Ухвала

Іменем України

22 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ткачука О.С. Висоцької В.С.
Умнової О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права
власності на Ѕ частину житлового
будинку; за зустрічним позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_4 про визнання права власності
в порядку спадкування за законом; за
зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4
про визнання права власності за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 11 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що з 05 листопада 1983 року по 23 вересня
1988 року перебувала із ОСОБА_7 у
зареєстрованому шлюбі. Після
розірвання шлюбу і до жовтня 1996 року
вони проживали однією сім'єю без
реєстрації шлюбу. У березні 1994 року він
отримав акт здачі садибного будинку
АДРЕСА_1 в експлуатацію. У жовтні 1996
року він поїхав у інше місце проживання
та залишив цей будинок їй. ІНФОРМАЦІЯ_1
він помер. Спадкоємцями після його
смерті є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Ураховуючи
викладене, позивачка просила визнати
за нею право власності на Ѕ частину
зазначеного садибного будинку.

У жовтні 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6
звернулися до суду із зустрічним
позовом, в якому посилались на те, що
вони є братом та сестрою померлого
ОСОБА_7 Ураховуючи те, що інших
спадкоємців у нього не було, позивачі
просили визнати за кожним із них право
власності на Ѕ частині садибного
будинку АДРЕСА_2.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 25 грудня 2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за
ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину
садибного будинку АДРЕСА_2. Зустрічний
позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволено
частково. Визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_6
право власності на ј частину
зазначеного садибного будинку за
кожним. В іншій частині позовів
відмовлено. Розподілено судові
витрати.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 11 березня 2014
року рішення районного суду скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено. Позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6
задоволено. Визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_6
право власності на Ѕ частину
зазначеного садибного будинку за
кожним. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
й залишити рішення суду першої
інстанції в силі.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та
відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_4, апеляційний суд, на підставі
поданих сторонами доказів, які
належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до обґрунтованого
висновку про те, що позивачка не надала
достовірних доказів того, що спірне
домоволодіння належало на праві
спільної сумісної власності їй та
ОСОБА_7, хоча такий її обов'язок
випливає із ст. ст. 10 та 60 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 11 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ткачук О.С. Висоцька В.С.
Умнова О.В.