Провадження №2/521/2164/14
21 січня 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси
в складі: головуючого судді - Роїк Д.Я.
при секретарі - Чайковській О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
Першого Малиновського ВДВС Одеського
міського управління юстиції, третьої
особи - ОСОБА_2, про звільнення майна
Позивач звернувся до Малиновського
районного суду м. Одеси з позовом до
Першого Малиновського ВДВС Одеського
міського управління юстиції, третьої
особи - ОСОБА_2, про звільнення майна
з-під арешту. В обґрунтуванні своїх
вимог позивач посилається на наступне.
25.05.2007 року позивач уклав з ОСОБА_2,
програмою «Кредит під заставу
нерухомості», відповідно до якого
Клієнту була надана не відновлювальна
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором між Банком та
ОСОБА_2 25.05.2007 року був укладений
договір іпотеки, згідно якого
іпотекодавець (у якості якого виступає
Боржник) передав в іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиту АДРЕСА_1. 11.06.2010
року до Першого Малиновського ВДВС
Одеського МУЮ подано заяву № 1-4/3248 про
відкриття виконавчого провадження, на
підставі якої 14.06.2010 року Державним
виконавцем Відділу Раєв О.Л. було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження (ВП 19778137), в
рамках якої був накладений арешт на все
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав в повному
Представник відповідача в судове
засідання призначене на 11.11.13 та 21.01.14.
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
Як встановлено судом, 25.05.2007 року
позивач уклав з уклав з ОСОБА_2,
програмою «Кредит під заставу
нерухомості», відповідно до якого
Клієнту була надана не відновлювальна
В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором між Банком та
ОСОБА_2 25.05.2007 року був укладений
договір іпотеки, згідно якого
іпотекодавець (у якості якого виступає
Боржник) передав в іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиту АДРЕСА_1.
11.06.2010 року до Першого Малиновського
ВДВС Одеського МУЮ подано заяву № 1-4/3248
про відкриття виконавчого провадження,
на підставі якої 14.06.2010 року Державним
виконавцем Відділу Раєв О.Л. було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження (ВП 19778137), в
рамках якої був накладений арешт на все
майно боржника, підтвердженням цього
факту є запис від 26.06.2010 року
зареєстрований в Єдиному реєстрі
заборон на відчуження об'єктів
нерухомого майна, підстава обтяження -
постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, В-12/219, 30.01.1960 р., Перший
Малиновський відділ державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, Раєв О.Л.

06.10.2010 року державним виконавцем
відділу направлено лист до Банку з
пропозицією у 20-денний термін
авансувати витрати для виготовлення
технічної документації нерухомості, а
саме квартири АДРЕСА_1, але Банком в
встановлений державним виконавцем
строк авансування вищевказаних витрат
на проведення виконавчих дій здійснено
не було.

14.12.2010 року державним виконавцем Раєв
О.Л. було винесено постанову про
повернення виконавчого документу
стягувану на підставі п.4 с.47 (ВП 19778137).

Між Банком та позичальником ОСОБА_2 є
попередня домовленість про
врегулювання заборгованості шляхом
реструктуризації. При спробі укладення
договору, був здійснений запит до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна з якого
вбачається, що на сьогоднішній день є в
наявності запис про арешт на все
нерухоме майно позичальника.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення боржником
основного зобов'язання відповідно до
іпотеки іпотеко держатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Згідно ст.33 ЗУ «Про іпотеку», у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

У відповідності до ч.5 ст.63 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі якщо стягував у двадцятиденний
строк з дня одержання відповідного
повідомлення державного виконавця не
авансує витрати, пов'язані з
підготовкою документів, що
характеризують об'єкт нерухомості,
арешт з нього знімається.

Згідно д ст. 114 ЦПК України, позови про
зняття арешту з майна пред'являються за
місцезнаходженням цього майна або
основної його частини.

У відповідності ч. 1 ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України
право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ст. 55 Конституції країни,
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Частиною 1 ст. 16 ЦК
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності ч. 1 ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Виходячи з всього вищевикладеного суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61,208-210, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до Першого Малиновського
ВДВС Одеського міського управління
юстиції, третьої особи - ОСОБА_2, про
звільнення майна з-під арешту -
задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно,
а саме6 квартиру АДРЕСА_1, накладеного
постановою про арешт майна та
оголошення заборони на його
відчуження, В-12/219, 30.01.1960 р., Перший
Малиновський відділ державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, Раєв О.Л .

Встановити що рішення суду про
звільнення арешту з квартири є
підставою для вилучення Державною
реєстраційною службою речових прав
Одеського міського управління юстиції
Одеської області з Єдиного реєстру
заборон відчуження нерухомого майна
запису про накладення арешту на
нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві приватної власності
ОСОБА_2.

Копію рішення суду, після набрання
чинності, направити для виконання в
Державну реєстраційну службу
Одеського міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене позивачем
шляхом подання апеляційному суду через
суд першої інстанції апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто судом,
що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення з заявою
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише в разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та в разі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції.

Суддя: