Справа № 449/802/13
Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/783/3602/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської
області у складі: головуючого - судді
Берези В.І., суддів: Бойко С.М.,
Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря
судового засідання: Брикайло М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» на
рішення Перемишлянського районного
суду Львівської області від 4 березня
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»
про розірвання кредитного договору,-

в
с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» задоволено, стягнуто з
ОСОБА_2 в користь ПАТ «ВТБ Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ RВ від 01.06.2012 року в сумі 103 461, 91
грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ
«ВТБ Банк» сплачений судовий збір в
сумі 1034, 61 грн.

Крім цього зустрічний позов
задоволено, кредитний договір №
RВ, укладений 01.06.2012 року між ПАТ
«ВТБ Банк» та ОСОБА_2, - розірвано.

Рішення суду оскаржив представник
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» -Червінський І.М., просить
скасувати рішення суду в частині
задоволення зустрічного позову та
ухвалити рішення, яким відмовити у
задоволенні зустрічного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає про те, що твердження суду про
те, що договір може бути зміненим у
разі істотної зміни обставин, якими
сторони керувались при його укладенні,
та вимога про дострокове повернення
ставить в заздалегідь важке
матеріальне становище відповідача, не
відповідає дійсним обставинам справи.
Закон пов`язує можливість розірвання
договору безпосередньо не з наявністю
істотної зміни обставин, а з наявністю
одночасно чотирьох умов, визначених ч.2
ст.652 ЦК України. Відповідачем ОСОБА_2
такі умови не наведені, підстави для
розірвання кредитного договору
відсутні.

В судовому засіданні представник
апелянта апеляційну скаргу підтримав,
відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився
при належному повідомленні про розгляд
справи, тому справу розглянуто без
участі такого, відповідно до ч.2 ст.305-1
ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Оскільки апелянт не погоджується з
винесеним рішенням в частині
задоволення зустрічного позову, саме в
цій частині рішення підлягає
перегляду.

Судом першої інстанції встановлено,
що 01.06.2012 року ПАТ «ВТБ Банк» та
ОСОБА_2 уклали кредитний договір,
відповідно до якого банк надав
позичальнику грошові кошти в розмірі 100
000 грн. строком до 01.06..2017 року зі сплатою
22% річних (а.с.46-49).

Задовольняючи зустрічний позов про
розірвання зазначеного договору, суд
першої інстанції виходив з того, що
кредитор, укладаючи оспорюваний
кредитний договір, діяв на свій власний
ризик, та заявляючи вимогу про
дострокове повернення наданого
кредиту ставить відповідача у
заздалегідь важке матеріальне
становище, тобто відбулася істотна
зміна обставин.

Однак, з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується у зв`язку з наступним.

За змістом положень ст.652 ЦК України у
разі істотної зміни обставин, якими
сторони керувалися при укладенні
договору, договір може бути змінений
або розірваний за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його інших умовах.
Договір може бути розірваний за
рішенням суду за наявності одночасно
таких умов: в момент укладення договору
сторони виходили з того, що така зміна
обставин не настане; зміна обставин
зумовлена причинами, які
заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року №5, при
вирішенні спорів щодо розірвання
кредитного договору з посиланням,
зокрема, на світову фінансову кризу чи
на інші суттєві обставини суд має
враховувати положення ч.2 ст. 652 ЦК
України і виходити з того, що закон
пов`язує можливість розірвання
договору безпосередньо не з наявністю
істотної зміни обставин, а з наявністю
одночасно чотирьох умов, визначених
частиною другою цієї статті, при
істотній зміні обставин.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_2 не подав жодного
доказу про наявність всіх чотирьох
умов для розірвання договору при
істотній зміні обставин, а суд не навів
та не мотивував наявність зазначених
умов у своєму рішенні.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов`язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Посилання на вимогу про дострокове
привернення кредиту як підставу для
розірвання договору, колегією судів не
приймається до уваги, оскільки
позичальник мав передбачити в момент
укладення оспорюваного договору
можливість погіршення свого
матеріального становища.

За таких обставин, зустрічні позовні
вимоги про розірвання кредитного
договору задоволеними не можуть бути, а
тому рішення суду в цій частині не може
залишатися без змін і відповідно до п.4
ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позову в цій частині.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309,
ст.ст. 313,316 ЦПК України, колегія
суддів,-

вирішила:

апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» задовольнити.

Рішення Перемишлянського районного
суду Львівської області від 4 березня
2014 року в частині задоволення
зустрічного позову скасувати. В цій
частині ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»
про розірвання кредитного договору №
RВ від 01.06.2012 року, укладеного між
ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскарженим в касаційному
порядку протягом двадцяти днів подачею
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Береза В.І.

Судді:
Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.