У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів: Ковальчук Н.М.,
Максимчук З.М.,

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу органу
опіки та піклування Дубровицької
районної державної адміністрації на
рішення Дубровицького районного суду
від 13 березня 2014 року в справі за
позовом органу опіки та піклування
Дубровицької районної державної
адміністрації до ОСОБА_1, третя особа,
що не заявляє самостійних вимог
Рівненський обласний
навчально-реабілітаційний центр, про
позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О
В И Л А :

27 січня 2014 року орган опіки та
піклування Дубровицької районної
державної адміністрації звернувся в
Дубровицький районний суд з позовом до
ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог Рівненський
обласний навчально-реабілітаційний
центр, в якому просив позбавити ОСОБА_1
батьківських прав відносно її дітей:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з відповідача
аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів
заробітку, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
до досягнення дітьми повноліття та
передати дітей на опікування та
подальшого влаштування органу опіки та
піклування Дубровицької РДА.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що діти відповідача: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
перебувають на державному утриманні в
Рівненському обласному
навчально-реабілітаційному центрі.
Діти переведені в заклад з
Рівненського міського будинку дитини:
ОСОБА_2 - з 24.08.2011 року, ОСОБА_3 - з 15.03.2013
року, куди вони були влаштовані
відповідно до розпорядження голови
Дубровицької РДА від 14.10.2008 року № 434 та
від 18.10.2010 року № 330.
______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1080/2014
Головуючий у 1 інстанції :
Сидоренко З.С.

Доповідач :
Григоренко М.П.

Причиною влаштування дітей у державні
заклади були неналежні умови
проживання.

ОСОБА_1 є одинокою матір'ю відносно
дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яких востаннє
відвідувала ще у травні 2013 року.

Діти часто хворіють, мати не
піклується про здоров'я дітей, ніколи
не привозила їм ні одягу, ні продуктів
харчування, ні інших засобів.
Працівниками закладу з відповідачем
проводилися бесіди про участь матері в
житті дітей, проте мати продовжує
нехтувати батьківськими обов'язками,
завдаючи дітям психологічної шкоди.

ОСОБА_1 відвідувала своїх дітей
лише після втручання та неодноразових
нагадувань служби у справах дітей. Діти
не пам'ятають своєї матері.

Крім того вказує, що 08.11.2011 року
відповідач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4
та народила третю дитину, а у 2013 році -
четверту, які проживають разом з нею. З
2013 року у ОСОБА_1 не було намірів та
бажання повернути дітей їй на
виховання. Влітку 2013 року чоловіка
ОСОБА_1 за крадіжку було засуджено та
позбавлено волі.

Незважаючи на сприяння органу
опіки та піклування Висоцької
сільської ради, районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді, комісії з питань захисту прав
дитини у спробі допомогти ОСОБА_1
подолати життєві труднощі та створити
умови для повернення дітей з державних
закладів, відповідач знехтувала усіма
порадами та не має бажання повернути
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Вважає, що відповідач свідомо
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків, що є підставою для
позбавлення її батьківських прав
відносно дочок ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Із цих підстав просив позов
задовольнити.

Рішенням Дубровицького районного
суду від 13 березня 2014 року у
задоволенні позову органу опіки та
піклування Дубровицької районної
державної адміністрації до ОСОБА_1,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог Рівненський обласний
навчально-реабілітаційний центр про
позбавлення батьківських прав
відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній
скарзі орган опіки та піклування
Дубровицької районної державної
адміністрації, покликається на його
незаконність, через порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи.

Вважає, що суд першої інстанції
належним чином не врахував подані
письмові докази у справі, надавши
перевагу одним доказам та не беручи до
уваги інші. Судом взято до уваги лише
докази відповідача, а докази позивача
не прийнято до уваги та не надано їм
належної правової оцінки.

Із цих підстав просить скасувати
оскаржуване рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

05 травня 2014 року позивач подав заяву, в
якій вказав, що позов підтримує
повністю та просив справу розглядати
без його участі.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги та вивчивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Відмовляючи в задоволенні позову
органу опіки та піклування
Дубровицької районної державної
адміністрації, суд першої інстанції
виходив із того, що позивач не довів
факт свідомого ухилення ОСОБА_1 від
виконання своїх батьківських
обов'язків і дійшов висновку, що
остання не втратила інтересу до своїх
дітей, але не приділяє їм належної
уваги через складні обставини, які
склались у її житті, а позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом
впливу на батьків, коли вже вичерпані
всі інші можливості.

Даний висновок суду першої інстанції
відповідає фактичним обставинам
справи, наявним у справі доказам та
ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не
спростовують правильності висновків
оскаржуваного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач дійсно неодноразово вживав
відповідних заходів для того, щоб
відповідач приділяла необхідну увагу
своїм дітям, які на даний час
перебувають на державному утриманні в
Рівненському обласному
навчально-реабілітаційному центрі.

Але в той же час із матеріалів справи
вбачається, що відповідач не приділяє
своїм дітям належної уваги на даний час
через складні життєві обставини, які
склались у її житті, зокрема через те,
що вона має ще двох дітей на своєму
утриманні, не працює, не має належно
облаштованого житла і її чоловік
перебуває у місцях позбавлення волі.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції були правильно, всебічно і
повно встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення Дубровицького районного суду
від 13 березня 2014 року підлягає
залишенню без змін, як ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-314, 315
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу органу опіки та
піклування Дубровицької районної
державної адміністрації відхилити.

Рішення Дубровицького районного суду
від 13 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають право оскаржити
ухвалу апеляційного суду та рішення
суду першої інстанції до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Ковальчук Н.М.

Максимчук З.М.