У х в а л а

02 червня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого: Штелик С.П., суддів:
Дем'яносова М.В.,Кузнєцова В.О.,
Євтушенко О.І., Мартинюка
В.І.,-розглянувши заяву ОСОБА_6 про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 квітня 2014 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Київобленерго» до ОСОБА_6
про стягнення суми боргу,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Київобленерго» звернулось
до суду із позовом до ОСОБА_6 про
стягнення суми боргу в сумі 889, 71 грн.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від

9 січня 2014 року у задоволенні позову ПАТ
«Київобленерго» відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 11 березня 2014 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ПАТ «Київобленерго»
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ПАТ «Київобленерго»
заборгованість за спожиту
електроенергію у сумі 889 грн 71 коп.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 02 квітня 2014 року
відмовлено ОСОБА_6 у відкритті
касаційного провадження у справі на
підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

ОСОБА_6 звернувся до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із заявою про перегляд ухвали
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 02 квітня 2014
року, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст.
355 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана з
підстав неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

У заяві ОСОБА_6 посилається на
неоднакове застосування касаційним
судом положень ст.ст. 49, 501 Закону
України «Про прокуратуру».

До заяви додано як приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, що, на думку
заявника, потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, а саме, постанову
Верховного Суду України від 22 травня 2013
року, ухвалу Верховного Суду України
від 08 жовтня 2007 року.

У роз'ясненнях, викладених у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» зазначено, що судовими
рішеннями на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, можуть бути
рішення: Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ; Вищого
адміністративного суду України, Вищого
господарського суду України; Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України, ухвалені, як судом
касаційної інстанції; апеляційних
судів загальної юрисдикції як судів
касаційної інстанції в цивільних
справах, яким право на перегляд у
касаційному порядку цивільних справ
було надано Законом «Про внесення змін
до Закону України «Про судоустрій
України щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ» від 22 лютого
2007 року №697-V. Зазначений перелік таких
судових рішень є вичерпним.

Оскільки постанову Верховного Суду
України від 22 травня 2013 року прийнято в
порядку ст. 355, 360-3, 360-5 ЦПК України, та
вона не є судовим рішенням, ухваленим
як судом касаційної інстанції, тому на
вказану постанову не може
здійснюватися посилання як на
підтвердження підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК.

У п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки зі змісту заяви та долучених
до заяви судових рішень, зокрема,
ухвали Верховного Суду України від 08
жовтня 2007 року, оскаржуваної ухвали
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 02 квітня 2014 року
не вбачається неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, у допуску справи
до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 353, 355 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
публічного акціонерного товариства
«Київобленерго» до ОСОБА_6 про
стягнення суми боргу, за заявою ОСОБА_6
про перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 квітня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. Штелик Судді:
М.В.
Дем'яносов О.І. Євтушенко В.О. Кузнєцов
В.І. Мартинюк