РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1624/14-ц

провадження у справі № 2/0285/735/14

29 травня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний
суд Житомирської області у складі
судді Романюк Ю.Г., за участв секретаря
Матвіюк Т.М. та осіб, які беруть участь у
справі: позивач: не прибула,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2014 року позивач звернулась в
суд з позовною заявою до відповідача
про стягнення аліментів на утримання
дитини, яку в ході розгляду справи
уточнювала та просить стягувати з
ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини його
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня подачі позовної заяви і
до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що з відповідачем перебуває в
шлюбі, від якого мають неповнолітню
дитину - сина ОСОБА_3. Дитина перебуває
на її утриманні. Відповідач в
добровільному порядку допомогу на
утримання сина не надає. Відповідач
працює та отримує заробітну плату,
інших дітей на утриманні не має, а тому,
має можливість надавати допомогу на
утримання дитини

В судове засідання позивачка не
прибула, подала письмову заяву про
уточнення позовних вимог. Справу
просить слухати без її участі, уточнені
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
прибув, подав письмову заяву, в якій
просить справу слухати без його участі,
зазначив, що уточнені позовні вимоги
визнає повністю - згоден сплачувати
аліменти в розмірі ? частини від усіх
видів заробітку (доходу).

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані
докази, з'ясувавши всі обставини справи
в їх сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення повністю з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по
справі перебували в зареєстрованому
шлюбі з 05 серпня 2011 року. Рішенням
Новоград-Волинського міськрайонного
суду від 24.04.2014 року шлюб між ними
розірвано (а.с.24).

Відповідно до свідоцтва про народження
НОМЕР_2 від 25.05.2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
сторони у справі - є батьками
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3), яка знаходиться на
утриманні позивачки та проживає разом
з нею (а.с.7).

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено в судовому засіданні,
відповідач працює в
Новоград-Волинському МВ УМВС з 11.05.2012
року на посаді інспектора ДІМ; загальна
сума доходу за період з 01.11.2013 року по
30.04.2014 року складає 12948,57 грн,. інших
утриманців, окрім сина ОСОБА_3, не має.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх
дітей є одним з головних
конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51
Конституції України) і традиційно
закріплюється в сімейному
законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 pоку,
батько або (і) інші особи, що виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здатностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Це положення відбите і в українському
законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного
кодексу України (далі - СК України)
вказує на обов'язок кожного з батьків
утримувати дитину. Таке утримання є
безумовним, оскільки Закон не
передбачає будь-яких спеціальних умов
для виникнення обов'язку батьків з
утримання своїх дітей, та не передбачає
звільнення батьків від утримання
незалежно від того, чи є батьки
працездатними, та чи є в них кошти,
достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Способи
виконання обов'язку утримувати дитину
визначені статтею 181 СК України, за
змістом якої, кошти на утримання дитини
(аліменти) за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України,
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватись як
аліменти на дитину, визначається судом.

В пункті 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006
року, роз'яснено, що вирішуючи питання
щодо розміру аліментів, суд повинен
урахувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень. Суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених фізичними або юридичними
особами вимог і на підставі наданих
ними доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

З'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності, підтверджені дослідженими
у судовому засіданні доказами -
будь-яких поважних причин, що
унеможливлюють надання відповідачем
матеріальної допомоги своїй дитині, у
розмірі, що зазначений у позовній
заяві, на момент розгляду справи судом
не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, а також
обставини, передбачені ст. 182 СК України
та законодавчо закріплений розмір
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, суд дійшов висновку,
що відповідач спроможний та
погоджується сплачувати аліменти в
розмірі, зазначеному в позові, а тому,
задовольняє позовні вимоги в повному
обсязі.

Як відповідач, так і позивач, в рівних
частках повинні утримувати свою доньку
до досягнення нею повноліття, що разом
із присудженою сумою аліментів
забезпечить належне утримання дитини.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий
збір підлягає стягненню з відповідача
в дохід держави.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209,
212- 215, 218, 367 Цивільного процесуального
кодексу України, статтями 141, 180-184, 191
Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти
на утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2,
але не менше, ніж 30 (тридцять) відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
від дня пред'явлення позову - 28 квітня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід
держави судовий збір в сумі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 (десяти)
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ю.Г. Романюк