пр. № 336/4537/14-ц
№ 2-о/336/77/2014
УХВАЛА

Іменем України

13 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши
заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа:
Гуляйпільська державна нотаріальна
контора Запорізької області про
встановлення факту постійного
проживання однією сім'єю та визнання
особи спадкоємцем за законом,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1, в якій
вона просить встановити факт
проживання однією сім'єю понад п'ять
років до часу відкриття спадщини з
ОСОБА_2, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та
визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої
черги за законом.

Від імені заявника заява підписана та
подана ОСОБА_3, яка діяла на підставі
довіреності, засвідченої головою
правління ЖБК 365 «Машинобудівельник-36».

Відповідно до ст. 42 ЦПК України
повноваження представників сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
мають бути посвідчені, зокрема,
довіреністю фізичної особи.
Довіреність фізичної особи повинна
бути посвідчена нотаріально або
посадовою особою організації, в якій
довіритель працює, навчається,
перебуває на службі, стаціонарному
лікуванні чи за рішенням суду, або за
місцем його проживання.

Оскільки ЦПК України не визначені
вимоги до довіреності, а також ЦПК
України не визначає, що довіреності за
місцем проживання можуть
посвідчуватися будь-якими особами, тож
суд, відповідно до ст. 2 ч. 3, ст. 8 ЦПК
України, керується нормами інших
нормативно-правових актів України.

Так, як вказує ст. 244 ч. 1 ЦК України
представництво, яке ґрунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 ЦК України
довіреність особи, яка проживає у
населеному пункті, де немає нотаріусів,
може бути посвідчена уповноваженою на
це посадовою особою органу місцевого
самоврядування, крім довіреностей на
право розпорядження нерухомим майном,
довіреностей на управління і
розпорядження корпоративними правами
та довіреностей на користування і
розпорядження транспортними засобами.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» № 280 від
21.05.1997 року дано визначення посадової
особи місцевого самоврядування, якою є
особа, яка працює в органах місцевого
самоврядування, має відповідні
посадові повноваження у здійсненні
організаційно-розпорядчих та
консультативно-дорадчих функцій і
отримує заробітну плату за рахунок
місцевого бюджету;

Згідно ст. 2 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» № 280 від
21.05.1997 року місцеве самоврядування
здійснюється територіальними
громадами сіл, селищ, міст як
безпосередньо, так і через сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи, а також через районні та
обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до статті 1 ч. 4 Закону
України «Про нотаріат», у населених
пунктах, де немає нотаріусів,
нотаріальні дії, передбачені статтею 37
цього Закону, вчиняються
уповноваженими на це посадовими
особами органів місцевого
самоврядування.

Ст. 34 ч. 1 Закону України «Про нотаріат»
вказує, що нотаріуси вчиняють
нотаріальні дії, зокрема, посвідчують
правочини (договори, заповіти,
довіреності тощо).

Як вказує ст. 40 Закону України «Про
нотаріат», до нотаріально посвідчених
довіреностей прирівнюються
довіреності осіб, які проживають у
населених пунктах, де немає нотаріусів,
посвідчені уповноваженою на це
посадовою особою органу місцевого
самоврядування, крім довіреностей на
право розпорядження нерухомим майном,
довіреності на управління і
розпорядження корпоративними правами
та довіреностей на користування та
розпорядження транспортними засобами.

Оскільки голова Житлово-будівельного
кооперативу не є посадовою особою
органу місцевого самоврядування, а у м.
Запоріжжя працює достатня кількість
нотаріусів, тож довіреність посвідчена
особою, яка не має відповідних
повноважень на вчинення таких дій.
Також судом враховується, що до заяви
надано копію довіреності та не надано
будь-яких документів на підтвердження
того, що особа, яка засвідчила
довіреність займає відповідну посаду.

Також судом враховується, що в
довіреності не зазначена дата її
вчинення,тож відповідно до ст. 247 ч. 3 ЦК
України така довіреність є нікчемною, а
самою довіреністю не надано
представнику ОСОБА_3 повноважень щодо
підписання та подання заяв від імені
ОСОБА_1, зазначеною довіреністю
передбачено право користуватися
правами, наданими сторонам в процесі
розгляду справи, а за визначенням ст. 26
ЦПК України сторони є особами, які
беруть участь у справі позовного, а не
окремого провадження.

Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку, що заяву подано особою, яка не
має повноважень на ведення справи, що
відповідно до ст. 121 ЦПК України є
підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.
121, 235 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа:
Гуляйпільська державна нотаріальна
контора Запорізької області про
встановлення факту постійного
проживання однією сім'єю та визнання
особи спадкоємцем за законом повернути
заявникові.

Надіслати копію ухвали заявникові
негайно, а документи, додані до заяви,
після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Ухвалу може бути оскаржено до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
О.І. Дацюк