Провадження № 2/524/51/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28.05.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області
у складі:

Головуючої судді - Кривич Ж.О.,

при секретарі - Власовій М.М.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_4 до
державного підприємства «Укррезерв»,
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції, Головного
управління юстиції в Полтавській
області, ОСОБА_5, Державної
казначейської служби України,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Полтавській області, управління
Державної казначейської служби
України у м. Кременчуці Полтавської
області, Кримського республіканського
підприємства «Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства в м. Керчі», треті особи
Комунальне підприємство «Кременчуцьке
МБТІ», приватний нотаріус ОСОБА_6, про
солідарне стягнення грошових коштів в
сумі 53 411,90 грн., -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, просив
стягнути з відповідачів солідарно 53411,90
грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 13 січня 2011
року придбав на прилюдних торгах
будівлю бойлерної за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 97,3 кв.м., але рішенням
Апеляційного суду Полтавської області
від 29 березня 2012 року протокол про
проведення прилюдних торгів та
свідоцтво про право власності на
вказане майно визнано недійсними, що є
підставою для відшкодування
відповідачами витрачених ним грошових
коштів.

У вересні 2013 року ОСОБА_4 змінив та
доповнив позовні вимоги (т. 2, а.с. 33,34).
Посилаючись на положення статті 216 ЦК
України щодо правових наслідків
недійсності правочину, просив суд
солідарно стягнути з усіх відповідачів
сплачені ним на прилюдних торгах 53411,90
грн.

Представник державного підприємства
«Укррезерв» в судове засідання не
з»явився. Про розгляд справи
повідомлявся належним чином.

Представники відповідачів -
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ, Головного управління юстиції в
Полтавській області, Державної
казначейської служби України,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Полтавській області, Управління
Державної казначейської служби
України у м. Кременчуці Полтавської
області - вважали, що підстав для
солідарного стягнення сплачених
ОСОБА_4 на прилюдних торгах коштів
немає. На їх думку повернути кошти
позивачу має Кримське республіканське
підприємство «Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства в м. Керчі».

Прокурор також просив суд стягнути
кошти на користь позивача із
Кримського республіканського
підприємства «Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства в м. Керчі», яке фактично
їх отримало як стягувач у виконавчому
провадженні.

Відповідач ОСОБА_5 заявив, що позовні
вимоги до нього безпідставні, оскільки
він є власником бойлерної, яку
незаконно через недбалість державних
виконавців продали позивачу з
прилюдних торгів, визнаних судом
недійсними. Ніяких коштів від ОСОБА_4
він не отримував, тому й повертати не
зобов»язаний.

Відповідач Кримське республіканське
підприємство «Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства в м. Керчі» свого
представника в судове засідання не
направив. Про розгляд справи
повідомлявся належним чином.

Треті особи - КП «КМБТІ» та приватний
нотаріус ОСОБА_6 -просили суд слухати
справу без їхної участі.

Суд, вислухавши пояснення сторін та
дослідивши надані ними докази,
встановив наступні фактичні обставини
справи:

Відповідно до укладеного між
Автозаводським відділом Державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції та
Полтавською філією державного
підприємства «Укррезерв» договору
№17070 від 29 жовтня 2010 року про надання
послуг з організації та проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
останньому для реалізації з прилюдних
торгів передано належне ОСОБА_5 та
арештоване державним виконавцем майно:
будівлю бойлерної по АДРЕСА_1

13 січня 2011 року ОСОБА_4 придбав вказане
майно на прилюдних торгах за 53411,90 грн.,
що підтверджується протоколом №17070
проведення торгів з реалізації
належного ОСОБА_5 нерухомого майна.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 29 березня 2012
року визнано недійсними прилюдні
торги, проведені 13 січня 2011 року
державним підприємством «Укррезерв»;
визнано недійсним протокол № 17070
прилюдних торгів від 13 січня 2011 року,
свідоцтво № 260 про право власності на
будівлю бойлерної по АДРЕСА_1, видане
ОСОБА_4 приватним нотаріусом
Кременчуцького міського нотаріального
округу Полтавської області від 24 січня
2011 року.

Спираючись на зазначене рішення
Апеляційного суду Полтавської області,
ОСОБА_4 просить стягнути на його
користь кошти, які він сплатив за
будівлю бойлерної. Ухвалою колегії
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 липня 2013 року
були скасовані за касаційною скаргою
заступника прокурора Полтавської
області раніше ухвалені у справі
рішення. Колегія суддів зазначила, що
як і будь-який оспорюваний правочин,
укладений на торгах договір
купівлі-продажу відповідно до частини 3
статті 215 ЦК України може бути
оспорений його сторонами та іншими
заінтересованими особами. Поза увагою
судів залишилось те, що стаття 1173 ЦК
України регулює деліктні
правовідносини, а цивільно-правовим
наслідком визнання недійним
укладеного на торгах договору
відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України є
реституція - повернення сторін
договору до первісного стану.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов»язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов»язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.

Правова позиція Верховного Суду
України про те, що відчуження майна з
прилюдних торгів відноситься до угод
купівлі-продажу і така угода може
визнаватись недійсною на підставі норм
цивільного законодавства про
недійсність правочину (статті 203,215 ЦК
України), висловлена, зокрема, у
Постанові ВСУ від 24 жовтня 2012 року у
справі №6-116цс12.

Сторонами такого правочину є покупець -
учасник прилюдних торгів, яким може
бути фізична чи юридична особа, і
продавець - відділ ДВС в особі
спеціалізованої організації, що
організовує та проводить прилюдні
торги за договором із державною
виконавчою службою.

Судом встановлено, що загальна сума
коштів, які ОСОБА_4 сплатив за бойлерну,
становила 53411,90грн., з яких 4534,22 грн. -
виконавчий збір, 7477,67 грн. - винагорода,
яку отримало державне підприємство
«Укррезерв», як спеціалізована
організація, що проводила прилюдні
торги, і 40808,01 грн. - кошти, які були
перераховані Автозаводським ВДВС
стягувачу - Кримському
республіканському підприємству
«Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства в м.Керчі».

Виконавчий збір в сумі 4534,22 грн.
платіжним дорученням від 04 квітня 2013
року повернутий позивачу. Представник
позивача ОСОБА_8 цю обставину визнав.

Рішенням Господарського суду
Автономної республіки Крим від 10
червня 2013 року з Кримського
республіканського підприємства
«Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства в м. Керчі» на користь
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ стягнуто безпідставно отримувані
кошти в сумі 40808,01грн. Фактично
зазначене рішення до цього часу не
виконане.

Згідно статті 1212 Цивільного Кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог
про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

З урахуванням встановлених обставин,
суд приходить до висновку про те, що у
відповідності до статті 1212 ЦК України
на користь ОСОБА_4 з Державного
підприємства «Укррезерв» підлягають
стягненню 7477,67 грн. - безпідставно
отриманої винагороди за проведення
прилюдних торгів. Згідно частини 1
статті 216 ЦК України з продавця -
Автозаводського відділу ДВС
Кременчуцького МУЮ - на користь
позивача слід стягнути 41400,01грн. в
порядку реституції. Решта позовних
вимог задоволенню не підлягає,
оскільки виконавчий збір в сумі 4534,22
грн. добровільно повернутий ОСОБА_4
Автозаводським ВДВС платіжним
дорученням від 04 квітня 2013 року.

Законних підстав для солідарного
стягнення коштів з інших відповідачів
суд не встановив.

На підставі викладеного,
відповідно до статей 215-218 ЦПК України,

В И Р І Ш
И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення
коштів - задовольнити частково.

Стягнути із державного підприємства
«Укррезерв» на користь ОСОБА_4 7 477,67
грн. ( сім тисяч чотириста сімдесят сім
грн. 67 коп.) отриманої винагороди.

Стягнути з Автозаводського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції на користь ОСОБА_4 в порядку
реституції 41 400,01 грн. (сорок одну
тисячу чотириста грн. 01 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог та у
задоволенні позовних вимог до інших
відповідачів - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_4 судові
витрати: із державного підприємства
«Укррезерв» - 74,78 грн. судового збору; з
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції - 414,00 грн.
судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення. У
разі якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя