Справа № 265/477/14-ц
Провадження № 2/265/785/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Скоробогатько Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
збитків, заподіяних внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою до відповідача про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
посилаючись на те, що він є власником
автомобіля «Опель Астра» н/з НОМЕР_2
Натомість 2 березня 2013 року відповідач,
керуючи автомобілем «ДЕУ Нубіра» н/з
НОМЕР_3, що належить ТОВ «Автоприват», в
районі перехрестя пров. Київського з
вул. Пашковського у м. Маріуполі
порушив правила дорожнього руху,
спричинивши ДТП, із завданням
матеріальної шкоди автомобілю
позивача. Вироком суду від 20 травня 2013
року ОСОБА_2 було притягнуто до
відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК
України у вигляді штрафу без
позбавлення права керування
транспортним засобом. Внаслідок ДТП
транспортний засіб позивача зазнав
ушкоджень. За висновком додаткової
автотоварознавчої експертизи вартість
матеріальної шкоди завданої позивачу
складає 61536 грн. Відповідальність за
завдану третім особам шкоду внаслідок
ДТП була застрахована на автомобіль,
яким керував відповідач, у страховика,
ТОВ СК «Кредо». Страховик відшкодував
позивачу в межах страхової суми - 48707,60
грн. Таким чином позивачем для повного
відновлення власного автомобіля було
фактично витрачено ще 12828,40 грн. власних
коштів. Вказану різницю йому повинен
відшкодувати ОСОБА_2 Також відповідач
повинен відшкодувати йому завдану ДТП
втрату товарної вартості автомобіля
ОСОБА_1 в сумі 2851,67 грн., а також франшизу
в розмірі 500 грн. Також позивачем була
сплачена вартість первинної та
повторної експертизи на загальну суму
1452 грн., яку ОСОБА_1 просить стягнути з
відповідача. Внаслідок неправомірних
дій відповідача ОСОБА_1 була завдана
моральна шкода, що виразилося у втраті
на тривалий час душевного спокою, було
змінено життєвий уклад позивача. На
підставі переліченого просив суд
стягнути з ОСОБА_2 2000 грн. моральної
шкоди, яку досі не було відшкодовано
відповідачем. Просив суд задовольнити
позов повністю та стягнути також
судові витрати.

Позивач надав заяву суду з проханням
вирішити поданий ОСОБА_1 позов за його
відсутності у присутності його
представника, ОСОБА_3

Представник позивача, який діє на
підставі договору, ОСОБА_3, у судовому
засіданні повністю підтримав доводи
позивача, надавши пояснення аналогічні
тим, що викладені у позовній заяві.
Просив задовольнити позов повністю,
додаючи, що після настання страхового
випадку позивач змушений був витрачати
власні кошти, щоб відремонтувати
пошкоджений автомобіль, бо відповідач
йому не відшкодував залишок суми
ремонтних робіт, що не вистачало до
суми страхового відшкодування.
Внаслідок вказаних протиправних дій
відповідача ОСОБА_1 змушений був
пережити стрес, бо сильно нервував з
приводу необхідності витрачати власні
кошти на ремонт автомобіля за
відсутності своєї вини.

Представник відповідача, який діє на
підставі договору, ОСОБА_4, у судовому
засіданні не визнаючи вимоги ОСОБА_1,
вказував, що страхова компанія та
власник автомобіля повинні
відшкодовувати відновлення автомобіля
ОСОБА_1 Те ж стосується й суми франшизи
та втрати товарної вартості автомобіля
позивача. Також зазначав, що діями
відповідача не було завдано моральної
шкоди позивачу, бо ОСОБА_2 розрахувався
з потерпілими за кримінальною справою,
а відшкодовувати за моральну шкоду
власнику пошкодженого автомобіля не
повинен. Також зазначав, що витрати на
проведення експертизи та на сплату
судового збору не підлягають стягненню
з відповідача, бо не відносять до
судових витрат та відповідно оскільки
позов до ОСОБА_2 не підлягає
задоволенню. Просив суд відмовити у
задоволенню позову.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повністю
підтримав доводи та пояснення свого
представника, просив суд відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1

Суд, вислухавши учасників процесу, що
з'явились, вислухавши свідка, вивчивши
матеріали справи, вважає заявлені
позовні вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного вмотивування.

Згідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України (далі за текстом - ЦК) майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі за текстом рішення -
Закон), потерпілими за цим законом є
юридичні та фізичні особи, життю,
здоров'ю та/або майну яких заподіяна
шкода внаслідок ДТП з використанням
транспортного засобу.

На підставі ч. 4 ст. 1 Закону особи,
відповідальність яких застрахована, є
страхувальник та інші особи, які
правомірно володіють забезпеченим
транспортним засобом. При цьому
володіння забезпеченим транспортним
засобом вважається правомірним, якщо
інше не встановлено законом або
рішенням суду.

Відповідно ч. 7 ст. 1 Закону забезпечений
транспортний засіб - транспортний
засіб, зазначений у чинному договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності, за
умови його експлуатації особами,
відповідальність яких застрахована.

За ч. 1 ст. 2 Закону відносини у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів регулюються Конституцією
України, Цивільним кодексом України,
Законом України «Про страхування», цим
та іншими законами України і
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них. При цьому
у вказаній нормі зазначено, що якщо
норми цього Закону передбачають інше,
ніж положення інших актів цивільного
законодавства України, то
застосовуються норми саме Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Згідно до ст. 6 Закону страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Відповідно до ст. 9 Закону страховою
сумою є грошова сума, у межах якої
страховик зобов'язаний здійснити
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування. Розмір страхової суми за
шкоду, заподіяну майну потерпілих,
становить 50000 грн. на одного
потерпілого.

На підставі ч. 1 ст. 12 Закону розмір
франшизи при відшкодуванні шкоди,
заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладанні договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
не може перевищувати 2% від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи.

За ч. 1 ст. 22 Закону в разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, тобто шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1187 ЦК джерелом
підвищеної небезпеки є, крім іншого,
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів. Шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Автомобіль «Опель Астра» н/з НОМЕР_2
згідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, виданому 1-м ВРЕР
міста Маріуполя при УДАІ ГУ МВС України
в Донецькій області, належить ОСОБА_1 (а.
с. 47).

Відповідно до вироку від 20 травня 2013
року, який набрав чинності,
Орджонікідзевським районним судом
міста Маріуполя ОСОБА_2 був визнаний
винним в спричиненні ДТП, що сталась 2
березня 2013 року в м. Маріуполі в районі
перехрестя пров. Київського та вул.
Пашковського між транспортним засобом
«ДЕУ Нубіра» н/з НОМЕР_3, яким керував
ОСОБА_2, та транспортним засобом «Опель
Астра» н/з НОМЕР_2, власником якого є
ОСОБА_1 На підставі вироку відповідача
було притягнуто до відповідальності за
порушення ст. 286 ч. 1 КК України в вигляді
штрафу у розмірі 3400 грн. без
позбавлення права керування
транспортним засобом (а. с. 17-18).

За свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу від 14 грудня 2011
року, виданим УДАІ ГУ МВС України в м.
Києві, вбачається, що автомобіль «ДЕУ
Нубіра» н/з НОМЕР_3 належить ТОВ
«Автоприват» (а. с. 114).

Згідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, який був
укладений між СК «Кредо» та ОСОБА_2 на
строк з 29 грудня 2012 року по 28 грудня 2013
року, вбачається, що був застрахований
транспортний засіб «ДЕУ Нубіра» н/з
НОМЕР_3, та встановлено розмір франшизи
в сумі 500 грн. (а. с. 67, 91, 92).

За ст. 28 Закону шкодою, заподіяною в
результаті ДТП майну потерпілого, є
шкода, пов'язана з пошкодженням
транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону в зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

На підставі дослідження № 015 від 17
квітня 2013 року, проведеного оцінювачем,
СПД ОСОБА_5, було визначено суму
матеріального збитку, завданого
ОСОБА_1, як власнику автомобіля «Опель
Астра» н/з НОМЕР_2, в результаті ДТП, що
сталась 2 березня 2013 року, який складає
38984 грн. При цьому у огляді
транспортного засобу брали участь
обидві сторони по справі (а. с. 19-32).

В свою чергу на підставі додаткового
дослідження № 015 від 27 серпня 2013 року,
проведеного оцінювачем, СПД ОСОБА_5,
було визначено розмір втрати товарної
вартості автомобіля «Опель Астра» н/з
НОМЕР_2, що складає 2851,67 грн. та вартість
відновлюваного ремонту автомобіля з
урахуванням коефіцієнту зносу - 49207,60
грн., тому матеріальна шкода, завдана
ОСОБА_1, як власнику зазначеного
автомобіля, була визначена у
загальному розмірі 52097,27 грн. При цьому
про проведення огляду транспортного
засобу завчасно повідомлявся
відповідач, про що свідчить
повідомлення про вручення (а. с. 37-45, 46).

Витрати ОСОБА_1 на проведення
дослідження від 17 квітня 2013 року та від
27 серпня 2013 року в загальному розмірі
1452 грн. підтверджується відповідними
квитанціями (а. с. 33, 45).

Згідно до нарядів-заказів й рахунків
від 23 серпня 2013 року та від 30 жовтня 2013
року ОСОБА_1 було сплачено 20 000 грн. та
41095,32 грн. на відновлення пошкодженого
автомобіля «Опель Астра» н/з НОМЕР_2, що
перебував на гарантійному
обслуговуванні, на користь ТОВ
«Гратиум», яким було проведено
відновлення даного автомобіля (а. с.
52-56).

Внаслідок переліченого суд встановив,
що позивачем було фактично витрачено
на відновлюючий ремонт автомобіля
«Опель Астра» н/з НОМЕР_2 загалом 61095,32
грн.

Відповідно до повідомлення ПАТ
«Приватбанк» ОСОБА_1 вбачається, що
позивачу було перераховано 36262,08 грн. та
12445,52 грн. відповідно СК «Кредо» за
страховими актами від 30 липня 2013 року
та від 19 вересня 2013 року, що складає
страхове відшкодування на загальну
суму 48707,60 грн. (а. с. 57).

На підставі копій страхових актів від 30
липня 2013 року та від 19 вересня 2013 року
вбачається, що страховик, СК «Кредо», за
полісом № 8275144, страхователем за яким є
ОСОБА_2, потерпілій особі, ОСОБА_1, на
підставі ДТП від 2 березня 2013 року
виплатив суму страхового
відшкодування за відрахуванням
франшизи в розмірі 500 грн., що становить
загалом 48707,60 грн. (а. с. 91, 92).

За ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

На підставі переліченого суд вважає, що
в судовому засіданні було належними
доказами підтверджено факт
правомірного володіння ОСОБА_2 2
березня 2013 року в момент спричинення
ДТП застрахованим автомобілем «ДЕУ
Нубіра» н/з НОМЕР_3, відповідальність
якого була застрахована СК "Кредо".

За таких обставин суд відхиляє доводи
відповідача та його представника щодо
відсутності правових підстав для
відповідальності ОСОБА_2 за завдану ДТП
шкоду володільцю автомобіля «Опель
Астра» н/з НОМЕР_2, позивачу.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 про
відшкодування суми франшизи з винної у
ДТП особи, ОСОБА_2, в розмірі 500 грн.
підлягають задоволенню, як й різниця
між розміром виплаченого ОСОБА_1
страховиком страхового відшкодування
та розміром фактичних витрат позивача
на відновлення свого автомобіля.

Однак суд при цьому зауважує, що в цій
частині вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню, бо з
матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 було сплачено ТОВ «Гратиум» на
ремонт пошкодженого автомобіля «Опель
Астра» н/з НОМЕР_2 загалом 61095,32 грн.,
тому з урахуванням виплаченого йому
страхового відшкодування різниця
грошей сплачена позивачем складає 11887,72
грн. (за відрахуванням франшизи), що не
відповідає заявленому ОСОБА_1
відшкодуванню в сумі 12828,40 грн., яка
натомість не була доведена позивачем.

На підставі переліченого вимоги ОСОБА_1
по відшкодуванню йому витрат з
відновлення автомобіля «Опель Астра»
н/з НОМЕР_2 підлягають задоволенню у
встановленому судом розмірі - 11887,72 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 32 Закону страховик
не відшкодовує шкоду, пов'язану із
втратою товарної вартості
транспортного засобу.

На підставі переліченого суд дійшов
висновку, що вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
підлягають задоволенню також в частині
стягнення розміру втрати товарної
вартості транспортного засобу після
ДТП, бо відповідач на відповідній
правовій підставі володів
транспортним засобом, яким було
завдано пошкодження автомобілю
позивача.

Тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню на
користь позивача розмір втрати
товарної вартості автомобіля позивача
в сумі 2851,67 грн.

На підставі ст. 1167 ЦК моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна
шкода полягає у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

За ч. 3 ст. 23 ЦК розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Допитаний у судовому засіданні в
якості свідка, ОСОБА_6, вказував, що 2
березня 2013 року за його участі сталась
ДТП за вини ОСОБА_2 Вказував, що позивач
приходиться йому батьком, який сплатив
власні кошти для ремонту пошкодженого
автомобіля, бо страхового
відшкодування не вистачило для повного
відновлення автомобіля. Вказував, що
позивач дуже переживав внаслідок
пошкодження автомобіля, бо відповідач
досі не виплатив жодної компенсації за
завдану ним шкоду.

Вирішуючи питання про стягнення з
ОСОБА_2 заявленої до нього позивачем
суми моральної шкоди, суд виходить з
того, що безпосередньо протиправними
діями відповідача, який керував
автомобілем «ДЕУ Нубіра» н/з НОМЕР_3,
було завдано пошкодження автомобілю
позивача, який протягом тривалого
проміжку часу переживав з приводу ДТП,
що сталась ще 2 березня 2013 року, що було
також підтверджено показаннями свідка,
та до теперішнього часу відповідачем
не було відшкодовано суму матеріальних
збитків ОСОБА_1

У той же час суд враховує, що під час
вирішення кримінальної справи
відносно ОСОБА_2 останнім було сплачено
завдану злочином шкоду потерпілим
особам, які є родичами позивача, які не
мали до винної особи жодних претензій.

Враховуючи наведені доводи суд вважає
можливим задовольнити вимоги ОСОБА_7
щодо стягнення моральної шкоди з
ОСОБА_2 у сумі 500 грн., вважаючи цей
розмір відшкодування розумним та
співрозмірним.

Вирішуючи питання про відшкодуванню
витрат позивача по проведенню
дослідження з визначення матеріальної
шкоди, завданої внаслідок ДТП від 2
березня 2013 року, суд виходить з того, що
до судових витрат за ст. 79 ЦПК України
відносяться витрати, пов'язані із
проведенням судових експертиз.

За ст. 86 ЦПК України витрати, пов'язані з
проведенням судових експертиз, несе
сторона, яка заявила клопотання про
проведення судової експертизи.

В той же час висновки оцінювача, СПД
ОСОБА_5, не відносяться до судових
витрат, бо дослідження зазначеною
особою проводилось поза межами
судового розгляду позову ОСОБА_1, та
оскільки таке дослідження не є судовою
експертизою в розумінні положень ЦПК
України.

Таким чином вимоги ОСОБА_1 по
відшкодуванню йому 1452 грн.
відповідачем витрат на проведення
досліджень оцінювачем не підлягають
задоволенню, як такі, що не ґрунтуються
на законі.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та документально підтверджені
судові витрати, до яких відноситься
судовий збір.

ОСОБА_1 при поданні до суду вказаного
позову було сплачено судовий збір в
загальному розмірі 487,20 грн.

На підставі переліченого на користь
позивача підлягає стягненню з ОСОБА_2
судові витрати в сумі 487,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків, заподіяних
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина Вірменії, зареєстрованого
по АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІПН:
НОМЕР_4, зареєстрованого АДРЕСА_1,
вартість відновлення транспортного
засобу в сумі 11887,72 грн., розмір втрати
товарної вартості автомобіля в сумі
2851,67 грн., франшизу в сумі 500 грн.,
моральну шкоду сумі 500 грн., витрати по
сплаті судового збору в сумі 487,20 грн., а
загалом - 16226 (шістнадцять тисяч двісті
двадцять шість) грн. 59 коп.

В задоволенні решти заявлених вимог -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення, а учасниками процесу, що
не були присутні при проголошенні, -
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя