Ухвала

16 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.

суддів: Дем'яносова М.В.,
Євграфової Є.П.

Нагорняка В.А.,
Юровської Г.В.

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про стягнення понесених витрат на
будівельні матеріали, витребування
приватної власності, поділ спільного
майна, стягнення компенсації сплачених
відсотків за кредитним договором та
вартості майна, яке неможливо
відокремити,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4, у якому просив стягнути 166 900 грн
27 коп. понесених витрат на будівельні
матеріали, металопластикові вікна,
двері, м/черепицю, матеріали, виконані
роботи по реконструкції будівництва,
виконані роботи по
санітарно-гігієнічному вузлу, виконані
роботи по будівництву курника;
витребувати належне на праві приватної
власності майно, яке придбано до шлюбу
на суму 12 980 грн, у разі відсутності
майна, яке є його особистою приватною
власністю, стягнути його вартість.

Стягнути в рахунок компенсації різницю
в сумі 8 418 грн 50 коп., що складається з
суми 2 939 грн 50 коп. - 1/2 частини від суми 5
879 грн загально-сплаченої суми
відсотків за кредитним договором
№53.980.06.05-216.0 від 03 квітня 2006
року, укладеного з ЗАТ «Aгpoбанк», та
суми 5 479 грн, що складає вартість майна,
яке неможливо відокремити та поділити
майно.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 16 серпня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29 жовтня
2013 року, відмовлено в задоволенні
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
понесених витрат на будівельні
матеріали, витребування приватної
власності, поділ спільного майна,
стягнення компенсації сплачених
відсотків за кредитним договором та
вартості майна, яке неможливо
відокремити.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 грудня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 16 серпня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29 жовтня
2013 року.

30 травня 2014 року ОСОБА_3 направив поштою
на адресу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ заяву про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 грудня 2013 року
з підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
зокрема, ст. 387 ЦК України.

Крім того, при зверненні до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ заявник порушує питання про
поновлення строку на подання заяви про
перегляд ухвали суду касаційної
інстанції в силу його пропуску з
поважних причин.

Оскільки зі змісту заяви про перегляд
судового рішення та матеріалів,
доданих до неї вбачається, що строк на
її подання пропущено з поважних причин,
то він підлягає поновленню.

На підтвердження викладених в заяві
доводів заявник долучив до заяви копію
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 вересня 2011
року, ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від
25 січня 2012 року, ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 жовтня 2012 року, ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 липня 2013 року, ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 лютого 2014 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки зі змісту заяви та долучених
ухвал Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від
07 вересня 2011 року, ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 січня 2012 року, ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 жовтня 2012 року, ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 липня 2013 року, ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 лютого 2014 року не
вбачається неоднакове застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
зокрема, правовідносини є подібними,
але різні фактичні обставини справи, у
допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання заяви
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 грудня 2013 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення понесених витрат
на будівельні матеріали, витребування
приватної власності, поділ спільного
майна, стягнення компенсації сплачених
відсотків за кредитним договором та
вартості майна, яке неможливо
відокремити, за заявою ОСОБА_3 на
рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 16 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 29 жовтня 2013 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді: М.В.
Дем'яносов

Є.П. Євграфова

В.А. Нагорняк

Г.В. Юровська