Справа № 148/318/14-ц Провадження №
22-ц/772/1854/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Ковганич С. В.Категорія: 37
Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінни-цької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Зайцева А.Ю., Сала Т.Б.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю адвоката ОСОБА_2,

апелянтки, відповідачки ОСОБА_3,
позивача ОСОБА_4, розглянув-ши у
відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань апеляційного суду
Ві-нницької області цивільну справу за
позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкува-

ння за заповітом,

за апеляційною скаргою відповідачки
ОСОБА_3 на рішення Тульчинського
районного суду Вінницької області від
12 травня 2014 року,

В С Т А Н О В
И Л А:

07 лютого 2014 року ОСОБА_4 звернувся в
Тульчинський районний суд Вінницької
області з позовом до ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом ( а. с. 2-5 ),
посилаючись на те, що в серпні 2012 року
помер його батько, в результаті
відкрилася спадщина на житлові
будин-ки з прибудовами, господарськими
будівлями і спорудами АДРЕСА_1.
Спадкоємцями померлого, які подали
заяви про прийняття спадщини, є сторони
у справі: син та дружина покійного.
Згідно заповідального розпорядження
батька позивач має право на
спадкування 1/2 частини вказаної вище
нерухомості. ОСОБА_3 як непрацездатна
вдова незалежно від змісту заповіту
повинна спадкувати половину частки,
яка належала б кожному із спадкоємців у
разі спад-кування за законом
(обов'язкова частка). Відтак, позивач
просив суд задовольнити його позов та
визнати за ним право власності на 3/8
частки будинків з прибу-довами,
господарськими будівлями і спорудами
АДРЕСА_1, оскільки в нотаріальній
конторі йому відмовили у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом у зв'язку з відсутністю
письмової згоди другого з подружжя на
виділен-ня частки в спільному майні.

Рішенням Тульчинського районного
суду Вінницької області від 12 травня 2014
року позов задоволений, за ОСОБА_4
визнано право власності на спад-кове
майно у вигляді 3/8 частин житлових
будинків з прибудовами,
господар-ськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 судові витрати з оплати
судового збору в сумі 273,34 гривні, за
надання правової допомоги в сумі 974,40
гривні, а також витрати, по-в'язані з
переїздом до суду в сумі 101,60 гривні ( а.
с. 62-66 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
у справі, відповідачка ОСОБА_3 оскаржує
його в апеляційному порядку, просить
оскаржуване судове рішення змінити,
відмовивши у позові ОСОБА_4 про
визнання за ним права власності на 3/8
частини житлового будинку АДРЕСА_1 та у
стягненні з неї понесених судових
витрат ( а. с. 68 ). Апелянтка вважає
судове рішення в оскаржуваній нею
частині незаконним, ухва-леним з
порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення та заперечення на апеляційну
скаргу осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши матеріали останньої,
проаналізувавши в сукупності наявні в
справі докази, перевіривши законність
і обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеля-ційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухва-лене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Умовами
обгрунтованості є повне і всебічне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, доведеність тих обставин,
які суд вважає встановленими,
відповідність висновків суду
обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено,
що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_5 на підставі його заповіту
спадкоємцем всього спадкового майна є
позивач, син спадкодавця. Спадщина
складається з двох житлових будинків з
при-будовами, господарськими будівлями
та спорудами АДРЕСА_1. У видачі свідоцтв
про право на спадщину за заповітом
позивачу в нотаріальній конторі
відмовили через відсутність згоди
відповідачки як подружжя на виділення
частки у спільному майні і через
нездійснення нею реєстрації свого
права власності на частку в майні
подружжя на підставі рішення
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 08 листопада 2013
року по час вирішення судом цієї
справи. Встановлені судом фактичні
обставини справи підтверджені
показами в судовому засіданні
нотаріуса ОСОБА_6

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд
правильно встановив правовід-носини,
що виникли між сторонами у справі, та
регулюються нормами цивільного
законодавства щодо набуття права
власності на спадкове майно, порядку
спадкування, захисту права власності:
статтями 16, 328, 392, 1216-1218, 1269, 1270 ЦК
України, роз'ясненнями постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування».

Суд першої інстанції не помилився у
визначенні правовідносин у даній
цивіль-ній справі, застосував ті норми
права, що їх визначають на практиці.

Оскаржуючи ухвалене судове рішення,
ОСОБА_3 посилається на те, що відмова
нотаріуса у видачі позивачеві
свідоцтва про право на спадщину в
порядку спадкування не оформлена
постановою; він має можливість
отримати таке свідоц-тво на частину
житлового будинку АДРЕСА_1 поза судовим
рішенням, оскільки вона уже отримала
реєстраційний документ на своє ім'я.
Апе-лянтка не погоджується з
відшкодуванням на користь позивача
судових витрат у справі.

З доводами апеляційної скарги
погодитися не можна, вони не є
підставою для зміни, скасування на
вимогу ОСОБА_3 оскаржуваного судового
рішення у певній частині.

При цьому колегія суддів зауважує, що
рішення Тульчинського районного суду
Вінницької області від 08 листопада 2013
року реалізовано ОСОБА_3 шля-хом
державної реєстрації за собою права
приватної власності на 1/2 частку
житло-вого будинку АДРЕСА_1,
Тульчинського району лише 19 травня 2014
року. Дана справа перебувала у
провадженні суду першої інстанції з 07
лютого 2014 року, оскаржуване
відповідачкою рішення ухвалене 12
травня 2014 року. Тобто, мотиви
апеляційної скарги щодо можливості
оформлення ОСОБА_4 спадкового майна
поза судовим вирішенням спору є
абсолютно безпідставними.

Разом з тим, сторони в судовому
засіданні апеляційного суду досягли
домов-леності щодо залишення
понесенних судових витрат у даній
справі та у цивільній справі № 148/3461/13-ц,
в якій ухвалене рішення 08 листопада 2013
року, за кожною із сторін.

Клопотання обох сторін у справі
підлягає задоволенню як таке, що не
супере-чить нормам процесуального
права, служить для врегулювання спору з
викорис-танням мирних домовленостей,
виключає підстави оскарження судових
рішень.

Частина третя ст. 10, частини 1, 2 ст. 11
ЦПК України визначають, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд роз-глядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, інших осіб, які беруть участь у
справі. Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

На підставі вказаних норм цивільного
процесуального права колегія суддів
апеляційного суду Вінницької області
не знаходить підстав для визнання
доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 в
частині задоволення по суті позову
ОСОБА_4 такими, що заслуговують на
увагу, є доведеними і підлягають
задо-воленню, тягнуть зміну
оскаржуваного судового рішення, про що
просить апелянт.

Разом з тим, на задоволення
клопотання обох сторін у справі,
зокрема, врахову-ючи надану суду ОСОБА_3
розписку про її відмову від стягнення з
ОСОБА_4 судових витрат у справі №
148/3461/13-ц у зв'язку з їх поверненням у
добровільному порядку, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню в
частині розподілу судових витрат у
даній справі з ухваленням у цій частині
нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 317,
319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів -

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Тульчинського районного
суду Вінницької області від 12 травня 2014
року скасувати в частині стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судових
витрат у справі. У цій частині ухвалити
нове рішення.

Судові витрати у справі залишити за
кожною із сторін, яка їх понесла.

В решті рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголоше-ння, однак воно може бути
оскаржене протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: