Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді
Загороднюка В.І.

при секретарі
Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління МВС України в
Одеській області про затримку у
виплаті одноразової грошової допомоги
при звільненні зі служби, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2014 р. позивач звернувся до
суду з позовом та згідно уточненої
позовної заяви від 17.03.2014 р. просить
стягнути з ГУМВС України в Одеській
області на його користь збитки (грошову
суму) за затримку у виплаті одноразової
грошової допомоги при звільненні з
органів внутрішніх справ у розмірі 5 962
гривні.

При цьому посилається на те, що 31.03.2008
року, наказом ГУМВС України № 175о/с він
звільнився з органів внутрішніх справ
за п. 64 «ж» (за власним бажанням) з
календарною вислугою років - 20 років 5
місяців та 26 років 02 місяці у
пільговому обчисленні. Одноразову
грошову допомогу при звільненні зі
служби у розмірі 27 693,09 гривень отримав
лише 18.02.2009 р. та доплату до неї у
розмірі 260,91 гривень отримав 02.09.2009 р.

В подальшому, 16.03.2012 р. рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
його позов про стягнення із ГУМВС
України в Одеській області компенсації
з урахуванням діючого індексу інфляції
за весь час прострочення та трьох
відсотків річних від простроченої суми
за несвоєчасну виплату одноразової
грошової допомоги при звільненні з
органів внутрішніх справ задоволено. У
жовтні 2013 р. на рахунок, відкритий у
філії - Одеське обласне відділення АТ
«Ощадбанк» були перераховані кошти.
Однак згодом він дізнався, що існує
Закон України „Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" який обмежує розмір пені
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань, тому вирішив звернутися до
суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач
уточнений позов підтримав та просив
його задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи судом повідомлений
належним чином, надав суду мотивовані
заперечення на позов, згідно яких
вважає позов не обґрунтованим та таким,
що не підлягає задоволенню, а крім того
вважає що позивачем пропущений строк
позовної давності.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.03.2008 року,
наказом ГУМВС України № 175о/с ОСОБА_1
було звільнено з органів внутрішніх
справ за п. 64 «ж» (за власним бажанням) з
календарною вислугою років - 20 років 5
місяців 04 дні та 26 років 02 місяці 16 днів
у пільговому обчисленні.

Одноразову грошову допомогу при
звільненні зі служби у розмірі 27 693,09
гривень позивач отримав 18.02.2009 р. та
доплату до неї у розмірі 260,91 гривень
отримав 02.09.2009 р.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 16.03.2012 р. було задоволено
позов ОСОБА_1 та було стягнуто з ГУМВС
України в Одеській області компенсацію
за несвоєчасну виплату одноразової
грошової допомоги при звільненні з
органів внутрішніх справ в сумі 4 818
гривень. У жовтні 2013 р. на рахунок,
відкритий у філії - Одеське обласне
відділення АТ «Ощадбанк» були
перераховані кошти. Вказані кошти були
отримані позивачем 08.11.2013 р.

Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник
може звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до
районного, районного в місті, міського
чи міськрайонного суду в тримісячний
строк з дня, коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права, а у справах про звільнення
- в місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з досліджених судом
доказів одноразову грошову допомогу
при звільненні зі служби позивач
отримав 18.02.2009 р. та доплату до неї 02.09.2009
р.

До суду, з позовною заявою, позивач
звернувся 12.03.2014 р., отже з моменту
отримання позивачем одноразової
грошової допомоги до моменту його
звернення з позовом до суду минуло
понад три роки. Доказів поважності
пропуску строку звернення до суду
позивачем суду не надано.

Відповідно до ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає у зв'язку з
пропуском позивачем строку позовної
давності.

Керуючись ч. 1 ст. 233 КЗпП України,
ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України ст.ст. 213-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Головного управління МВС України в
Одеській області про затримку у
виплаті одноразової грошової допомоги
при звільненні зі служби - відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що
протягом десяти днів з дня
проголошення подається апеляційна
скарга на рішення суду першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу потягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

03.06.2014