судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, просить позов
задовольнити за підставами,
викладеними у позовній заяві.
Прокурор погодився з викладеними у
позовній заяві вимогами позивача щодо
позбавлення ОСОБА_8 батьківських прав
відносно його неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки
відповідач протягом тривалого періоду
часу ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання
не з'явився, суду надано заяву, в якій
просить розглядати справу в суді у його
відсутність, не заперечує проти
задоволення позовних вимог про
позбавлення його батьківських прав
відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Представник третьої особи органу опіки
та піклування виконкому Балківської
сільської ради Василівського району
Запорізької області в судове засідання
не з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений судом належним
чином, надав суду заяву, в якій просить
розглядати справу у їх відсутність,
заявлені позовні вимоги підтримують у
повному обсязі, самостійних вимог не
Вислухавши пояснення позивача,
учасників процесу, свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, вивчивши матеріали
справи, всебічно та повно з'ясувавши
обставини справи, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, давши їм оцінку у
сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, письмових доказів,
Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
Судом встановлено, що 05.07.1996 року між
ОСОБА_8 та ОСОБА_6 укладений шлюб, після
укладення якого ОСОБА_6 присвоєно
прізвище «ОСОБА_6, про що свідчить
свідоцтво про укладення шлюбу, копія
якого міститься в матеріалах справи
Від шлюбу мають неповнолітню дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про
народження якого батьком записаний
ОСОБА_8, відповідач по справі, а матір»ю
записана ОСОБА_6 (а.с.3).
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
видане відділом РАЦСу Марганецького
міського управління юстиції
Дніпропетровської області, копія якого
міститься в матеріалах справи (а.с.4).
Згідно довідки, виданої Балківською
сільською радою Василівського району
Запорізької області № 708 від 28.04.2014
року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично
проживає за адресою: АДРЕСА_1 без
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5
суду пояснив, що він є дядьком ОСОБА_6, а
вона відповідно, доводилася йому
племінницею. У ІНФОРМАЦІЯ_6 вона
померла та її неповнолітній син ОСОБА_3
залишився без батьківського
піклування, після смерті матері
проживав зі своєю бабусею ОСОБА_9 у
м.Марганці Дніпропетровської області.
В ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 померла, тому він
з дружиною ОСОБА_4 вимушені були взяти
на піклування малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки крім них, більше
родичів він не мав, а його батько ОСОБА_8
мешкав на території Грузії та до сина
не навідувався. На протязі тривалого
періоду часу близько восьми років
відповідач ОСОБА_8 до сина ОСОБА_3 не
приїжджає, його долею та успіхами у
навчанні не цікавиться, матеріального
Аналогічні показання в судовому
засіданні надала свідок ОСОБА_4, яка
також суду пояснила, що в їх родині
протягом 8 років за адресою: АДРЕСА_1
мешкає неповнолітній ОСОБА_3, якому
створені всі належні умови для
проживання та навчання. Його батько
ОСОБА_8 на протязі тривалого періоду
часу до сина не навідується, участі у
вирішенні його подальшої долі не
приймає, його вихованням не займається,
успіхами у навчанні не цікавиться та
фінансової допомоги на утримання сина
взагалі не надає, матеріально його не
Допитаний в якості свідка та
відповідно до ст.171 Сімейного кодексу
України неповнолітній ОСОБА_3 суду
пояснив, що в ІНФОРМАЦІЯ_6 його матір
ОСОБА_6 померла, а його батько ОСОБА_3
залишив сім»ю в 1998 році, коли йому
виповнилося два роки та переїхав жити
до республіки Грузії. В 2006
році після смерті бабусі його забрали
проживати до себе найближчі родичі
ОСОБА_4 в с.Балки Василівського району,
де він і мешкає на теперішній час та які
належним чином турбуються про нього та
створюють належні умови для його
проживання та навчання. З 1998 року
батько ОСОБА_3 до нього не приїжджав
жодного разу, його життям та успіхами у
навчанні не цікавиться, протягом
тривалого час батьківської турботи не
приділяє, вихованням не займається,
матеріально не підтримує. Проти
позбавлення батька ОСОБА_8
батьківських прав щодо нього не
У своїй заяві від 14.05.2012 року відповідач
ОСОБА_8 зазначив, що він перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, з якою
у них народився син ОСОБА_3. З дитиною та
дружиною стосунків немає вже декілька
років. Він перебуває у другому шлюбі,
має дружину та двох дітей. Через
економічні проблеми не може
забезпечити приїзд ОСОБА_3 до Грузії та
не зможе піклуватися ним. Копія заяви
відповідача ОСОБА_3 міститься в
матеріалах цивільної справи (а.с.21).
Також своєю заявою від 07.04.2014 року
ОСОБА_8 надав згоду на позбавлення його
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, копія заяви
міститься в матеріалах справи (а.с.8).
Згідно висновку служби у справах дітей
Василівської райдержадміністрації
Запорізької області як органу опіки та
піклування про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_8 від 02.06.2014
року за № 01-12/378, Служба у справах дітей
Василівської райдержадміністрації
Запорізької області вважає за
доцільне, з метою соціального захисту
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
позбавити батьківських прав ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки
відповідач ОСОБА_8 протягом тривалого
періоду часу повністю самоусунувся від
виконання батьківських обов»язків. Він
не забезпечує своєму сину рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. ОСОБА_8 проживає
окремо від сина, не спілкується з ним,
не виховує його, матеріально не
підтримує, не цікавиться його життям та
Відповідно до ст.ст. 8,11 Закону України
„Про охорону дитинства" кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки, або
особи, які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.
Предметом основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів своєї дитини. Виховання в
сім'ї є першоосновою розвитку
особистості дитини. На кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови
для розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися
на розвиток її особистості, поваги до
прав, свобод людини і громадянина, мови,
національних історичних і культурних
цінностей українського та інших
народів, підготовку дитини до
свідомого життя у суспільстві в дусі
взаєморозуміння, миру, милосердя тощо.
Відповідно до статтей 25,27,29 Конвенції
про Права дитини, ратифікованої
Постановою Верховною Радою України від
27.02.1991 року, держави - учасниці визнають
право кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Держави-учасниці
визнають права дитини, яка віддана
компетентними органами на піклування
з метою догляду за нею, її захисту або
фізичного чи психічного лікування, на
періодичну оцінку лікування, наданого
дитині, і всіх інших умов, пов'язаних з
таким піклуванням про дитину.
Держави-учасниці погоджуються щодо
того, що освіта дитини має бути
спрямована на: розвиток особи,
талантів, розумових і фізичних
здібностей дитини в найповнішому
обсязі; виховання поваги до прав людини
та основних свобод, а також принципів,
проголошених у Статуті Організації
Об'єднаних Націй; виховання поваги до
батьків дитини, її культурної
самобутності, мови і національних
цінностей країни, в якій дитина
проживає, країни її походження та до
цивілізацій, відмінних від її власної;
підготовку дитини до свідомого життя у
вільному суспільстві в дусі розуміння,
миру, терпимості, рівноправності
чоловіків і жінок та дружби між усіма
народами, етнічними, національними і
релігійними групами, а також особами з
корінного населення.
Відповідно до вимог ст.150 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину.
Передача дитини на виховання іншим
особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування
Відповідно до ч.2 ст.164 Сімейного
кодексу України батьки можуть бути
позбавлені батьківських прав, якщо
вони ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.
Згідно ст. 165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім»ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров»я або навчальний
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний та духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не піклуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизначених норм
моралі; е виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як окремо, так і в сукупності,
можна розцінювати як ухилення від
виховання дитини, свідомого нехтування
ними своїми батьківськими обов'язками.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що заявлені Службою у справах дітей
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області
позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_8
батьківських прав відносно
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовані та
підлягають задоволенню, оскільки
відповідачем ОСОБА_8 позовні вимоги
визнані у повному обсязі та відповідно
до положень ч.1 ст.61 ЦПК України не
підлягають доказуванню, тому суд
вважає необхідним позбавити ОСОБА_8
батьківських прав по відношенню до
його неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за тими підставами, що
відповідач ОСОБА_8 самоусунувся від
виконання своїх батьківських
обов'язків по відношенню до дитини,
взагалі не проявляє до нього
батьківської турботи, матеріальної
допомоги не надає, байдуже ставляться
до його навчання, виховання та його
долею не цікавиться, тому формальна
наявність батька ставить дитину в
скрутне становище, так як він не може
мати юридичного статусу дитини, яка
залишились без піклування батьків, і в
повній мірі не може користуватись
пільгами та державними гарантіями, що
мають діти даної категорії згідно
чинного законодавства України, тому
суд вважає необхідним в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
метою встановлення його соціального
статусу, позбавити відповідача ОСОБА_8
батьківських прав по відношенню до
його неповнолітнього сина ОСОБА_3,
На підставі викладенного та керуючись
ст..ст.8,124 Конституції України, ст. ст. 25,
27, 29 Конвенції про Права дитини,
ратифікованої Постановою Верховної
Ради України 27.02.1991 року, ст.ст.164 ч.2, 165,
ст.167, 171 Сімейного кодексу України,
ст.ст.8,11 Закону України „Про охорону
дитинства" від 26.04.2001 року, ст.ст. 7, 10, 11,
60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Служби у справах дітей
Василівської районної державної
адміністрації Запорізької області -
Позбавити ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця міста Самтредія Республіки
Грузія батьківських прав відносно його
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
Передати неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на опікування органу опіки
та піклування Василівської районної
державної адміністрації Запорізької
Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд
Запорізької області протягом 10 днів з
дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копрії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суд

Запорізької області
Ю.В.
СИДОРЕНКО