Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2111/14
Головуючий у 1-й інстанції: Наумова І.Й.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В.,

Полякова О.З.,

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 20
червня 2013 року у справі за позовом
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої внаслідок злочину,-

ВСТАНОВИЛА :

В березні 2012 ДП «Придніпровська
залізниця» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок злочину.

В обґрунтування своїх вимог зазначало,
що наказом № НОК-5Ю/ОС від 18.08.2004 року
начальника ДП «Придніпровська
залізниця» ОСОБА_3 було назначено на
посаду начальника ВСП «ЕМП №1». ОСОБА_3
всупереч інтересам, не переконавшись у
виконанні ремонтних робіт, вносив в
офіційні документи - акти прийому
виконаних робіт завідомо неправдиві
відомості про обсяги виконаних робіт з
ремонту основних засобів ВСП «ЕМП №1»,
давав вказівки головному бухгалтеру
підприємства ОСОБА_4 без належного
оформлення підстав для перерахування
грошових коштів за виконанні підрядні
роботи, складати платіжні доручення на
перерахування грошових коштів на
розрахункові рахунки підприємств: ПП
«Олександрівськ-95», ПП
«Запоріжінтербуд», ТОВ
«Електрохіммашторг», ПП «Евіс», за
нібито виконані роботи з ремонту
техніки і обладнання, яке відноситься
до основних засобів підприємства, хоча
жодні роботи не виконувалися.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_3 своїх службових обов'язків на
посаді директора ВСП «ЕМП №1», ДП
«Придніпровська залізниця» завдано
шкоди на суму 731 312,99 грн..

Крім того, незаконними діями головного
бухгалтера ВСП «ЕМП №1», ОСОБА_4,
завдано шкоди на суму 2 887 720,1.5 грн. За
вказаними обставинами проти ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 було порушено кримінальну
справу. В ході судового слідства ОСОБА_3
та ОСОБА_4 вину визнали в повному
обсязі. Постановою Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2011
року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було звільнено
від кримінальної відповідальності на
підставі п. «в» та «г» ст.1, ст.6 Закону
України «Про амністію у 2011 році».

Враховуючи викладене, позивач просив
стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ДП
«Придніпровська залізниця» грошові
кошти в розмірі 2887720,15 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
завданої злочином; стягнути з ОСОБА_3
на користь ДП «Придніпровська
залізниця» грошові кошти в розмірі
731312,99 грн. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди завданої злочином;
та стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4
судові витрати.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 20 червня 2013 року позов
задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ДП
«Придніпровська залізниця» грошові
кошти у розмірі 2887720,15 гри. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
завданої злочином.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ДП
«Придніпровська залізниця» грошові
кошти у розмірі 731312,99 гри. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
завданої злочином.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ДП «Придніпровська залізниця»
судові витрати в розмірі 3219 грн.

На вказане рішення ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність та необґрунтованість
рішення суду, порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати рішення, позов залишити без
розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 13 листопада 2013 року
апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена.
Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 20 червня 2013 року
скасовано, позов залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 березня 2014
року ухвала апеляційного суду
Запорізької області від 13 листопада 2013
року скасована, справа направлена для
продовження апеляційного розгляду.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у відповідності до ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи
згідно постанови Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2011
року встановлено вину ОСОБА_3 у вчинені
злочинів, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.367
КК України та вину ОСОБА_4 у вчинені
злочинів, передбачених ч.2 ст.366 КК
України. Даною постановою встановлено,
що діями ОСОБА_3 завдано шкоди ДП
«Придніпровська залізниця» на суму 731
312,99 грн., діями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 завдано
шкоди ДП «Придніпровська залізниця» на
суму 2887720,15 грн.. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вину у
вчинені злочинів визнали повністю. На
підставі п. «в» ст.1, ст.6 Закону України
«Об амністії у 2011 році» від 08.07.2011 року,
ОСОБА_3 звільнено від кримінальної
відповідальності. На підставі п. «г»
ст.1, ст.6 Закону України «Об амністії у
2011 році» від 08.07.2011 року. ОСОБА_4
звільнено від кримінальної
відповідальності. Цивільний позов ДП
«Придніпровська залізниця» залишено
без розгляду (а.с.8-31).

В обсяг обвинувачення увійшло
спричинення матеріальної шкоди ДП
«Придніпровська залізниця» діями
ОСОБА_3 на суму 731 312,99 грн., діями ОСОБА_3
і ОСОБА_4 2887720,15 грн. за обставин, що
відповідають обставинам, вказаним в
позовній заяві .

Згідно ч. І ст.61 ЦПК України, обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України,
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про задоволення позову.

Ухвалюючи рішення суд належним чином
застосував для врегулювання спірних
правовідносин ст. 1166 ЦК України.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Районний суд розглянувши справу
правомірно не прийняв до уваги
пояснення відповідачів на відсутність
в їх діях складу злочину, оскільки їх
вина та заподіяння матеріальної шкоди
їх діями ДП «Придніпровська залізниця»
встановлено постановою
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 14.12.2011 року, яка набула
законної сили і сторонами не
оскаржувалась.

З підстав необґрунтованості
апеляційним судом при розгляді справи
відхилено клопотання апелянта про
призначення по справі судово -
економічної експертизи та притягнення
нових співвідповідачів, оскільки воно
не має правового підґрунтя.

Згідно ст. 33 ЦПК України заміна
відповідача або залучення
співвідповідача можливе за
клопотанням позивача. Апелянт є
відповідачем у справі, тому не
наділений правом вирішувати, хто, на
його думку, має відповідати за
позовними вимогами.

Судом першої інстанції не прийнято до
уваги посилання представників
відповідачів, що до суду з позовними
вимогами звернувся неналежний
відповідач, оскільки за постановою
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 14.12.2011 року діями
відповідачів нанесено збитки державі.
Згідно п.1.1 статуту І Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця», Державне підприємство
«Придніпровська залізниця», це
створене відповідно до законів України
«Про транспорт», «Про залізничний
транспорт», цивільного та
Господарського кодексів України
державне унітарне підприємство і діє
як державне комерційне підприємство,
засноване на державній власності, яке
входить до сфери управління
Міністерства транспорту та зв'язку
України і підпорядковане Державній
адміністрації залізничного транспорту
України «Укрзалізниця» (а.с.109-124).

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ
«Про практику розглядами судами
цивільних справ про відшкодування
шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Вина у скоєні кримінального злочину
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 встановлена постановою
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 14.12.2011 року, при цьому
відповідачами нанесена матеріальна
шкода позивачу, що полягає у службових
підробленнях, які спричинили тяжкі
наслідки та службової недбалості,
тобто невиконання або неналежне
виконання службовою особою своїх
службових обов'язків через несумлінне
ставлення до них, що заподіяло тяжкі
наслідки державним інтересам, між
вказаними незаконними діями та
нанесенням матеріальної шкоди є
причинно-наслідковий зв'язок, тому
судом першої інстанції у відповідності
до вимог закону задоволені позовні
вимоги в частині відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 3619033.14 грн.

На підставі
вищенаведеного,судова колегія
вважає,що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права,які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 20 червня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України
протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: