Справа № 752/5174/14-ц
Провадження № 2/752/3166/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.06.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі

головуючого судді
Шевченко Т.М.

з участю секретаря
Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Київської
міської ради, третя особа - приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

у квітні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися у суд з позовом до Київської
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом.

В обґрунтування своїх вимог позивачі
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
батько позивачів ОСОБА_5. Після його
смерті відкрилася спадщина, зокрема у
вигляді земельної ділянки, площею 0,1000
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер 90123031 та 72/100 частин
домоволодіння за вказаною адресою. У
встановлений законом строк на
прийняття спадщини, а саме 29 травня 2013
року позивачі звернулися з письмовою
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_5 до приватного нотаріуса
КМНО ОСОБА_4, яка відкрила спадкову
справу після смерті ОСОБА_5, проте 06
березня 2014 року відмовила позивачам у
видачі свідоцтв про право на спадщину
за законом,у зв'язку з тим, що документи,
які необхідні для видачі вказаного
свідоцтва не відповідають вимогам
чинного законодавства.

В судовому засіданні позивачі
підтримали свої вимоги та просили суд
задовольнити позов з вищевказаних
підстав.

Відповідач Київська міська рада в
судове засідання не забезпечила явку
свого представника, хоча про час та
місце розгляду справи була повідомлена
належним чином.

Третя особа - приватний нотаріус КМНО
ОСОБА_4 в судове засідання також не
з'явилася, хоча про час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином.

Вислухавши пояснення позивачів та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії І-БК,
виданим 04 грудня 2012 року відділом
реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про право власності,
виданого 16 грудня 1988 року виконкомом
Харківської районної ради народних
депутатів, ОСОБА_5 належить на праві
приватної власності домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 14)

06 липня 1993 року ОСОБА_5 подарував своїй
дочці ОСОБА_2 7/100 частин вказаного
житлового будинку на підставі договору
дарування, посвідченого Шістнадцятою
київською державною нотаріальною
конторою. (а.с. 22)

Також 06 липня 1993 р. ОСОБА_5 подарував
своїй іншій дочці 21/100 частин
вищевказаного житлового будинку на
підставі договору дарування,
посвідченого Шістнадцятою київською
державною нотаріальною конторою. (а.с.
18)

Таким чином, після смерті ОСОБА_5
відкрилася спадщина у вигляді 72/100
частин житлового будинку,
розташованого на АДРЕСА_1.

Також з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_5 на праві приватної власності
належить земельна ділянка, площею 0,1000
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер 90123031, що
підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії 1-КВ № 123261, виданого 30 жовтня 2000
року Київською міською радою. (а.с. 13)

Позивачі - дочки померлого є
спадкоємцями за законом першої черги,
які прийняли спадщину, оскільки у
встановлений законом шестимісячний
строк, а саме 29 травня 2013 року
звернулися до приватного нотаріуса
КМНО ОСОБА_4 із заявою про прийняття
спадщини.

У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

З відповіді приватного нотаріуса КМНО
ОСОБА_4 від 06 березня 2014 року № 45/02-14
вбачається, що видати позивачам
свідоцтва на право на спадщину немає
можливості, оскільки подані ними
документи не відповідають вимогам
чинного законодавства України.
Зокрема, свідоцтво про право власності
на домоволодіння від 16 грудня 1988 року,
видане виконкомом Харківської
районної ради народних депутатів, не
містить відміток про відчуження ОСОБА_5
28/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1,
та в подальшому на підставі Державного
акту набув права власності на всю
земельну ділянку за вищевказаною
адресою, хоча на той час співвласниками
житлового будинку на даній земельній
ділянці були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 9-10)

З інформаційної довідки Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
ПБ-2013 № 904 від 28 травня 2013 року
вбачається, що за ОСОБА_5 зареєстровано
право власності на 72/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1.

Позивачі просять суд визнати за ними
право власності на зазначену частину
житлового будинку та земельну ділянку,
на якій розташований даний житловий
будинок, які належать їх батькові.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості є набуття спадкодавцем
зазначеного права у встановленому
законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув
права власності на нерухоме майно, то
спадкоємець також не набуває права
власності в порядку спадкування. До
спадкоємця переходять лише визначені
майнові права, які належали
спадкодавцеві на час відкриття
спадщини. Для набуття права власності у
встановленому законодавством порядку
спадкоємець повинен здійснити дії, які
необхідні для набуття права власності
на визначене нерухоме майно.

Згідно з абзацем 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Обов'язковість державної реєстрації
була встановлена з набранням чинності
ЦК України та Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Вбачається, що в разі відсутності
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно, створене та
оформлене в передбаченому законом
порядку до набрання чинності Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», спадкоємці, які прийняли
спадщину, мають право на оформлення
спадкових прав шляхом звернення до
нотаріальної контори за видачею
свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки за життя ОСОБА_5 не оформив
перехід права власності належним
чином, у видачі свідоцтва про право на
спадщину позивачам було відмовлено
через відсутність відповідної
відмітки на правовстановлюючому
документі на спадкове майно.

З таких обставин, вимога позивача
ґрунтується на законі.

З огляду на наведене, позов підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 392, 1216, 1261 ЦК України,
статтями 3, 4 Закону України «Про
державну реєстрацію І речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
Правилами державної реєстрації
об'єктів нерухомого майна, що
знаходяться у власності юридичних та
фізичних осіб, затверджених Наказом
Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству від
13 грудня 1995 року № 56, статтями 3, 4, 10, 11,
57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
36/100 частин будинку, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 49,6
кв. метри, у порядку спадкування за
законом після смерті її батька ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
36/100 частин будинку, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 49,6
кв.метри, у порядку спадкування за
законом після смерті її батька ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
57/100 частин земельної ділянки, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 0,1000 га, кадастровий
номер 90123031, у порядку спадкування за
законом після смерті її батька ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
43/100 частин земельної ділянки, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 0,1000 га, кадастровий
номер 90123031, у порядку спадкування за
законом після смерті її батька ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: