АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 ц - 796/6691/2014
Головуючий у І інстанції:Коробенко С.В.
Доповідач:Корчевний Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: Корчевного Г.В.,

Суддів: Лапчевської О.Ф., Оніщука
М.І.,

при секретарі: Товарницькій А.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 01 квітня 2014 року в цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» про стягнення
банківського вкладу, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_2,
звернувся до суду з позовом до ПАТ
«Брокбізнесбанк» і просив стягнути з
відповідача суми депозитних вкладів в
розмірі 672564,39 гривень та 32533,35 доларів
США.

Позивач в подальшому зменшив свої
позовні вимоги та просив стягнути з
Відповідача 76064,39 гривень та 23533,35
доларів США.

Рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 01 квітня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
позивача.

У апеляційній скарзі представник
позивача зазначила, що рішення суду є
незаконним, необґрунтованим та таким,
що ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Зазначає, що висновок суду про
повне виконання банком своїх
зобов'язань, згідно укладених між
сторонами Договорів банківського
строкового вкладу, про повернення
вкладів шляхом їх безготівкового
перерахунку на відкритий на ім'я
вкладника рахунок не дозволяє йому
вільно розпоряджатися та
користуватися цими коштами.

Посилається на те, що судом невірно
було застосовано до цих правовідносин
норми п.1 ч.5 ст.35 Закону України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб», згідно яких під час тимчасової
адміністрації не здійснюється
задоволення вимог вкладників та інших
кредиторів банку.

Звертає увагу суду, що Позивач
звертався до Відповідача з вимогою, яка
не була виконана, про дострокове
повернення коштів одноразово та в
повному обсязі до запровадження
тимчасової адміністрації в ПАТ
«Брокбізнесбанк», а відтак подальші
правовідносини сторін мають
регулюватися нормами п.2 ст. 1066 та п.3 ст.
1068 ЦК України.

Крім того, зазначає, що
відповідачем було незаконно
встановлено обмеження на видачу
готівкових коштів у національній
валюті в межах ліміту 3000 грн. в день, а в
видачі грошових коштів з валютного
рахунку було відмовлено взагалі.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подану апеляційну
скаргу підтримала, просила
задовольнити заявлені в ній вимоги.

Представники ПАТ
«Брокбізнесбанк» Хіцевич М.С. та
Стрільчук М.С. заперечували проти
доводів апеляційної скарги, просили
відмовити в її задоволенні, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
апеляційного оскарження, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що:

04 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та
ПАТ «Брокбізнесбанк» було укладено
Договір банківського строкового
вкладу №D_110628075, згідно якого Позивач
розмістив у Відповідача депозитний
вклад в сумі 32862,00 долари США на строк до
06.05.2014р. з виплатою Відповідачем
відсотків на суму депозитного вкладу з
розрахунку 6,5 відсотків річних.

02 лютого 2014 року між ОСОБА_2, та ПАТ
«Брокбізнесбанк» було укладено ще один
Договір банківського строкового
вкладу за №D_110722819, згідно якого Позивач
розмістив у Відповідача депозитний
вклад в сумі 672564,39 гривень на строк до
05.08.2014р., з виплатою Відповідачем
відсотків на суму депозитного вкладу з
розрахунку 22 відсотків річних.

06 лютого 2014 року Позивач звернувся
до Відповідача із заявами про
дострокове повернення коштів з обох
вкладів в повному обсязі у зв'язку з
необхідністю, проте кошти з депозитних
рахунків йому було повернуто частково.
Так, станом на день розгляду справи у
суді першої інстанції, як вказує
Позивач заборгованість Відповідача
перед ним складала 76064,39 гривень та 23533,35
доларів США, які він просив стягнути з
Відповідача у примусовому порядку.

З наданих суду Відповідачем
пояснень та наявних у справі
матеріалів вбачається, що у
відповідності до заяви Позивача про
дострокове повернення коштів з
депозиту та умов укладених договорів,
кошти з депозитних рахунків були
перераховані на інші спеціальні
рахунки Позивача.

Надалі на підставі заяв Позивача
про видачу готівкових коштів з його
рахунків було частково видано належні
йому кошти, а саме: 585000 гривень та 9000
доларів США.

З наданих суду пояснень
представників ПАТ «Брокбізнесбанк»
вбачається, що на день звернення ОСОБА_2
залишок депозитних коштів банк не
виплатив через відсутність готівкових
коштів у касі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України
за договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Пунктами 1.7 укладених між
Позивачем та Відповідачем Договорів
банківського строкового вкладу
встановлено, що повернення вкладів
відбувається шляхом безготівкового
перерахунку їх на відкритий на ім'я
вкладника рахунок, що було виконано
Відповідачем на підставі поданих
Позивачем заяв.

Доводи апеляційної скарги щодо
неможливості позивача вільно
розпоряджатися та користуватися
коштами, які розміщені на вкладних
рахунках відповідача, знайшли своє
підтвердження в матеріалах справи, з
яких вбачається, та не заперечується
сторонами, що в подальшому ПАТ
«Брокбізнесбанк» відмовив у виплаті
вкладнику у готівковій формі належних
йому коштів.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що станом на день розгляду
справи Відповідачем не повернуто у
зв'язку з відсутністю коштів у банка
Позивачу 76064,39 гривень та 23533,35 доларів
США.

Постановою Правління
Національного Банку України від
28.02.2014р. №107 ПАТ «Брокбізнесбанк» було
віднесено до категорії
неплатоспроможних, а з 03 березня 2014
року введено тимчасову адміністрацію,
на період дії якої задоволення вимог
вкладників не допускається.

Судом першої інстанції
встановлено, що рішенням Виконавчої
дирекції Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб №9 від 28.02.2014р., ухваленим
на підставі постанови Правління НБУ
від 28.02.2014р. №107, в ПАТ «Брокбізнесбанк»
з 03 березня 2014 року було запроваджено
тимчасову адміністрацію.

У відповідності до п.1 ч.5 ст.35
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
під час тимчасової адміністрації не
здійснюється задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення
банківського вкладу, суд першої
інстанції неправильно виходив з того,
що станом на день запровадження
тимчасової адміністрації в ПАТ
«Брокбізнесбанк» Відповідачем були
повністю виконані зобов'язання за
депозитними договорами №D_110628075 та
№D_110722819, які були виконані шляхом
перерахування коштів вкладника на його
банківські рахунки.

Відповідно до норм ст.60 ЦПК
України, ОСОБА_2 надав суду докази свого
звернення до ПАТ «Брокбізнесбанк» із
заявами про повернення депозиту та про
одноразову повну виплату коштів з його
рахунків у відповідності до депозитних
договорів №D_110628075 та №D_110722819 (а.с. 10-13).

Фактично повне перерахування
коштів, що відбулося до запровадження
тимчасової адміністрації в ПАТ
«Брокбізнесбанк», і відмова в
подальших виплатах залишку цих коштів
не дозволяє позивачу вільно
розпоряджатися та користуватися ними.

Як вбачається з матеріалів
справи, 17 лютого 2014 року позивач
звернувся до відповідача з заявою (а.с.
13), в якій вказував, що бажає отримати
кошти по вказаним депозитним договорам
в касі банку одноразово в повному
обсязі. Відповідачем зазначена вимога
виконана не була на день звернення
через відсутність грошових коштів у
касі, та в подальшому залишок коштів
виплачено не було.

Відповідач не надав суду належних
доказів повідомлення позивача про
причину відмови у подальших виплатах з
17 лютого 2014 року до 28 лютого 2014 року,
коли на підставі постанови Правління
НБУ від 28.02.2014р. №107 ПАТ
«Брокбізнесбанк» було віднесено до
категорії неплатоспроможних.

Суд приходить до висновку, що за
період з дня звернення позивача з
вимогою про видачу грошових коштів з
депозитних рахунків до дня
запровадження тимчасової
адміністрації в ПАТ «Брокбізнесбанк» у
відповідача було достатньо часу для
здійснення повної видачі грошових
коштів позивачу.

За таких обставин, суд мав
застосувати норми п.2 ст.1066 ЦК України, в
якій визначено, що банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами.

Крім того, згідно п.3 ст.1068 ЦК
України, банк зобов'язаний за
розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунка грошові
кошти в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа.

Враховуючи викладене, колегія суду
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

Неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

Невідповідність висновків суду
обставинам справи;

Порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права;

Враховуючи викладене, колегія суду
приходить до висновку про наявність
підстав задоволення вимог апеляційної
скарги про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2-
задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 01 квітня 2014 року- скасувати
та ухвалити нове рішення наступного
змісту:

Позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» про стягнення
банківського вкладу задовольнити.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» на користь ОСОБА_2
76064,39 (Сімдесят шість тисяч шістдесят
чотири гривні тридцять дев'ять копійок)
та 23533,35 (Двадцять три тисячі п'ятсот
тридцять три долари та тридцять п'ять
центів США).

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» на користь держави
судовий збір у розмірі 3654,00 (Три тисячі
шістсот п'ятдесят чотири) гривень.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: