Справа № 551/577/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

11 червня 2014 року
Шишацький
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючої -
судді Вергун Н.В.,

при секретарі -
Курінній Я.М.,

за участю
скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі Шишаки
скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Шишацького
районного управління юстиції в
Полтавській області Корецького
Олександра Валерійовича, -

в с т а н о в и в:

28 травня 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з скаргою на дії
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Шишацького районного управління
юстиції в Полтавській області
Корецького О.В., пов'язані з описом,
арештом та оцінкою майна.

В обґрунтування поданої
скарги, ОСОБА_1 послалася на те, що 17
березня 2014 року державним виконавцем
відділу ДВС Корецьким О.В. був
проведений опис та арешт майна,
зокрема, трьох морозильних камер, яке
їй на праві приватної власності не
належить, а знаходиться в її
тимчасовому користуванні на підставі
договорів оренди, що було залишено
поза увагою державного виконавця.

Разом з цим, на її думку,
визначена експертом ринкова вартість
арештованого майна не відповідає
дійсності та є значно нижчою від
тієї, що вказана в актах прийому -
передачі орендованого майна. Тому,
просила визнати такі дії державного
виконавця Корецького О.А.
неправомірними, а оцінку описаного
майна - недійсною.

Будучи допитаною в судовому
засіданні, ОСОБА_1 подану скаргу
підтримала та просила її
задовольнити, виходячи з викладених у
ній обставин.

Державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Шишацького районного управління
юстиції Корецький О.В. до суду не
з'явився, надавши суду заяву про
розгляд справи у його відсутність / а.
с. 13, 23 /.

Між тим, із поданого до суду
заперечення слідує, що представники
виконавчої служби скаргу ОСОБА_1 не
визнали, вважають, що державний
виконавець Корецький О.В. діяв в межах
наданих йому повноважень і у
відповідності до вимог закону, а від
так правові підстави для її
задоволення відсутні.

Вислухавши думку скаржника
ОСОБА_1, перевіривши матеріали скарги,
наявними в ній, належними та
допустимими доказами, суд приходить
до наступних висновків.

Так, учасники виконавчого
провадження та особи, які залучаються
до проведення виконавчих дій,
відповідно до вимог статей 383, 385 ЦПК
України, мають право звернутися до суду
із скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цивільно-процесуального
законодавства, порушено їх права чи
свободи.

При цьому, скаргу може бути
подано до суду:

- у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод;

- у триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод, у разі
оскарження постанови про відкладення
провадження виконавчих дій.

Як убачається з матеріалів
справи і це не заперечувалось
скаржником в ході її розгляду, 17
березня 2014 року державним виконавцем
відділу Державної виконавчої служби
Шишацького районного управління
юстиції Корецьким О.В. в присутності
ОСОБА_3 та інших осіб був складений
акт опису й арешту відповідного
майна.

Наявний в акті особистий підпис
ОСОБА_1, достовірність якого вона
підтвердила під час судового
засідання, зокрема, в графі « Копію
акту опису й арешту отримав »
свідчить про те, що остання її отримала
саме 17 березня 2014 року / а. с. 5 /, проте
із скаргою до суду звернулася лише 28
травня 2014 року / а. с. 1 /, тобто з
пропуском строку звернення за захистом
свого права. При цьому, поважних
причини пропуску строку не навела.
Більше того, навіть, не заявила
клопотання про його поновлення, тому
суд приходить до висновку про
залишення скарги ОСОБА_1 в частині
визнання дій державного виконавця
щодо проведення опису й арешту
відповідного майна неправомірними без
розгляду.

Поряд з цим, не знаходить суд
підстав для визнання оцінки майна
недійсною, оскільки ОСОБА_1 не
дотримано процедури оскарження
висновку експерта, що позбавляє суд
можливості захистити її інтереси.

Так, дії органу державної
виконавчої служби, пов'язані з арештом
і вилученням майна та його оцінкою,
повинні відповідати приписам статей
57, 58 Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону
України «Про державну виконавчу
службу», завданням державної
виконавчої служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

За правилами ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення / далі - виконавчий документ/, у
спосіб і порядок, визначені виконавчим
документом і цим законом.

Згідно з ч. 3ст. 58 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець повідомляє про результати
визначення вартості чи оцінки майна
сторони виконавчого провадження. У
разі якщо сторони не згодні з
результатами визначення вартості чи
оцінки, вони мають право подати
державному виконавцю заперечення в
десятиденний строк з дня надходження
повідомлення.

З матеріалів справи слідує, що
для визначення вартості описаного 17
березня 2014 року майна державним
виконавцем Корецьким О.А. 20 березня
поточного року винесена постанова про
залучення суб'єкта оціночної
діяльності / а. с. 25 /, експертна оцінка
майна була проведена 29 квітня 2014 року /
а. с. 27 /, ОСОБА_1 з результатами оцінки,
як вона сама зазначає в скарзі, була
ознайомлена 18 травня 2014 року, але
заперечень на оцінку майна, як того
вимагає ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження», державному
виконавцю у визначений строк не
подала.

При цьому, суд не бере до уваги
посилання скаржника на копії
долучених до скарги документів, що
містяться на аркушах справи 8 - 9,
оскільки вони в розумінні вимог ст. 64
ЦПК України не можуть бути визнані
письмовими доказами, так як являються
незасвідченими копіями без
відповідних офіційних реквізитів та
не містять в собі будь - яких
об'єктивних даних про обставини, які
мають значення для справи.

Більше того, підстави для
визнання оцінки майна недійсною
обумовлені статтею 8 Закону України
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні», якою передбачені обмеження
щодо проведення суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання
оцінки майна, перелік яких є вичерпним.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1
належними та допустимими засобами не
довела, що є передбачені законом
підстави вважати висновок спеціаліста
по оцінці майна незаконним, або, що
державним виконавцем в інший спосіб
були порушені її права в виписаній
виконавчій процедурі, в задоволенні
скарги в цій частині слід відмовити.

На підставі викладеного та
керуючись статтею 387 ЦПК України, суд,
-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 в частині
визнання дій державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Шишацького районного управління
юстиції в Полтавській області
Корецького Олександра Валерійовича,
пов'язаних з описом й арештом майна,
що мало місце 17 березня 2014 року,
неправомірними, - залишити без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду.

В задоволенні іншої частини
скарги ОСОБА_1, - відмовити.

Ухвала суду може бути
оскаржена до Апеляційного суду
Полтавської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

Головуюча: