Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/800/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Тищук
Доповідач Белінська І. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

27.05.2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Савченко С.О.,

Суровицької Л.В.,

при секретареві - Задираці Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Кіровограді цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення кредитної заборгованості за
апеляційними скаргами ОСОБА_5, ОСОБА_6
на рішення Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 24 квітня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року ПАТ «КБ»Надра»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7,
ОСОБА_6 про стягнення солідарно
кредитної заборгованості в сумі 268 260
гривень 23 коп.

Посилалось на те, що ОСОБА_5
порушила умови кредитного договору
щодо повернення ПАТ «КБ»Надра»
кредитних коштів та сплаті процентів
за користування кредитом, внаслідок
чого станом на 5.12.2012 року її
заборгованість склала 36 371,24 долари
США, що відповідно до офіційного курсу
НБУ на зазначену дату становило 290 715
грн.32 коп.

У забезпечення виконання
зобов»язань за кредитним договором,
укладеним між ПАТ «КБ»Надра» і ОСОБА_5,
було укладено договір поруки з ОСОБА_8,
яка померла. ОСОБА_6 є спадкоємцем
ОСОБА_8, яка була солідарним боржником з
ОСОБА_7, але ОСОБА_6 має відповідати за
борги спадкодавця (ОСОБА_8.) у межах
вартості майна, одержаного у спадшину.

Рішенням Ленінського районного
суду м.Кіровограда від 24.04.2013 року позов
ПАТ «КБ «Надра» задоволено: стягнуто з
відповідачів солідарно на користь
позивача 290 715 грн.32 коп.
заборгованості за кредитним договором
№ 898480/ФО/840 від 16.09.2008 року. Вирішено
питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить скасувати рішення через
неповне з»ясування обставин, які мають
значення для справи, порушення норм
матеріального права. Вказує на те, що в
порушення п.10ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів» суд не
з»ясував дотримання позивачем вимоги
цієї норми щодо обов»язкового
попередження позичальника про
дострокове стягнення заборгованості
за кредитом. Вона такого попередження
не отримувала, а тому позов задоволенню
не підлягав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить скасувати рішення суду в
частині задоволення позовних вимог до
неї і ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.
Посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
недоведеність обставин справи, які суд
вважав встановленими. Вказує на те, що
поручителем за виконання ОСОБА_5 умов
кредитного договору була її донька
ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. З
урахуванням положень ст.607, ч.1ст.608 ЦК
України спадкоємці поручителя не є
солідарними боржниками за кредитним
договором.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5, її
представника адвоката ОСОБА_9, ОСОБА_6
та її представника адвоката ОСОБА_10,
які просили задовольнити їх апеляційні
скарги, заперечення представника ПАТ
«КБ «Надра» Шимановську Г.Л.,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає
відхиленню, а ОСОБА_6 - задоволенню з
огляду на таке.

Судом першої інстанції
встановлено, що 16.09.2008 року між ВАТ КБ
«Надра», правонаступником якого є ПАТ
«КБ «Надра», та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір № 898480/ФО/840, за
умовами якого банк надав позичальнику
у тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові кошти
у сумі 21 000 доларів США на споживчі
цілі під 15,99% річних із кінцевим строком
повернення 16.09.2022 року.

Відповідно до п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3
кредитного договору позичальник
повертає кредит та сплачує банку
платежі шляхом здійснення
перерахування мінімально необхідного
платежу у валюті кредиту. Позичальник
вносить черговий мінімальний платіж,
що складає 317,63 дол. США, щомісячно до 20
числа поточного місяця.

Згідно п. 4.2.4 кредитного договору
банк має право вимагати від
позичальника дострокового виконання
зобовязань щодо повернення кредиту,
сплати нарахованих відсотків та інших
платежів, передбачених цим договором,
можливих штрафних санкцій, якщо
позичальник не внсі черговий платіж у
термін, визначений п. 3.3.3 цього
договору.

У відповідності до п. 5.1
кредитного договору у разі
прострочення позичальником строку
сплати мінімально необхідного платежу
по погашенню кредиту, а також у випадку
прострочення строку виконання
зобовязань позичальника щодо
повернення кредиту, сплати всіх
нарахованих відсотків, комісій та
можливих штрафних санкцій, позичальник
сплачує банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на час
виникнення заборгованості, від
несвоєчасно сплаченої суми за кожен
день прострочення.

Згідно п. 5.2 кредитного договору у
разі порушення позичальником вимог п.п.
4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору,
позичальник зобовязаний сплатити
банку штраф у розмірі 10 % від суми
кредиту, визначеної у п. 1.1 цього
договору, за кожен випадок.

Сторони домовилис ь про
збільшення строку позовної давності до
10 років (п.7.3 договору).

Встановлено також, і цей факт не
оспорюється ОСОБА_5, що вона умови
кредитного договору належним чином не
виконувала, внаслідок чого станом на
5.12.2012 року прострочена заборгованість
по поверненню кредиту склала 12 037,22
доларів США, по сплаті процентів - 11
773,48 доларів США, нараховано 1 675,48
доларів пені за період з 5.12.2011 року по
5.12.2012 року, та штраф в сумі 2 100 доларів
США, що підтверджується розрахунком.

За таких обставин, враховуючи, що
позивач листами-претензіями №385 від
6.04.2009 року та № 519 від 19.10.2009 року
попередив ОСОБА_5 про те, що у разі
непогашення нею кредитної
заборгованості протягом 30 днів банк
буде вимагати дострокового повернення
частини кредиту, яка залишилася, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що позовні вимоги про
стягнення з неї достроково усієї суми
кредиту (включаючи прострочену
заборгованість), процентів за
користування кредитом, пені та штрафу
підлягають задоволенню на підставі
ч.2ст.1050, ст.1054, 526, 530 ЦК України та умов
договору.

Згідно наданого Банком
розрахунку заборгованість за
кредитним договором станом на 05.12.2012
року складає 36 371,24 дол. США, що за
офіційним курсом НБУ на цю дату
еквівалентно 290 715,32 грн., з яких:
основний борг 20 822,28 дол. США, що
еквівалентно 166 432,48 грн.;
заборгованість по відсотках 11 773,48 дол.
США, що еквівалентно 94 105,43 грн.; пеня за
неповернення кредиту 1675,48 дол. США, що
еквівалентно 13 392,11 грн.; заборгованість
по штрафу 2100 дол. США, що еквівалентно 16
785,30 грн.

Доводи ОСОБА_5, викладені в
апеляційній скарзі, про те, що вона не
отримувала попередження від позивача з
вимогою про дострокове повернення
частини кредиту, яка залишилася, як
того вимагає п.10 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів» не
відповідають дійсності, оскільки такі
листи-попередження їй направлялися
двічі у 2009 році. Як видно з розрахунку
боргу, відповідач до 7.11.2011 року
частково сплачувала лише проценти.
Після 7.11.2011 року проплати не
здійснювались.

Підстав для звільнення
відповідачки від відповідальності за
порушення зобов»язання (ст.617 ЦК) не
встановлено.

Заяву про зменшення розміру пені
з огляду на тяжке фінансове становище
відповідачка до суду не подала.

Судом також встановлено, що 16.09.2008
року з метою забезпечення виконання
зобовязань ОСОБА_5 за кредитним
договором між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра», та ОСОБА_8 укладено договір
поруки. ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_6 є її спадкоємцем (мати).

Задовольняючи позов про
стягнення кредитної заборгованості
солідарно з боржника і спадкоємця
поручителя, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідно до
положень ст.554, 1218, ч.1ст.1282 ЦК України
спадкоємець поручителя несе солідарну
відповідальність з боржником за
невиконання останнім умов договору,
але у межах вартості майна, одержаного
у спадщину. Проте, з таким рішенням не
можна погодитись, оскільки судом
неправильно застосовано норми
матеріального права.

Згідно із ч.1ст.608 ЦК України
зобов»язання припиняється смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов»язаним з його особою і у зв»язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

У п.33 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз»яснено,
що у разі смерті поручителя (крім
випадків майнової поруки), враховуючи
положення ст.607, частини першої статті
608 ЦК, а також сутності поруки як
особистого зобов»язання відповідати
за належне виконання основного
зобов»язання, спадкоємці поручителя не
є солідарними боржниками за кредитним
договором. Отже, у даному випадку
зобов»язання поручителя за договором
поруки слід вважати припиненими з дня
його смерті, а тому до складу спадщини,
яка відкрилась після смерті ОСОБА_8, не
входять її зобов»язання за договором
поруки.

З цих підстав позовні вимоги про
стягнення з відповідачки ОСОБА_6
кредитної заборгованості солідарно з
ОСОБА_5 не підлягали задоволенню.

За таких обставин, відповідно до
п.4ст.309 ЦПК України, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Згідно із ч.5 ст.88 ЦПК України
апеляційний суд змінює розподіл
судових витрат.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
відхилити, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Рішення Ленінського районного
суду м.Кіровограда від 24 квітня 2013 року
скасувати.

Позов ПАТ «КБ»Надра»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра»
заборгованість за кредитним договором
№ 898480/ФО/840 від 16.09.2008 року в сумі 36 371,24
долари США, що відповідно до офіційного
курсу НБУ станом на 05.12.2012 року
еквівалентно 290 715 гривням 32 коп., та 2
907 гривень у відшкодування судових
витрат (судового збору).

У задоволенні позову до ОСОБА_6 -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів з дня набрання
ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: