УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді
Крижанівської Г.В.,

суддів
Шебуєвої В.А., Українець Л.Д.

при секретарі Конику
В.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Провідна", товариства з
додатковою відповідальністю "Кредо"
про відшкодування матеріальної шкоди
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 25 березня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 р. позивач звернувся до суду
із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ПрАТ «СК
«Провідна», ТДВ «Кредо» про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок ДТП.

Позовні вимоги обгрунтував тим, що
05.03.2013 р. по пр-ту Московський, 26 у м.
Києві сталася ДТП за участю кількох
автомобілів, у тому числі автомобіля
марки «Фольцваген поло», д.н. НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_1, автомобіля
марки «Шкода», д.н. НОМЕР_2, та
автомобіля «Опель Корса», д.н. НОМЕР_3,
водіями яких були ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Внаслідок вказаної ДТП, як вбачається
зі змісту постанови Оболонського
районного суду м. Києва від 23.04.2013 р., яка
сталася з вини ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
автомобіль позивача було пошкоджено.

Згідно розрахунків в рамках
автотоварознавчого дослідження
вартість відновлювального ремонту
автомобіля ОСОБА_1 - «Фольцваген поло»,
д.н. НОМЕР_1 склала 98 900 грн. 39 коп.

У зв'язку з тим, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП
була застрахована у ПрАТ «СК
«Провідна», а цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 - у ТДВ
«Кредо», позивач стверджував про
наявність підстав для стягнення із
страховиків страхового відшкодування
пропорційного до завданої
страхувальниками шкоди із врахуванням
ліміту відповідальності страховиків
та вирахуванням договірної франшизи: з
ПрАТ «СК «Провідна» - 50 000 грн. 00 коп, з
ТДВ «Кредо» - 6279 грн. 60 коп.

Справа № 756/67731/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/6525/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Диба
О.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Крижанівська Г.В.Також
просив стягнути з ОСОБА_2 різницю між
дійсною величиною матеріальної шкоди
та лімітом відповідальності
страховика у розмірі 42110 грн. 79 коп. та
стягнути з ОСОБА_3 суму договірної
франшизи у розмірі 510 грн. 00 коп.

В ході розгляду справи позивач
відмовився від позову в частині вимог
до ОСОБА_3

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 24 липня 2013 року відмову від
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди прийнято,
провадження у справі в цій частині
закрито.

У зв'язку з тим, що ТДВ «Кредо»
виплатило ОСОБА_1 кошти у розмірі 25615
грн. 01 коп., позивач зменшив позовні
вимоги до даного товариства на вказану
суму.

Після неодноразового збільшення та
уточнення позовних вимог ОСОБА_1 просив
стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» 50 000 грн.
00 коп. страхового відшкодування, пеню
за прострочення виконання зобов'язань
у розмірі 4 443 грн. 84 коп., витрати на
складання експертних висновків
спеціалістів у розмірі 3 700 грн. 00 коп.,
стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» та ТДВ
«Кредо» витрати на евакуацію
транспортного засобу у розмірі 550 грн. 00
коп., а також стягнути з ОСОБА_2 20 896 грн.
94 коп. матеріальної шкоди.

Рішенням Оболонського районного
суду м. Києва від 25 березня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково. З ПрАТ «СК «Провідна» на
користь ОСОБА_1 стягнуто 50 000 грн. 00 коп.
матеріальної шкоди, з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 стягнуто 7 945 грн. 89 коп.
матеріальної шкоди та вирішено питання
про розподіл судових витрат. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просив рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 25 березня 2014 року в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог до ПрАТ «СК «Провідна» щодо
стягнення пені у розмірі 4 443 грн. 84 коп.
та витрат на проведення експертних
досліджень у розмірі 2 200 грн. 00 коп.
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким зазначені позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Свої доводи обґрунтував тим, що при
ухваленні рішення в оскаржуваній
частині судом було порушено норми
процесуального права та неправильно
застосовано норми матеріального права,
неповно з'ясовано обставини справи.

Апелянт зазначив, що судом першої
інстанції не було надано належної
оцінки тій обставині, що з моменту
отримання заяви про виплату страхового
відшкодування, а саме: 05.03.2013 р. ПрАТ «СК
«Провідна» не вжито жодних заходів для
визначення розміру шкоди. Крім того,
вказував, що підстави для застосування
до спірних правовідносин п. 36.2 ст. 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» відсутні,
оскільки предметом спору є не
обставини дорожньо-транспортної
пригоди, а виплата страхового
відшкодування та матеріальної шкоди.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача доводи
апеляційної скарги підтримали, просили
її задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «СК
«Провідна» та представник відповідача
ТДВ «Кредо» проти доводів апеляційної
скарги заперечували, просили її
відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином.

Колегія суддів, розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення в
цій частині, заслухавши пояснення
учасників процесу та дослідивши
письмові докази по справі та доводи
апеляційної скарги, дійшла висновку
про відсутність підстав для її
задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 05.03.2013 р. по пр-ту
Московський, 26 у м. Києві сталася ДТП за
участю кількох автомобілів, у тому
числі автомобіля марки «Фольцваген»,
д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1,
автомобіля марки «Шкода», д.н. НОМЕР_2,
та автомобіля «Опель», д.н. НОМЕР_3,
водіями яких були ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Внаслідок вказаної ДТП, яка відповідно
до постанови Оболонського районного
суду м. Києва від 23.04.2013 р. сталася з вини
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, автомобіль позивача
було пошкоджено (том 1, а.с. 6).

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «СК
«Провідна», а цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 - у ТДВ
«Кредо», що не заперечувалось
представниками зазначених страхових
компаній.

З метою фіксації розміру матеріальних
збитків 07.03.2013 р. між ОСОБА_1 та ФОП
ОСОБА_7 укладено договір про проведення
експертного дослідження пошкодженого
при ДТП автомобіля «Фольцваген», д.н.
НОМЕР_1 (том 1, а.с. 17,18).

Згідно висновку № 18 експертного
автотоварознавчого дослідження
матеріальні збитки, які позивач поніс у
зв'язку з пошкодженням автомобіля,
склали 98 900 грн. 39 коп. (том 1, а.с. 19-27).

05.03.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК
«Провідна» із заявою про виплату
страхового відшкодування (том 1, а.с. 55,
206).

22.05.2013 р. на підставі вказаної заяви
ПрАТ «СК «Провідна» було здійснено
розрахунок вартості відновлювального
ремонту автомобіля марки «Фольцваген»,
д.н. НОМЕР_1, яка становила 34 577 грн. 30 коп.
(том 1, а.с. 208-214).

18.04.2013 р. позивач звернувся до ТДВ
«Кредо» із заявою про виплату
страхового відшкодування (том 1, а.с. 56).

У зв'язку з тим, що ТДВ «Кредо»
виплатило ОСОБА_1 кошти у розмірі 25615
грн. 01 коп., позивач зменшив позовні
вимоги до даного товариства на вказану
суму (том 2, а.с. 8).

Посилання апелянта на те, що положення
абзацу 4 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» підлягають застосуванню при
розгляді справ щодо з'ясування
обставин дорожньо-транспортної
пригоди і не підлягають застосуванню
до правовідносин з приводу стягнення
страхового відшкодування, судом до
уваги не приймаються з огляду на
наступне.

З'ясування обставин
дорожньо-транспортної пригоди та
вирішення питання про притягнення
винних осіб до відповідальності
вирішувалося Оболонським районним
судом м. Києва в рамках справи №
756/3839/13-п про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (том 1, а.с.6).

Зі змісту абзацу 4 п. 36.2 ст. 36
вищевказаного Закону не вбачається, що
справи про адміністративні
правопорушення включені до переліку
категорій справ, при розгляді яких
припиняється перебіг строку для
виплати страхового відшкодування.

Натомість зазначеною нормою Закону
передбачено, що у випадку, якщо
дорожньо-транспортна пригода
розглядається в цивільній,
господарській або кримінальній
справі, перебіг цього строку
припиняється до дати, коли страховику
(у випадках, передбачених статтею 41
цього Закону, - МТСБУ) стало відомо
про набрання рішенням у такій справі
законної сили.

Оскільки предметом розгляду даної
цивільної справи є відшкодування
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, строк
для виплати ПрАТ «СК «Провідна» суми
страхового відшкодування,
передбачений п. 36.2 ст. ст. 36
вищевказаного Закону перервався
зверненням ОСОБА_1 до суду із позовом до
ОСОБА_2, ПрАТ "Страхова компанія
"Провідна", ТДВ "Кредо" про
відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою,
яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35
цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний, у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими, - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Враховуючи, що на момент пред'явлення
зазначеного позову, встановлений
Законом 90-денний строк для виплати ПрАТ
«СК «Провідна» суми страхового
відшкодування не сплинув, підстави для
стягнення пені у зв'язку з відмовою або
затримкою такої виплати відсутні.

Відтак, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 щодо стягнення з ПрАТ «СК
«Провідна» пені у відповідності до п.
36.5 ст. 36 вищезазначеного Закону.

Згідно п. 34.2. ст. 34 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», протягом 10 робочих днів з дня
отримання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону,- МТСБУ)
зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або
до місцезнаходження пошкодженого
майна для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п. 34.3. ст. 34 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», якщо представник страховика
(у випадках, передбачених статтею 41
цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у
визначений строк, потерпілий має право
самостійно обрати аварійного
комісара або експерта для визначення
розміру шкоди. У такому разі страховик
(у випадках, передбачених статтею 41
цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи (дослідження).

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи із заявою про
виплату ПрАТ «СК «Провідна» суми
страхового відшкодування ОСОБА_1
звернувся 05.03.2013 р. (том 1, а.с. 55, 206).

12.03.2013 р. представником ПрАТ «СК
«Провідна» було оглянуто пошкоджений
транспортний засіб та за результатами
такого огляду складено відповідний акт
(том 1, а.с. 207).

Таким чином посилання апелянта на те,
що ПрАТ «СК «Провідна» не вжито жодних
заходів для визначення розміру шкоди
не знайшли свого підтвердження та
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами.

Оскільки зазначеною страховою
компанією протягом встановленого
строку було направлено представника
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків,
підстави для застосування положень п.
34.3. ст. 34 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» відсутні.

Крім того, кожною страховою компанією
самостійно проводилися експертні
дослідження у встановлені законом
строки, і позивачем не доведено
необхідності для проведення
додаткового експертного дослідження
для визначення розміру заподіяної
шкоди.

Відтак, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 щодо стягнення з ПрАТ «СК
«Провідна» витрат на складання
експертних висновків спеціалістів.

Доводи скарги цих висновків не
спростовують, не впливають на
правильність прийнятого судом рішення
і, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 308 ЦПК
України, не можуть бути визнані
підставою для його скасування, тому
підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314,315,
317 ЦПК України, колегія суддів:

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 25 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Г.В. Крижанівська

Судді:
Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва