Справа № 638/3981/14-ц
Головуючий І інстанції - Гайдук Л.П.
Провадження: 22-ц/790/3570/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Овсяннікової А.І.,
Сащенка І.С.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» на
ухвалу судді Дзержинського районного
суду м. Харкова від 20 березня 2014 року у
справі за скаргою Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «МЕГА-ГАРАНТ» на постанови
державного виконавця Київського
відділу державної виконавчої служби
Золотько Сергія Григоровича від 29.08.2013
року про стягнення з боржника
виконавчого збору за виконавчим
провадженням № 39474836 та від 04.03.2014 року
про арешт коштів боржника за
виконавчим провадженням № 39474836, -

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2014 року ПАТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ»
звернулося до суду з вищевказаною
скаргою.

Ухвалою судді Дзержинського районного
суду м. Харкова від 20 березня 2014 року
скаргу ПАТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» на
постанову державного виконавця
Київського відділу державної
виконавчої служби Золотько Сергія
Григоровича від 29.08.2013 року про
стягнення з боржника виконавчого збору
за виконавчим провадженням № 39474836
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском строку на оскарження
постанови. В частині оскарження
постанови державного виконавця
Київського відділу державної
виконавчої служби Золотько Сергія
Григоровича від 04.03.2014 року про арешт
коштів боржника за виконавчим
провадженням № 39474836 провадження
відкрито.

Не погоджуючись з ухвалою судді, ПАТ
«СК «МЕГА-ГАРАНТ» подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
судді, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи. В
обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що боржник не отримував, ані
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №39474836 від 21.08.2013 року,
ані постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору від 29.08.2013 року і
жодним чином не був поінформований про
сам факт винесення таких постанов до
06.03.2014 року. Вказує, що 06.03.2014
представник боржника Мікрюков А.О.
особисто отримав від державного
виконавця Білоконова О.В. копії
постанов від 21.08.2013 року, від 29.08.2013 року
та від 04.03 2014 року.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення
скарги щодо оскарження постанови від
29.08.2013 року про стягнення з боржника
виконавчого збору за виконавчим
провадженням № 39474836 без розгляду, суд
першої інстанції виходив з того, що
скарга подана з пропущенням
встановленого строку та відсутнє
клопотання заявника про поновлення
цього строку.

Однак, колегія суддів не погоджується
із такими висновками, так як вони є
необґрунтованими та не відповідають
обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст. 385 ЦПК України
скаргу на рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця може бути подано
до суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод. Право на звернення до суду є
строковим. Пропущений з поважних
причин строк для подання скарги може
бути поновлено судом (частина третя
статті 385 ЦПК).

По справі встановлено, що 25.05.2013
Дзержинський районний суд міста
Харкова видав виконавчий лист №2-
2118/11р.2/2011/463/2012, згідно з яким боржник
повинен сплатити на користь стягувача
13 658,20 грн.

21.08.2013 державний виконавець виніс
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №39474836. Згідно з цією
постановою боржнику був встановлений
семиденний строк на добровільне
виконання.

29.08.2013 державний виконавець виніс
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору.

04.03.2014 державний виконавець Київського
відділу державної виконавчої служби X™
міського управління юстиції Білоконов
Олексій Вячеславович в рамках ВП №39474836
виніс постанову про арешт коштів
боржника.

Апелянт вказує, що боржник не
отримував, ані постанову від 21.08.2013
року, ані постанову від 29.08.2013 року і
жодним чином не був поінформований про
сам факт винесення таких постанов до
06.03.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

В матеріалах справи відсутні відомості
про вручення постанови про відкриття
виконавчого провадження ПАТ «СК
«МЕГА-ГАРАНТ».

Як зазначено в апеляційній скарзі та
підтвердив в апеляційному суді
державний виконавець, 06.03.2014
представник боржника Мікрюков А.О.
особисто отримав від державного
виконавця Білоконова О.В. копії
постанов від 21.08.2013 року, від 29.08.2013 року
та від 04.03 2014 року. До цієї дати
відомості про отримання боржником
вказаних документів в матеріалах
виконавчого провадження відсутні.

Таким чином, скарга подана з
дотриманням строку, встановленого для
звернення до суду у відповідності з
вимогами ч. 1 ст. 385 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України,
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

За таких обставин постановлена з
порушенням норм процесуального права
ухвала суду підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 110, 113, 307, 311, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «МЕГА-ГАРАНТ» задовольнити.

Ухвалу судді Дзержинського районного
суду м. Харкова від 20 березня 2014 року
скасувати та повернути справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала остаточна, оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя -

Судді колегії -