АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3904/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 640/6554/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Кружиліної О.А.,

- Макарова
Г.О.,

при секретарі - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Київського районного суду м. Харкова
від 25 квітня 2014 року по справі за
поданням державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про
примусове проникнення до житла
боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 25 квітня 2014 року задоволено
подання державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції (далі по
тексту - Дзержинський ВДВС ХМУЮ).

Суд вирішив надати дозвіл на примусове
проникнення до АДРЕСА_1, зокрема, але не
виключно, для перевірки та
встановлення майнового стану боржника
та подальшого проведення виконавчих
дій пов'язаних з реальним виконанням
рішення за яким Московським районним
судом м. Харкова від 04.03.2014 року по
справі № 2/643/565/2014 видано виконавчий
лист про солідарне стягнення з ОСОБА_4,
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу у
загальному розмірі 1 035 610 грн. 40 коп. у
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати вказану ухвалу, та
постановити нову про відмову у
задоволенні подання про примусове
проникнення до житла боржника і
закрити справу. Вважає ухвалу суду
необґрунтованою та такою, що
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що подання ДВ
Дзержинського ВДВС ХМУЮ Підгірного О.С.
за формою та змістом не відповідає
вимогам встановлених законодавством,
крім того він не надав суду доказів, які
б підтверджували кожну обставину
подання. Також посилається на те, що
12.12.2013 року ДВ Підгірним О.С. було
описано майно, що знаходиться в АДРЕСА_2
та в цей же день їй було вручено
ксерокопію акту опису про арешт майна
боржника.

22.04.2014 року було зупинено виконавче
провадження до розгляду касаційного
провадження, але в порушення
законодавства України Підгірний О.С.
продовжує провадити виконавчі дії.

Апелянт, її представник та державний
виконавець в суд апеляційної інстанції
не з'являються, надсилаючи кожного разу
заяви з проханням відкласти розгляд
справи у зв'язку з зайнятістю іншими
справами, а тому колегія суддів
розглядає справу з урахуванням
положень частини 2 ст.305 ЦПК України.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскарженого ОСОБА_3
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково
за таких підстав.

Стаття 376 ЦПК України передбачає, що
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Згідно п.15 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі виконання рішень
за наявності вмотивованого рішення
суду про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння фізичної
особи має право безперешкодно входити
до житлових та інших приміщень
боржника.

З матеріалів справи вбачається, що
23.04.2014 року канцелярією Київського
районного суду м.Харкова зареєстровано
подання державного виконавця
Дзержинського ВДВС ХМУЮ Підгірного
О.С., погоджене з начальником ВДВС, про
надання дозволу на примусове
проникнення до квартири АДРЕСА_1,
зокрема, але не виключно для перевірки
та встановлення майнового стану
боржника та подальшого проведення
виконавчих дій пов'язаних з реальним
виконанням рішення за яким Московським
райсудом м.Харкова 04.03.2014 року по справі
№2643/565/2014 видано виконавчий лист про
солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_5 боргу у загальному
розмірі 1035610 грн. 40 коп., у повному
обсязі.

До вказаного подання державним
виконавцем не долучено жодного
письмового доказу (копій документів з
виконавчого провадження та ін.) на
підтвердження обставин, якими він
обґрунтовував подання.

23.04.2014 року подання державного
виконавця у порядку, передбаченому
ст.11-1 ЦПК України, розподілено судді,
секретар якого в цей же день повідомив
телефонограмою Дзержинський ВДВС про
розгляд подання о 9.00 годині в
приміщенні суду 25.04.2014 р. і в цей же день
постановив ухвалу про задоволення
подання, виклавши обґрунтування ухвали
дослівно з текстом подання державного
виконавця та пославшись на ч.4 ст.39
Закону України «Про виконавче
провадження».

З вказаною ухвалою колегія суддів
погодитися не може, оскільки суд
вирішив подання, не маючи жодного
доказу на підтвердження обставин,
зазначених у ньому.

В тексті подання державного виконавця
відсутнє обґрунтування необхідності
примусового проникнення державного
виконавця в квартиру АДРЕСА_1 боржника
ОСОБА_3, окрім посилання на ухилення
боржника від виконання рішення
Московського районного суду м. Харкова,
у той час, як ухвалою судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06.03.2014 року за касаційною
скаргою ОСОБА_3 відкрито касаційне
провадження у справі за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про стягнення боргу
і зупинено виконання рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 20.01.2014 року по вказаній справі.

Само по собі положення ч.4 ст.39 ЗУ №606-Х1У
про право державного виконавця
звертатися до суду в порядку,
встановленому цим Законом, а також
вживати заходів щодо розшуку боржника
(його майна) або перевірки його
майнового стану не є безумовною
підставою для порушення гарантованого
статтею 30 Конституції України
недоторканості житла, якщо відсутні
передбачені законом підстави.

Оскільки подання державного виконавця
і матеріали справи не містять даних про
наявність передбачених законом
підстав для примусового проникнення
державного виконавця до житла боржника
ОСОБА_3, ухвала Київського районного
суду від 25.04.2014 року підлягає
скасуванню з відмовою у задоволенні
подання.

Вимога апелянта про закриття справи
задоволенню не підлягає як така, що не
відповідає нормам цивільного
судочинства, якими урегульовано
розгляд даної категорії справ.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.2
ст.312, ст.ст.313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Київського районного суду м.
Харкова від 25 квітня 2014 року скасувати.

Відмовити у задоволенні подання
державного виконавця Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про примусове проникнення до
житла боржника.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, касаційному оскарженню,
згідно ч.2 ст.324 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий -

Судді: