У х в а л а

16 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Кафідової О.В., Лесько А.О.,
Червинської М.Є., Черненко В.А.,
розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк», третя особа - приватний
нотаріус Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 про
визнання договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з даним позовом, в обґрунтування
якого зазначив, що на час укладання
договору іпотеки, 06 червня 2008
року, він був неповнолітнім,
зареєстрований та постійно проживав у
квартирі, просив суд на підставі Закону
України «Про охорону дитинства» та
Закону України «Про основи соціального
захисту бездомних осіб та
безпритульних дітей» визнати спірний
договір недійсним як такий, що
укладений без згоди органу опіки та
піклування.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 21 січня 2013 року позов
задоволено частково, визнано недійсним
договір іпотеки квартири АДРЕСА_1,
укладений 6 червня 2008 року між ВАТ «АКБ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_6

Додатковим рішенням Сихівського
районного суду м. Львова від 15
травня 2013 року доповнено рішення суду
першої інстанції від 21 січня 2013 року.

В задоволенні позовних вимог про
зобов'язання приватного нотаріуса
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 вилучити з Єдиного
реєстру іпотек реєстровий запис № 2088
та зняти заборону на відчудження
квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від

25 листопада 2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 березня 2014
року касаційну скаргу ОСОБА_5
задоволено, рішення апеляційного суду
Львівської області від 25 листопада 2013
року скасовано, рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 21
січня 2013 року залишено в силі.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» про перегляд зазначеної
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме ч. 2 ст. 176 Сімейного кодексу
України, ст. ст. 17,18 Закону України «Про
охорону дитинства», ч. 1 ст. 405 ЦК України
та ст. 12 Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних і
безпритульних дітей».

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції зазначених
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 грудня 2011 року, 25 квітня 2012
року, 19 вересня 2012 року, 21
листопада 2012 року, 03 липня 2013 року, 04
вересня 2013 року, 05 лютого 2014 року та
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 січня 2013 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 «Про судову практику
застосування статтями 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин.

Із доданих до заяви судових рішень
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вбачаються різні фактичні
обставини у порівнянні з
правовідносинами, з приводу яких
ухвалено судове рішення, про перегляд
якого подається заява.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, то у допуску справи до
провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 359 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_6, ОСОБА_7, публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
третя особа - приватний нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 про визнання
договору іпотеки недійсним, за заявою
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д.
Луспеник

Судді:

О.В. Кафідова

А.О. Лесько

М.Є. Червинська

В.А. Черненко