Справа № 442/1309/13
Головуючий у 1 інстанції: Івасівка А.П.
Провадження № 22-ц/783/3481/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючий суддя:
Шумська Н.Л.

судді:
Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі:
представники ОСОБА_8, ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційні
скарги ВАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_4 на рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 28 березня 2014
року за позовом ОСОБА_5 до відділу
державної виконавчої служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції, Приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство Юстиція», ОСОБА_4, третьої
особи ВАТ «Державний ощадний банк
України» про визнання торгів, їх
результатів, протоколу та акту про їх
проведення недійними,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 28 березня 2014 року позов
ОСОБА_5 до відділу державної виконавчої
служби Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції, Приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство Юстиція», ОСОБА_4, третьої
особи ВАТ «Державний ощадний банк
України» про визнання торгів, їх
результатів, протоколу та акту про їх
проведення недійними задоволено;
визнано недійсними прилюдні торги з
реалізації нерухомого майна, проведені
25 січня 2013 року з реалізації предмета
іпотеки нежитлової будівлі РПВН 2850402,
загальною площею 843,3 кв.м., розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, проведені ПП
«Спеціалізоване підприємство
юстиція»; визнано недійсними
результати прилюдних торгів з
реалізації предмета іпотеки: протокол
№ 03/723/12/і-5, від 25.01.2013 року про
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (предмету іпотеки) нежитлової
будівлі РПВН 2850402, загальною площею 843,3
кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1;
скасовано акт про проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна (предмету іпотеки)
нежитлової будівлі РПВН 2850402, загальною
площею 843,3 кв.м., розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, затвердженого
начальником відділу державної
виконавчої служби Дрогобицького
міського управління юстиції у
Львівській області Грабар Я.П. від
31.01.2013 року; вирішено питання судових
витрат.

Рішення суду оскаржили ВАТ «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
покликається на неповне з»ясування
обставин, що мають значення для справи,
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, на неправильне
застосування норм матеріального та
порушення норм процесуального права.
Зокрема зазначає, що державним
виконавцем 06.11.2012 року було описано та
арештовано належне позивачу нерухоме
майно, що було предметом іпотеки, з
метою передачі його на реалізацію з
прилюдних торгів, про що було складено
Акт опису й арешту майна від 06.11.2012 року
та винесено Постанову про арешт майна
божника та оголошення заборони на його
відчуження від 06.11.2012 року.
Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з наявності
суто формальних підстав для визнання
прилюдних торгів недійсними, оскільки
вони на думку суду, були проведені без
дотримання вимог чинного
законодавства (несвоєчасна публікація
в пресі, неповідомлення боржника про
проведення торгів) та з того, що судом
нібито зібрано достатньо доказів
порушення спеціалізованою торговою
організацією вимог закону при
підготовці проведення публічних
торгів, а державним виконавцем -
вчиненні виконавчих дій з оцінки
об»єкта нерухомого майна (відсутність
підписів сторін під договором про
проведення експертної оцінки предмета
іпотеки для подальшого його продажу з
прилюдних торгів). Вказує, що судом
першої інстанції неправильно було
оцінено наявні у справі докази,
допущено однобокість розгляду справи.
Крім того, жоден з учасників
виконавчого провадження не оскаржував
ані Договір з суб»єктом оціночної
діяльності, ані зроблені ним експертні
висновки про вартість майна. Просить
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 28 березня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у позові відмовити
повністю.

В апеляційній скарзі ВАТ «Державний
ощадний банк України» покликається на
його незаконність, на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема зазначає, що судом першої
інстанції надано дослідженим доказам
неправильної правової оцінки і
застосовано ті норми, які не
поширюються на спірні правовідносини,
що призвело до постановлення
неправосудного рішення. Просить
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 28 березня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у позові відмовити
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг та вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційні скарги
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов'язана довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак, на думку колегії суддів, рішення
суду першої інстанції таким вимогам не
відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи,
27.05.2008 року між Відкритим акціонерним
товариством «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_5 було укладено
договір відновлювальної кредитної
лінії №2203-6827, у термін до 26.05.2010 року,
про надання кредиту в сумі 420000 грн., на
споживчі цілі під заставу з кінцевим
терміном повернення кредиту - 26.05.2018
року.

У порядку забезпечення виконання цього
зобов'язання між сторонами 27.05.2008 року
також укладено договір іпотеки на
належну позивачу - нежитлову (овочевого
складу) одноповерхову цегляну будівлю
з залізобетонним горішнім перекриттям
та сумісним покриттям, загальною
площею 843,3 кв.м., що по АДРЕСА_1

Приватним нотаріусом Дрогобицького
районного нотаріального округу ОСОБА_7,
12.02.2009 року було вчинено виконавчий
напис р. №126, за яким звернуто стягнення
на предмет іпотеки та запропоновано за
рахунок коштів, вилучених від
реалізації іпотечного майна,
задовольнити вимоги банку в розмірі
474235 грн. На підставі вказаного
виконавчого напису 03.03.2009 року
державним виконавцем ДВС
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції було відкрито
виконавче провадження ВП №11627873, за
результатами якого 27.09.2010 року
виконавчий напис було повернуто
стягувачу у зв'язку з тим, що відповідне
майно не було реалізовано на аукціоні.

Державним виконавцем ДВС
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції на підставі
вказаного виконавчого напису 18.07.2011
було відкрито виконавче провадження ВП
№27652146, за результатами якого 28.08.2012
року також було повернуто стягувачу
вказаний виконавчий напис нотаріуса у
зв'язку з тим, що відповідне майно не
було реалізовано на аукціоні.

Державним виконавцем ДВС
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції 22.10.2012 року відкрито
виконавче провадження ВП №34858815, за цим
ж виконавчим написом. 06.11.2012 року було
описано та накладено арешт на предмет
іпотеки, що належить на праві власності
ОСОБА_5. Зазначене майно було оцінено
ТзОВ «Термін ЛТД» та визначено його
ринкову вартість - 169650 грн. без ПДВ.
ОСОБА_5 згідно з поштовим повідомлення
про вручення отримав 22.11.2012 року звіт
про експертну оцінку від 31.10.2012 року.

Відділом ДВС Дрогобицького МРУЮ було
надано заявку від 05.12.2012 року на
реалізацію арештованого майна та
надано довідку про те, що станом на
05.12.2012 року повідомлень про оскарження
експертної оцінки не поступало. Між
відділом ДВС Дрогобицького МРУЮ та
приватним підприємством
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» 12.12.2012 року було укладено
договір №03/723/12і, про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна (предмета іпотеки),
нежитлової будівлі РПВН 2850402, загальною
площею 843,3 кв.м., що по АДРЕСА_1 зі
стартовою ціною 169 650 грн. без ПДВ. Цього
ж дня під реєстраційним номером лоту
№872979 на інтернет-сайті ДП
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України - http//trade.informjust.ua/ було
опубліковано вказану інформацію про
проведення прилюдних торгів (надалі
інформаційне повідомлення).

У вказаному інформаційному
повідомленні також зазначено про те що
торги призначено на 28.12.2012 року на 16 год.
30 хв., місце проведення приміщення ВДВС
- вул. 22 Січня,37, м. Дрогобич, зазначено
про сплату гарантійного внеску та його
реквізити, кінцевий термін реєстрації
28.12.2012 року о 15 год. 30 хв., про остаточну
оплату, про суму сплати за
спостереження в 5000 грн. та реквізити
для такої та вказано про довідку за
телефоном. Згідно з списком
рекомендованих поштових відправлень
№16906 від 12.12.2012 року інформаційне
повідомлення такого змісту, було
надіслано боржнику-позивачу.

