Дата документу 27.05.2014
Справа № 501/753/14-ц
Справа №501/753/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року Іллічівський міський
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Максимович Г.В.

при секретарі - Єговкіні О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Іллічівського
міського суду Одеської області
цивільну справу за позовом Державного
підприємства «Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління
морських шляхів» до Малявіна Сергія
Борисовича про стягнення шкоди,
заподіяної підприємству у зв'язку з
оплатою працівникові часу вимушеного
прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось ДП «Черазморшлях» з
позовом ( а.с.2-6) до Малявіна С.Б.
посилаючись на те, що наказом
відповідача від 03.03.2011 року як
виконуючого обов'язки начальника ДП
«Черазморшлях» було звільнено
працівника цього підприємства ОСОБА_2
на підставі ч.3 ст.40 КЗпП України.
Рішенням суду працівника було
поновлено на посаді з оплатою йому
вимушеного прогулу. На виконання
рішення суду позивачем сплачено за
період вимушеного прогулу з 03.03.2011 року
по 05.03.2012 року заробітну плату та
необхідні платежі в сумі 120188,14 грн., яку
просить стягнути як шкоду, спричинену
винними діями відповідача.

27 травня 2014 року представник позивача
надав суду письмову заяву про слухання
справи за його відсутності, підтримав
позовні вимоги в повному обсязі (
а..с.76,77).

27 травня 2014 року представник
відповідача надав суду письмову заяву
про розгляд справи за його відсутності,
в задоволені позову просив відмовити
(а.с.78) посилається на відсутність вини
відповідача, оскільки на час
підписання наказу про звільнення
ОСОБА_2 не усвідомлював та не міг
усвідомлювати неправомірність своїх
дій , оскільки підстави для звільнення
працівника були, а суд, поновлюючи на
посаді працівника, не спростував
наявність обставин як підстав
звільнення та надав їм оцінку як
недостатніх для застосування крайніх
заходів дисциплінарного впливу -
звільнення. Крім того, зазначає, що в
прямому причинному зв'язку зі
звільненням знаходиться лише частина
заявленої шкоди у вигляді виплат за
період в межах встановленого законом
максимального строку для звернення до
суду та розгляду справи у суді, а також
що позовні вимоги у всякому разі
пред'явлені без врахування обставин
звільнення та матеріального стану
відповідача.

Суд, дослідивши та перевіривши докази
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Наказом в.о. начальника ДП
«Чоразморшлях» С.Б.Малявіна 03.02.2011 року
звільнено заступника начальника
управління з охорони праці та пожежної
безпеки ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.3 ст.40
КЗпП України (а.с.17).

Рішенням Іллічівського міського суду
від 03.03.2012 року, зміненого рішенням
апеляційного суду Одеської області від
10.07.2012 року, ОСОБА_2 поновлено на посаді
та стягнуто з підприємства заробіток
за час вимушеного прогулу за період з
03.03.2011 по 05.03.2012 року 87517 грн. з
врахуванням необхідних платежів
(а.с.7-12,13-16). На виконання рішення суду
підприємством нараховано та виплачено
заробітну плати, податків та зборів в
період з грудня 2012 по грудень 2013 року
120188,13 грн. (а.с.21-22, 23,45-59).

Рішеннями Іллічівського міського суду
від 05.03.2012 року та апеляційного суду
Одеської області від 10.07.2012 року було
встановлено, що в якості обставин
(підстав) звільнення ОСОБА_2 було
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності у виді догани наказом
№001/12 від 21.01.2011 року, який не був
оскаржений, та повторне порушення
трудової дисципліни у виді
неодноразових запізнень та
передчасного уходу з роботи в період з
24.01.2011 року по 28.01.2011 року. Поновлюючи на
посаді працівника, суд зазначив, що
враховує ступінь тяжкості вчиненого
проступку, відсутність шкоди,
обставини, за яких вчинено проступок,
попередню роботу відповідача та
приходить висновку про те, що відсутні
достатні правові підстави для
застосування до працівника крайнього
заходу дисциплінарного впливу -
звільнення за систематичне порушення
трудової дисципліни. Зі змісту
вказаних рішень слідує, що не
спростувавши наявність обставин як
підстав для звільнення, суд надав їм
оцінку як недостатніх для застосування
крайнього заходу дисциплінарного
впливу.

Таким чином, відсутні достатні докази
наявності вини в діях відповідача, в
тому числі у формі необережної. Згідно
ст. 130 , п.8 ст.134, ст. 237 КЗпП України вина
працівника в спричинені шкоди є
обов'язковою умовою його
відповідальності, а обов'язок по
доведенню вини покладається на
власника ( ст. 138 КЗпП). При цьому суд
враховує строк перебування
відповідача на керівній посаді, який
складав біля трьох місяців до вчинення
дії (а.с.19).

Ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позивач не надав достатніх
доказів, які б спростовували доводи
відповідача, про те, що на час вчинення
дії він не усвідомлював та не міг
усвідомлювати неправомірність наказу
про звільнення ОСОБА_2 в силу наявності
обставин для застосування
дисциплінарної відповідальності та
його суб'єктивної оцінки цих обставин
як достатніх для звільнення.

Керуючись с ст.ст.10, 11, 60,88, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Державному підприємству
«Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління
морських шляхів» в задоволені позову
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя