Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2623/14-ц
Провадження №: 2/332/783/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 червня 2014 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя в
складі

судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Іщенко А.С.

Розглянувши відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя цивільну
справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності в порядку
спадкування.

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності в порядку спадкування В
позові позивач указав, що ІНФОРМАЦІЯ_4
року помер його батько ОСОБА_4.

На момент смерті ОСОБА_4 останньому на
праві власності належав житловий
будинок АДРЕСА_1 в м. Запоріжжя, який
розташований на земельній ділянці
площею 587 кв.м. Зазначена земельна
ділянка була надана ОСОБА_4 на підставі
рішення виконкому Орджонікідзевської
Райради депутатів трудящих від 22.02.1952
року №110.

Житловий будинок належав спадкодавцю
на підставі договору на право
будівництва будинку та безстрокового
користування земельною ділянкою від
07.08.1952 року, який був нотаріально
посвідчений 15.08.1952 року за реєстровим
№1835 державним нотаріусом 3-ї
Запорізької нотаріальної контори
Фесенко Е.М. та зареєстрований
Запорізькім міжміським бюро технічної
інвентаризації 05.04.1952 року. Житловий
будинок АДРЕСА_1 в м. Запоріжжя був
прийнятий в експлуатацію на підставі
акту прийняття індивідуального
домоволодіння у користування,
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Орджонікідзевського районної
Ради депутатів трудящих м. Запоріжжя
від 08.07.1961 року №126.

Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_4 були дружина - ОСОБА_6 та діти -
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_2 і, ОСОБА_1.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР
(який діяв на час відкриття спадщини)
для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв.

Частинами 1, 2 ст.549 ЦК УРСР встановлено,
що спадкоємець прийняв спадщину, якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном, або якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли
дружина ОСОБА_6 та неповнолітній син
ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_1). Інші спадкоємці
або не прийняли спадщину у визначеному
вище порядку, або відмовилися від її
прийняття. Відповідно до ч. 1 ст.22 КпШС
України (який діяв на момент смерті
ОСОБА_4.) майно, нажите подружжям за час
шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном. Як
встановлено ч.1 ст.28 КпШС України, в разі
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Оскільки спадковий житловий будинок
був нажитий батьками позивача за час
шлюбу, він належав їм на праві спільної
сумісної власності в рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача
ОСОБА_6, яка за свого життя не
отримувала свідоцтва про право
власності на частку в спільному майні
подружжя та свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті свого
чоловіка ОСОБА_4

Спадкоємцями за законом після смерті
матері позивача - ОСОБА_6 були її діти
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_2
та ОСОБА_1.

Брат позивача ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_6
року, тобто до дня смерті матері ОСОБА_6

Спадщину після смерті матері ОСОБА_1
прийняв тільки позивач. Інші
спадкоємці або не прийняли спадщину у
встановленому ЦК УРСР порядку, або
відмовилися від її прийняття.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер брат позивача
ОСОБА_10, який прийняв спадщину після їх
батька ОСОБА_4, але за життя не отримав
свідоцтва про право на спадщину за
законом. Спадкоємців першої черги за
ст.1261 ЦК України (дітей, дружини,
батьків) після смерті ОСОБА_10 не
залишилося.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу
чергу право на спадкування за законом
мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Згідно зі ст.1222 ЦК України спадкоємцями
за заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також: особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

Частиною 2 ст.1220 ЦК України визначено,
що часом відкриття спадщини є день
смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (частина третя
статті 46 цього Кодексу).

На день смерті ОСОБА_10 живими були його
брати - ОСОБА_1 і ОСОБА_2, а також його
сестра - ОСОБА_3. На день смерті ОСОБА_10
померли ОСОБА_8 (дата смерті
ІНФОРМАЦІЯ_8 року), ОСОБА_7 (дата смерті
ІНФОРМАЦІЯ_9 року).

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не прийняли спадщину
після смерті ОСОБА_10 та не бажають її
приймати.

Позивач бажає прийняти спадщину після
ОСОБА_10, фактично проживає у будинку з
1989 року, несе усі витрати по його
утриманню та підтримує його в
належному для проживання стані.

Але позивач не може отримати
свідоцтво про право на спадщину у
нотаріуса внаслідок відсутності у
спадкодавця ОСОБА_10
правовстановлюючого документа на
житловий будинок.

Таким чином позивач просить встановити
факт прийняття ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року, спадщини,
що складається з 1/2 частини житлового
будинку який розташований за адресою:
АДРЕСА_2 після смерті її чоловіка
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року.
Встановити факт прийняття ОСОБА_10, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, спадщини, що
складається з 1/2 частини житлового
будинку

який розташований за адресою: АДРЕСА_1
після смерті його батька ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року. Встановити
факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що
складається з 1/2 частини житлового
будинку який розташований за адресою:
АДРЕСА_2 після смерті його брата
ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати за ОСОБА_1 (право власності на
житловий будинок розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
підтримав заявлений позов, просить
його задовольнити з підстав указаних в
позові. Крім того, він пояснив, що
ОСОБА_6 на момент смерті її чоловіка
проживала в АДРЕСА_1 та розпорядилась
майном померлого чоловіка.. ОСОБА_10 та
сам позивач на момент смерті батька
ОСОБА_4 також проживали в АДРЕСА_1 разом
з батьком.

Відповідачка ОСОБА_3 позов
визнала, суду пояснила , що ОСОБА_6 на
момент смерті її чоловіка проживала в
АДРЕСА_1 та розпорядилась майном
померлого чоловіка.. ОСОБА_10 та сам
позивач на момент смерті батька ОСОБА_4
також проживали в АДРЕСА_1 разом з
батьком.

Вислухавши сторони , дослідивши
докази по справі , суд вважає позов
таким , що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер батько
позивача ОСОБА_4 (а.с.23).

На момент смерті ОСОБА_4 останньому на
праві власності належав житловий
будинок АДРЕСА_1 в м. Запоріжжя, який
розташований на земельній ділянці
площею 587 кв.м. Зазначена земельна
ділянка була надана ОСОБА_4 на підставі
рішення виконкому Орджонікідзевської
Райради депутатів трудящих від 22.02.1952
року №110 (а.с. 19).

Житловий будинок належав спадкодавцю
на підставі договору на право
будівництва будинку та безстрокового
користування земельною ділянкою від
07.08.1952 року, який був нотаріально
посвідчений 15.08.1952 року за реєстровим
№1835 державним нотаріусом 3-ї
Запорізької нотаріальної контори
Фесенко Е.М. та зареєстрований
Запорізькім міжміським бюро технічної
інвентаризації 05.04.1952 року. Житловий
будинок АДРЕСА_1 в м. Запоріжжя був
прийнятий в експлуатацію на підставі
акту прийняття індивідуального
домоволодіння у користування,
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Орджонікідзевського районної
Ради депутатів трудящих м. Запоріжжя
від 08.07.1961 року №126. (а.с.14-18)

Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_4 були дружина - ОСОБА_6 та діти -
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_2 і, ОСОБА_1. (а.с.24-25)

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР
(який діяв на час відкриття спадщини)
для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв.

Частинами 1, 2 ст.549 ЦК УРСР встановлено,
що спадкоємець прийняв спадщину, якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном, або якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли
дружина ОСОБА_6 та неповнолітній син
ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_1), які на день
смерті проживали разом з спадкодавцем,
та ОСОБА_6 розпорядилась майном
померлого в своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 що
підтверджено поясненнями сторін у
справі, таким чином ОСОБА_6 вчинила дії ,
що свідчать про прийняття спадщини.
Інші спадкоємці або не прийняли
спадщину у визначеному вище порядку,
або відмовилися від її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст.22 КпШС України
(який діяв на момент смерті ОСОБА_4.)
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном. Як
встановлено ч.1 ст.28 КпШС України, в разі
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Оскільки спадковий житловий будинок
був нажитий батьками позивача за час
шлюбу, він належав їм на праві спільної
сумісної власності в рівних частках.
Таким чином ОСОБА_6 як дружина мала
право власності на ? частку будинку та
прийнявши спадок після смерті чоловіка
набула право власності ще на ? частку
будинку, а ? частку спадкового будинку
отримав неповнолітній ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача
ОСОБА_6, яка за свого життя не
отримувала свідоцтва про право
власності на частку в спільному майні
подружжя та свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті свого
чоловіка ОСОБА_4

Спадкоємцями за законом після смерті
матері позивача - ОСОБА_6 були її діти
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_2
та ОСОБА_1.

Брат позивача ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_6
року, тобто до дня смерті матері ОСОБА_6
(а.с.22)

Спадщину після смерті матері ОСОБА_1
прийняв тільки позивач, що
підтверджено відповіддю Першої
Запорізької державної нотаріальної
контори. Інші спадкоємці або не
прийняли спадщину у встановленому ЦК
УРСР порядку, або відмовилися від її
прийняття, що також підтверджено
відповіддю Першої Запорізької
державної нотаріальної контори .

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер брат позивача
ОСОБА_10, який прийняв спадщину після їх
батька ОСОБА_4, але за життя не отримав
свідоцтва про право на спадщину за
законом. Спадкоємців першої черги за
ст.1261 ЦК України (дітей, дружини,
батьків) після смерті ОСОБА_10 не
залишилося, оскільки в нотаріальну
контору з заявою про прийняття
спадщини ніхто не звернувся.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу
чергу право на спадкування за законом
мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Згідно зі ст.1222 ЦК України спадкоємцями
за заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також: особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

Частиною 2 ст.1220 ЦК України визначено,
що часом відкриття спадщини є день
смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (частина третя
статті 46 цього Кодексу).

На день смерті ОСОБА_10 живими були його
брати - ОСОБА_1 і ОСОБА_2, а також його
сестра - ОСОБА_3. На день смерті ОСОБА_10
померли ОСОБА_8 (дата смерті
ІНФОРМАЦІЯ_8 року), ОСОБА_7 (дата смерті
ІНФОРМАЦІЯ_9 року).

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не прийняли спадщину
після смерті ОСОБА_10 та не бажають її
приймати.

Позивач бажає прийняти спадщину після
ОСОБА_10, фактично проживає у будинку з
1989 року, несе усі витрати по його
утриманню та підтримує його в
належному для проживання стані. Таким
чином суд знаходить підстави для
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 208,209, 212-215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити .

Встановити факт прийняття
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10
року, спадщини, що складається з 1/2
частини житлового будинку загальною
площею 83,7 кв.м, житловою площею 40,0
кв.м, літ. А-1, з господарськими
спорудами і будівлями (літня кухня літ.
Б, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, гараж
літ. Е, погріб літ. пг, огорожі № 1, 2,
водопровід № 3, замощення І), який
розташований за адресою: АДРЕСА_2 після
смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Встановити факт прийняття
ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року,
спадщини, що складається з 1/2 частини
житлового будинку загальною площею
83,7 кв.м, житловою площею 40,0 кв.м,
літ. А-1, з господарськими спорудами і
будівлями (літня кухня літ. Б, сарай літ.
Г, вбиральня літ. Д, гараж літ. Е, погріб
літ. пг, огорожі № 1,2, водопровід № 3,
замощення І), який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. після смерті його
батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11
року.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини, що складається з 1/2
частини житлового будинку загальною
площею 83.7 кв.м. житловою площею 40,0
кв.м, літ. А-1, з господарськими
спорудами і будівлями (літня кухня літ.
Б, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, гараж
літ. Е, погріб літ. пг, огорожі № 1, 2,
водопровід № З, замощення І), який
розташований за адресою: АДРЕСА_2 після
смерті його брата ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок
загальною площею 83,7 кв.м, житловою
площею 40,0 кв.м, літ. А-1, з
господарськими спорудами і будівлями
(літня кухня літ. Б, сарай літ. Г,
вбиральня літ. Д, гараж літ. Е, погріб
літ. пг, огорожі № 1, 2, водопровід № 3,
замощення І), який розташований за
адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя:
Н.В.Марченко.