Повідомлення про проведення прилюдних
торгів було опубліковано у газеті «За
вільну Україну плюс» від 13.12.2012 року №49,
та в газеті «Львівська пошта» від 13.12.2012
року №139 (1318). ПП «СП Юстиція»
повідомило ДВС Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції за
вих. №723н від 28.12.2012 року про те, що
призначені на 28.12.2012 року торги не
відбулись у зв'язку з відсутністю
зареєстрованих покупців, та
запропонувало провести переоцінку
майна.

Актом державного виконавця від 04.01.2013
року проведено уцінку майна на 25%, що
становить 127237,50 грн. і відповідає
вимогам Закону України «Про іпотеку».

На інтернет-сайті ДП «Інформаційний
центр» Міністерства юстиції України -
http//trade.informjust.ua/ 09.01.2013 року було
опубліковано інформацію про
проведення прилюдних торгів з
реалізації нежитлової будівлі РПВН
2850402, загальною площею 843,3 кв.м., що по
АДРЕСА_1 В інформаційному повідомленні
також зазначено, про те що торги
призначено на 25.01.2013 року на 16 год.30 хв.,
місце їх проведення - приміщення ВДВС
вул. 22 Січня,37, м. Дрогобич, крім того
наведено інформацію про сплату
гарантійного внеску його реквізити,
кінцевий термін реєстрації - 25.01.2013 року
о 15 год. 30 хв., про остаточну оплату, про
суму сплати за спостереження в 5000 грн.
та реквізити для такої та вказано про
довідку за телефоном.

Згідно з списком рекомендованих
поштових відправлень №403 від 10.01.2013
року інформаційне повідомлення такого
змісту було надіслано позивачу -
боржнику.

Повідомлення про проведення прилюдних
торгів було опубліковано у газеті «За
вільну Україну плюс» №1 від 10.01.2013 року
та в газеті «Львівська пошта» №3-4
(1328-1329) від 11.01.2013 року.

Відповідно до протоколу про проведення
прилюдних торгів №03/723/12/і-5 за
наслідками проведення повторних
прилюдних торгів щодо продажу
вищезазначеного нерухомого майна
25.01.2013 року переможцем аукціону
визначено ОСОБА_4.

За результатами проведеної підготовки
до торгів 28.01.2013 року державним
виконавцем складено акт про реалізацію
предмета іпотеки, який затверджено
начальником відділу ДВС Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що договір про проведення експертної
оцінки від 09.11.2012 року не підписаний
сторонами, є неналежним по його формі, а
отже не може створювати правові
наслідки, що в подальшому виключає
вчинення за ним будь-яких дій, які ним
зумовлюються; в порушення вимог пункту
5.12.2 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 74/5 від
15.12.1999 року, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 р. за № 865/4158 (надалі Інструкція № 74/5
від 15.12.1999 року) позивач не був
обізнаний про проведення уцінки майна;
зміст інформаційного повідомлення про
проведення прилюдних торгів не
відповідає вимогами встановленим п.п.
3.6, 3.10 Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5 (надалі Тимчасове
положення). Ці вимоги встановлюють
необхідності надання повної
характеристики нежитлового
приміщення, його площі, призначення
об'єкта, обмеження на його
використання, матеріали його стін,
процент зносу, відомості про земельну
ділянку, на якій розташоване нежитлове
приміщення, її правовий режим та
розмір, дату, час та місце ознайомлення
з майном. Як наслідок таке порушення
може вплинути на результати торгів,
зменшити можливість участі в торгах
потенційних покупців, що порушує права
боржника на погашення боргу за рахунок
продажу арештованого майна за
найкращою ціною; під час процедури
проведення прилюдних торгів мало місце
порушення вимог ч. 3 ст. 43 Закону України
«Про іпотеку», а саме в одному з
місцевих друкованих засобів масової
інформації - газеті «Львівська пошта»
№3-4 (1328-1329) від 11.01.2013 року повідомлення
про проведення прилюдних торгів було
опубліковане менш як за 15 днів до дня
початку прилюдних торгів (25.01.2013 року).

На переконання суду першої інстанції,
наведене в сукупності свідчить про
порушення процедури проведення торгів
та є підставою для визнання їх такими,
що проведені з порушенням вимог Закону,
призвели до порушення прав позивача, а
тому суд першої інстанції прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
підставними і підлягають до
задоволення.

Проте, з такими висновками колегія
суддів погодитись не може. Висновки
суду першої інстанції помилкові, не
ґрунтуються на законі, не відповідають
обставинам справи, що свідчить про
наявність підстав для скасування
рішення суду, відповідно до п.3,4ч.1ст.309
ЦПК України.

Судом першої інстанції не враховано, що
відповідно до постанови Верховного
Суду України від 24 жовтня 2012 року по
справі 6-116цс12, яка, згідно ст. 360-7 ЦПК
України, є обов'язковою для всіх судів
України, порушення, допущені державним
виконавцем дії при здійсненні своїх
повноважень, передбачених Законом
України «Про виконавче провадження» №
606-ХІV від 21 квітня 1999 року, до
призначення прилюдних торгів, у тому
числі щодо визначення вартості чи
оцінки майна, підлягають оскарженню в
порядку, передбаченому Законом України
«Про виконавче провадження», а, отже,
дії державного виконавця у виконавчому
провадженні, які не стосуються правил
проведення прилюдних торгів, мають
самостійний спосіб оскарження й не
можуть бути підставою для визнання
прилюдних торгів недійсними.

Позивач, отримавши звіт про експертну
оцінку, не скористався своїм правом на
оскарження дії державного виконавця
щодо визначення вартості чи оцінки
спірного майна у виконавчому
провадженні. Ці дії в свою чергу мають
самостійний спосіб оскарження й не
можуть бути підставою для визнання
прилюдних торгів недійсними. Крім того,
позивачем критично оцінено визначену
експертним шляхом вартість об»єкта
нерухомого майна без ПДВ 20%.

Оскільки прилюдні торги за своєю
юридичною природою - це продаж майна,
на яке звернено стягнення і яке
підлягає реалізації і під час
проведення прилюдних торгів
укладається угода про передачу майна у
власність, сторонами якої є покупець -
учасник прилюдних торгів і продавець -
відділ ДВС в особі спеціалізованої
організації, що організовує та
проводить прилюдні торги за договором
із державною виконавчою службою, то
суд приходить до висновку, що між
Відділом державної виконавчої служби
та переможцем прилюдних торгів був
фактично укладений договір
купівлі-продажу спірної будівлі.
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 28 квітня 1978 року №3
«Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними», угода може
бути визнана недійсною лише з підстав і
з наслідками, передбаченими законом,
а суд повинен встановити наявність тих
обставин, з якими закон пов'язує
визнання угоди недійсною та настання у
зв'язку з цим певних юридичних
наслідків. Отже, визнання угоди
недійсною можливе лише з підстав,
передбачених Цивільним кодексом.

Оцінивши наявні у справі докази, суд
приходить до висновку, що підстав,
передбачених ст. ст. 203, 215 Цивільного
кодексу України, для визнання даного
договору купівлі-продажу недійсним
судом не встановлено. Позивач був
належним чином повідомлений про дату,
час і місце проведення прилюдних
торгів, а також стартову ціну
реалізації майна. Твердження позивача,
що він не отримав повідомлення про
проведення торгів не впливає на
правильність та законність проведення
прилюдних торгів, оскільки така
інформація була поширена різними
джерелами і добросовісні учасники
виконавчого провадження чи
заінтересовані особи мали реальну
можливість на її отримання. Крім того,
як вбачається з обставин справи, коштів
у нього на погашення існуючої
заборгованості перед стягувачем як
перед, так і на час проведення
прилюдних торгів, не було, тому
присутність боржника на прилюдних
торгах не могла вплинути на їх
проведення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.388 Цивільного
кодексу України, майно не може бути
витребувано від добросовісного
набувача, якщо воно було продане у
порядку, встановленому для виконання
судових рішень. Таким чином, суд вважає,
що переможець прилюдних торгів є
добросовісним набувачем майна, яке у
встановленому законом порядку було
реалізовано на публічних торгах, його
право власності в межах розгляду
даного спору позивачем не оспорюється.

Відповідно до правового висновку
Верховного Суду України, торги
визнаються недійсними лише в тих
випадках, коли під час їх підготовки і
проведення були допущені порушення, що
могли вплинути на результати торгів.

Також підставою для визнання торгів
недійсними є одночасна наявність двох
фактів: порушення норм закону при
проведенні торгів і порушення прав і
законних інтересів особи, яка їх
оспорює. Сторонами договору є
переможець торгів і спеціалізована
організація як організатор торгів.
Заінтересованою особою є будь-яка
особа, яка має конкретний майновий
інтерес в оспорюванні результатів
торгів. Оспорюючи торги, позивач
повинен довести суду конкретні факти
порушення: 1) встановлених правил
організації і проведення торгів; 2) його
власних майнових прав і інтересів.

При розгляді цієї категорії справ
доказуванню підлягають: порушення норм
закону при проведенні торгів; чи є ці
порушення істотними та чи вплинули
вони на результат торгів; порушення
прав і законних інтересів позивача,
який оспорює укладений на торгах
договір. Однак, судом першої інстанції
не встановлено обставин, які дають
підстави для таких висновків. Судом
допущено невідповідність висновків
суду обставинам справи, що є
самостійною підставою скасування
рішення відповідно до п.3ч.1ст.309 ЦПК,

Цивільно-правовим наслідком визнання
недійсним укладеного на торгах
договору відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК є
реституція - повернення сторін
договору до первісного стану. В такому
разі відчужене майно повертається
організатору торгів для повторної
організації і проведення торгів. Судом
першої інстанції при задоволенні
позову, не вирішено питання реституції-
поверення одержаних від переможця
торгів гроші: стягувач, відділ ДВС чи
організатор торгів, яким є
спеціалізована організація.

Норма ч. 2 ст. 388 ЦК, згідно з якою
заборонено витребовувати від
добросовісного набувача майно, що було
продане в порядку, встановленому для
виконання судових рішень, регулює
існуючі між сторонами спору
речово-правові відносини, спрямована
на унеможливлення витребування свого
відчуженого на торгах майна боржником,
і не перешкоджає застосовувати
наслідки недійсності договору -
реституції - до сторін договору, якою
боржник не є.

Відтак, повно та всебічно з»ясувавши
обставини справи, перевіривши доводи
скарги та судову практику, колегія
суддів приходить до висновку, що позов
про визнання недійсними прилюдних
торгів є не обґрунтованим та таким, що
не підлягає задоволенню.

Хибним є висновок суду першої
інстанції про те, що договір про
проведення експертної оцінки від 09.11.2012
року є неналежним по формі, не створює
правових наслідків, що в свою чергу є
однією із підстав для визнання
прилюдних торгів недійсними.

Висновок суду першої інстанції, про те
що в порушення вимог пункту 5.12.2
Інструкції № 74/5 від 15.12.1999 позивач не
був обізнаний про проведення уцінки
майна не ґрунтується та вимогах
чинного законодавства.

Суд першої інстанції безпідставно
покликається на порушення вимог пункту
5.12.2 Інструкції № 74/5 від 15.12.1999 року,
яким передбачено, що переоцінка майна
проводиться державним виконавцем за
участю представника торговельної
організації у присутності стягувача і
боржника чи їх представників, оскільки
Інструкція № 74/5 від 15.12.1999 року
втратила чинність, згідно наказу
Міністерства юстиції України №512/5 від
02.04.2012 року.

Відповідно до вимог п. 4.5.10 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5 Зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 02.042012 р.
за № 489/20802 у разі, якщо майно не було
продано у зв'язку з відсутністю попиту,
воно підлягає уцінці державним
виконавцем відповідно до чинного
законодавства, яка проводиться в
десятиденний строк з дня визнання
прилюдних торгів чи аукціону такими, що
не відбулися, або закінчення строку
реалізації майна на комісійних умовах.
Про проведення уцінки майна державним
виконавцем складається акт, у якому
зазначаються реквізити виконавчого
документа та номер виконавчого
провадження, вартість майна, за якою
воно передавалося на реалізацію,
вартість майна після уцінки. Про
проведення уцінки майна та її
результати державний виконавець не
пізніше наступного робочого дня після
її проведення повідомляє
спеціалізовану організацію, що
здійснює реалізацію майна.

З матеріалів справи не вбачається
порушення зазначених вище вимог. Крім
того, суд першої інстанції також не
врахував, що дії державного виконавця
по уцінці майна мають самостійний
порядок оскарження, яким позивач не
скористався, й не можуть бути підставою
для визнання прилюдних торгів
недійсними.

Висновок суду першої інстанції в
обґрунтування прийнятого рішення про
невідповідність змісту інформаційного
повідомлення про проведення прилюдних
торгів вимогами, встановленим п.п. 3.6, 3.10
Тимчасового положення, не відповідає
обставинам справи та спростовується
зібраними доказами. Зокрема, суд першої
інстанції не врахував, що зміст
наявного у матеріалах справи
інформаційного повідомлення про
проведення прилюдних торгів повністю
відповідає вимогам, встановленим
положеннями ч. 3 ст. 43 Закону України
«Про іпотеку». Відповідно до п.1.4
Тимчасового положення організація та
проведення прилюдних торгів з
реалізації предмета іпотеки
здійснюється з урахуванням вимог
Закону України «Про іпотеку», в свою
чергу відповідно до змісту якого
Тимчасове положення застосовується у
частині, що не суперечить такому Закону
(розділ VІ Прикінцевих положень Закону
України «Про іпотеку»). Крім того,
оскільки предметом реалізації була
нежитлова будівля, а не нежитлове
приміщення, у суду першої інстанції
були відсутні підстави застосовувати
до спірних відносин п. 3.10 Тимчасового
положення.

Також безпідставним є обґрунтування
прийнятого рішення припущенням суду
першої інстанції про те, що
невідповідність змісту інформаційного
повідомлення вимогам п.п. 3.6, 3.10
Тимчасового положення може вплинути на
результати торгів, оскільки відповідно
до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновок суду першої інстанції, про те
що під час процедури проведення
прилюдних торгів мало місце порушення
вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про
іпотеку», а саме в одному з місцевих
друкованих засобів масової інформації
- газеті «Львівська пошта» №3-4 (1328-1329)
від 11.01.2013 року повідомлення про
проведення прилюдних торгів було
опубліковане менш як за 15 днів до дня
початку прилюдних торгів (25.01.2013 року),
відповідає матеріалам справи. Однак,
даючи правову оцінку вказаному
порушенню вимог ч. 3 ст. 43 Закону України
«Про Іпотеку» на 1 день, тобто
проведення торгів на 15 день після
публікації, колегія приходить до
висновку, про те що таке порушення не
може бути єдиною та достатньою
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними.

Відтак, колегія суддів вважає, що
позивачем не доведено та судом у
передбаченому законом порядку не
встановлено, що відповідачами при
підготовці та проведенні прилюдних
торгів з продажу нежитлової будівлі
загальною площею 834,3 кв.м., за адресою:
АДРЕСА_1 було допущено порушення вимог
Тимчасового положення, Закону України
«Про іпотеку» чи інших норм
законодавства, які б вплинули на
результати торгів.

Оскільки висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи, судом неправильно застосовано
норми матеріального права, рішення
суду підлягає скасуванню на підставі
п.п.3,4ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням
нового рішення про відмову в позові за
безпідставністю.

Керуючись ст.303, п.2ч.1ст.307, п.3.4ч.1ст.309,
.2ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ВАТ «Державний
ощадний банк України» задовольнити.

Апляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 28 березня
2014 року скасувати, ухвалити нове
рішення, яким у позові ОСОБА_5 відмовити
повністю.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення й
може бути оскаржено протягом 20-ти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
Л.Б. Струс

М.М. Шандра