Справа № 229/2063/14-ц
Провадження № 2/229/678/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

при секретарі Костіній І.В.

з участю прокурора Федорцова М.А.

представника позивача Мельніченко Т.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом

органу опіки та піклування Дружківської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що з 05.12.2011року на профілактичному обліку у службі у справах дітей у зв"язку з проживанням у сім"ї , де батьки ухиляються від виконання батьківських обов"язків, перебувають малолітні ОСОБА_3,2007року народження, та ОСОБА_4,2011року народження. Малолітні проживають з матір"ю ОСОБА_2. Відомості про батька у свідоцтві про народження дітей записані згідно з ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

З 20.09.2012року сім"я ОСОБА_2 перебуває на профілактичному обліку у центрі соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді з підстав ухилення від виконання батьківських обов"язків.

З метою усунення складних життєвих обставин, у яких опинилася сім"я ОСОБА_2 було надано допомогу у вирішенні житлового питання , оформленні старшої дитини до шкільного навчального закладу, оформленні документів, необхідних для отримання державної допомоги, неодноразово надавалася гуманітарна допомога від центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді. Однак на сьогодні ОСОБА_3 без поважних причин дитячий садок не відвідує, через несплату комунальних послуг сім"я втратила кімнату у будинку тимчасового проживання, документи, необхідні для отримання державної допомоги не переоформленні.

ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, схильна до вживання алкогольних напоїв, має судимість, ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, допомогу сім"ям з дітьми не отримує. За час перебування малолітніх на обліку сім"я змінила шість місць проживання. На теперішній час ОСОБА_2 ніде не зареєстрована, постійного місця проживання не має, місце перебування матері та дітей не відоме.

Вважають, що ОСОБА_2 злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по відношенню до дітей, не займається вихованням та утриманням синів, не піклується про їх здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток.

Просять позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх синів, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі1/6 частки усіх видів заробітку на кожну дитину; передати малолітніх органу опіки та піклування для вирішення питання щодо їх подальшого влаштування.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнала позовні вимоги. Пояснила, що вона любить своїх дітей, піклується про них в силу своїх можливостей, не уявляє собі життя без них. Вона дійсно на сьогодні не має реєстрації місця проживання, оскільки була виписана з гуртожитку через непроживання в кімнаті. Перед вселенням в кімнату вона зробила разом зі своїм співмешканцем ремонт в цій кімнаті, оскільки кімната була в жахливому стані, сплатила по ній комунальну заборгованість. Але вона дуже рідко перебувала в цій кімнаті, оскільки їй незручно мешкати в гуртожитку де спільні кухня, туалет. На даний час вона не вживає алкогольні напої, мешкає зі своєю матір"ю по АДРЕСА_1. Будинок належить чоловікові матері. Через відсутність реєстрації вона позбавлена можливості оформити державну допомогу. На сьогодні діти мають всі щеплення. Вона дуже каїться в своїй минулій поведінці і запевняє, що докладає всіх зусиль для зміни свого життя. Просить їй залишити дітей.

Суд дослідивши докази по справі вважає, що позов не підлягає задовоенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках їх винної поведінки: ухилення від виконання обов'язків по вихованню дітей, або зловживання своїми батьківськими правами, або жорстоким поводженням з дітьми, або шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою, зокрема коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав є, насамперед, способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання має бути виявлений позитивний результат в долі дитини (дітей), який має настати після позбавлення батьків їх прав.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усiх дiях щодо дiтей, незалежно вiд того, здiйснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соцiального забезпечення, судами, адмiнiстративними чи законодавчими органами, першочергова увага придiляється якнайкращому забезпеченню iнтересiв дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Савіни проти України», яке 18 березня 2009 року набуло статус остаточного, також підкреслив необхідність чітко встановити факти незадовільності виховання дітей, причини цього та обґрунтувати необхідність втручання в сімейне життя.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір"ю малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. (а.с.8-11).

Родина проживає у приватному будинку по АДРЕСА_1, який належить чоловікові матері відповідача ОСОБА_5, помешкання утримується в належному санітарному стані , що визнається сторонами у справі, а також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_6, яка є матір"ю відповідача пояснила в судовому засіданні, що вже два місяці донька разом з онуками мешкає з ними по АДРЕСА_1. Будинок належить її чоловікові. Протягом цього часу донька не вживає алкоголь, порається по господарству: готує, прає, доглядає дітей. Діти люблять свою матір. Донька намагається налагодити своє життя, і позбавлення її батьківських прав може негативно вплинути на неї, на дітей, які дуже люблять свою матір.

ОСОБА_2 не працює, на обліку осіб, що шукають роботу, не перебуває (а.с.26-27).

За місцем проживання відповідачка характеризується негативно з посиланням на неналежне виконання батьківських обов'язків та зловживання спиртними напоями (а.с. 14,15)

В серпні 2013 року притягувалась до кримінальної відповідальності за ст. 185 ч.2 КК України (а.с. 25)

За висновком органу опіки та піклування Дружківської міської ради від 29 серпня 2014 року (а.с. 42-43) доцільним є позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо усіх неповнолітніх дітей.

Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідачка свідомо нехтувала своїми батьківськими обов'язками по відношенню до дітей, ухилялась від їх виховання та утримання.

Доказів притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за невиконання батьківських обов"язків щодо виховання дітей, за вчинення насильства відносно дітей, зловживання спиртними напоями матеріали справи не містять.

Той факт, що відповідачку було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України не може свідчити про невиконання нею батьківських обов"язків.

Доказів, що відповідачка перебуває на обліку у лікаря нарколога, як особа, яка зловживає алкогольними напоями , суду не надано.

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 04.11.2011р., 14.12.2011 року, будинок по АДРЕСА_2, та квартира по АДРЕСА_3, в яких мешкала на той час відповідачка з дітками знаходилися в неналежному санітарно-гігієнічному стані. ( а.с.4-6)

В судовому засіданні встановлено, що відповідачці було надано кімнату в гуртожитку по АДРЕСА_4, але в супереч нормам Житлового кодексу (ст. 50) кімната була в стані не пригодному для проживання, що вимусило відповідачку зробити в ній ремонт.

Ці обставини визнаються позивачем і підтверджені також в судовому засіданні свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які пояснили, що відповідачка зробила в кімнаті ремонт, створила всі умови для нормального проживання дітей, але в подальшому в кімнаті стало брудно.

Між тим, суд вважає, що бруд у будинку свідчить про виконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків у не повній мірі та не може бути підставою для позбавлення її батьківських прав.

Суд критично ставиться до такого доказу позивача, як характеристика відповідача за місцем проживання по АДРЕСА_4 (а.с.15).

Відповідно до цієї характеристики ОСОБА_2 проживає з неповнолітніми дітьми за адресою АДРЕСА_4 . На даний момент вона не працює . Зі слів сусідів відповідачка зловживає спиртними напоями, в неї в кімнаті постійно перебувають сторонні люди, порушують порядок, розпивають спиртні напої, деруться. Сусідам неодноразов приходилося викликати працівників міліції. Також зі слів сусідів вона не займається вихованням дітей, діти ходят голодними, пагано одягнутими. Характеристика складена директором КП "Комсервіс" Бузовою А.О. Дата складання відсутня.

При цьому характеристика не містить вказівку на період проживання відповідачки за адресою вул.Радченка, 38/318, коли конкретно сусіди викликали неодноразово міліцію у зв"язку з поведінкою відповідачки, і наслідки такого виклику. (а.с.15)

В той же час у листопаді 2012року КП "Комсервіс" звертається до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 та її малолітніх дітей такими, що втратили право користування житлом за адресою АДРЕСА_4, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 разом з дітьми зареєстрована , але більше шести місяців не мешкає в зазначеній кімнаті.

Судом було встановлено, що відповідачка не користується житлом без поважних причин і визнано ОСОБА_2 разом з дітьми такими, що втратили право користування житловим приміщенням за вказаною адресою (а.с.22).

На думку суду, рішення суду від 10 грудня 2012року, спростовує інформацію яка викладена в характеристиці, оскільки встановлено факт не проживання відповідачки з дітьми в кімнаті, і не зрозуміло з яких підстав сусіди стверджують, що вона не займається вихованням дітей, в той час, яка вона і діти в кімнаті не проживали.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні також підтвердила, що відповідачка не проживала в кімнаті АДРЕСА_4, через що була визнана судом такою, що втратила право користування житлом.

Позивач в судовому засіданні на підтвердження своїх доводів посилається на Акт про покинуту дитину від 13.10.2012року (а.с. 18), згідно якому 13 жовтня 2012року відповідачка залишила малолітнього сина ОСОБА_4 без догляду.

При цьому Акт не містить скільки часу дитина перебувала без догляду дорослих на вулиці.

Як пояснила відповідачка в судовому засіданні, в той день вона залишила сина зі своєю матір"ю ОСОБА_6, бабусею дитини, оскільки необхідно було виїхати з міста. Доки бабуся вдягался в будинку, син був у дворі, а потім вийшов через город на іншу вулицю. Вона його шукала, одразу не могла знайти. А її колишня свекров, побачивши дитину, викликала міліцію і передала їм дитину. В той же день сина було їй повернуто.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила, що двічи були випадки, коли відповідачка не доглянула за дітьми у жовтні 2012року, і в травні 2013року. Діти були передані до лікарні у першому випадку і повернуті матері у другому випадку, характеризує відповідачку , як особу, яка не виконує свої батьківськи обов"язки, оскільки зловживає спиртними напоями.

Суд вважає, що поодинокі випадки неналежного виконання ОСОБА_2 батьківських обов"язків не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав.

Позивач посилається на листи повідомлення головного лікаря про неналежне виконання батьківських обов"язків відповідачкою від 01.11.2011р, та від 01.03.2012р.(а.с.58-59).

В судовому засіданні позивач пояснила, що на даний час діти мають всі щеплення, вона відвідує лікарів у разі необхіднсті. Ці ствердження позивачем не спростовані.

Суд вважає, той факт, що відповідачка застосувала заходи щодо щеплення дітей, свідчить про зміну ставлення матері до виконання своїх обов"язків щодо медичного нагляду за дітьми.

Позивач також надає на підтвердження своїх доводів лист заступника головного лікаря І.В. Короткої (а.с.60), але виходячи зі змісту цього листа вбачається, що інформація викладена в листі не стосується виконання батьківських обов"язків ОСОБА_2 відносно синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Судом встановлено, що відповідачка не має житла, яке б належало їй на праві власності, що вимушує її винаймати житло, але те, що відповідачка змінює місце мешкання не свідчить про невиконання нею обов"язків. Весь час діти проживають разом з нею. Питання про її виселення з будинку по АДРЕСА_1 , де вона проживає з дітьми на даний час, не порушувалось.

Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки вважає його недостатньо обгрунтованим.

Висновок взагалі не містить обгрунтування в чому конкретно полягає ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов"язків.

Також суд вважає, що виновок не узгоджується з іншими доказами по справі. У висновку зазначено, що через несплату комунальних послуг відповідачка втратила кімнату в гуртожитку, в той час, як підставою для виселення її та дітей було рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

У висновку зазначено, що останнім часом старша дитина проживала в сім"ї бабусі ОСОБА_6, а молодша перебувала з матір"ю, але доказів , які б підтверджували цей факт в судовому засіданні, не надано. Навпаки свідок ОСОБА_6 повідомила, що і донька і діти проживають у неї, за адресою АДРЕСА_1.

У висновку зазначено, що відповідачці було надано допомогу в оформленні старшої дитини до дитячого садку, однак ОСОБА_3 без поважних причин дитячий садок не відвідує, але доказів, що дитина дійсно влаштована і не відвідує садочок суду не надано.

Також суд вважає необхідним зазначити, що всі документи, які долучені до матеріалів справи містять інформацію про події 2011,2012,2013років.

На день розгляду справи минув тривалий час, протягом якого не встановлено позивачем невиконання відповідачем батьківських обов"язків, що також на думку суду свідчить про зміну відповідачкою свого ставлення до виховання своїх синів.

Застосування позбавлення батьківських прав, як крайнього заходу впливу, лише як санкції за поведінку ОСОБА_2, суд вважає таким, що не відповідає змісту статті 164 СК України, а тому є недоцільним.

Враховуючи встановлені обставини, характер поведінки ОСОБА_2, та її бажання змінити свою поведінку та відносини з дітьми, суд вважає можливим, відмовивши в задоволенні позову, попередити мати про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.

Оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів є взаємопов'язаними із вимогами про позбавлення батьківських прав, які не підлягають задоволенню, підстави для стягнення аліментів відсутні.

Керуючись ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,223 , 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов органу опіки та піклування Дружківської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до виховання синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та покласти на орган опіки і піклування Дружківської міської ради контроль за виконанням нею батьківських обов'язків.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки сел. Ямпіль міста Красний Лиман Донецької області, аліменти на користь неповнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини її доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, до досягнення повноліття найстаршою дитиною, починаючи з 24 липня 2014р.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць надати негайному виконанню.

В задоволенні позовних вимог щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Державного бюджету м.Дружківка судовий збір у сумі 243(двісті сорок три)грн. 60коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т.Л.Панова

факт