Справа № 128/2192/14-ц
Суддя Вінницького районного суду
Вінницької області Мотрук М.І.,
розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1,
про визнання безвісно відсутньою
15 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з заявою про визнання безвісно
Оглянувши матеріали заяви і додані до
неї документи, приходжу до висновку, що
її слід залишити без руху, так як заява
не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК
України, а саме: не зазначено докази, що
підтверджують кожну обставину, а також
наявнісь підстав для звільнення від
доказування. Згідно ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування. Як передбачено ст. 59 ЦПК
України, суд не бере до уваги докази,
які одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України, докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, позивачем не надано жодних
доказів на підтвердження відсутності
можливості врегулювання спору
інакше, як в судовому порядку.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України в
якій чітко зазначено, що у заяві про
визнання фізичної особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою
повинно бути зазначено: для якої мети
необхідно заявникові визнати фізичну
особу безвісно відсутньою або
оголосити її померлою; обставини, що
підтверджують безвісну відсутність
фізичної особи, або обставини, що
загрожували смертю фізичній особі, яка
пропала безвісти, або обставини, що
дають підставу припускати її загибель
від певного нещасного випадку.
Таким чином, при подачі заяви ОСОБА_1
не додержано вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК
України. Тому необхідно дану заяву
залишити без руху, та надати позивачу
термін для усунення вищезазначених
Керуючись ст.ст.119, 121, 247 ЦПК України,-
Заяву ОСОБА_1, про визнання безвісно
відсутньою ОСОБА_2 залишити без руху та
надати позивачу строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
даної ухвали, роз'яснивши, що в іншому
випадку позовна заява буде вважатись
неподаною і буде повернута позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає
відповідно до ст.293 ЦПК України.

Суддя: