Справа №488/235/13- ц 04.06.2014 04.06.2014 04.06.2014
Провадження №22-ц/784/1686/14
Головуюча першої інстанції:
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

Іменем
України

04 червня 2014 р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної Н.В..

Локтіонової
О.В.

із секретарем: Рудніком Є.М.

без участі учасників процесу

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Миколаєві
цивільну справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_3 на заочне рішення
Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 11.03. 2013 р. у справі за

позовом

публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»

( далі - ПАТ КБ «Надра») до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором у солідарному
порядку,

встановила:

12 січня 2013 р. ПАТ КБ «Надра»,
звернулося з позовом до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позивач вказував, що між ПАТ КБ «Надра»
та ОСОБА_3 20 червня 2007 р. був укладений
кредитно-заставний договір
«Автопакет» № 08/06/2007/840-К 523 строком до 18
квітня 2014 р., згідно з яким він отримав
кредит на суму 36.495,05 дол. США, зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 14,4 % річних на придбання
автомобіля «КІА- SPORTAGE», 2007 року
випуску.

В забезпечення повернення кредиту
позичальник передав за цим же
договором автомобіль в заставу.

Кредитно-заставний договір
містить умови про поруку, відповідно до
яких ОСОБА_4 зобов'язалася власним
майном та коштами відповідати за
виконання позичальником кредитних
зобов'язань.

Відповідачі свої зобов'язання за
вказаним кредитним договором не
виконують, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість станом на 01.12.2012 р. у
розмірі 56.373, 28 дол. США, що еквівалентно
450.591 грн. 66 коп.

Посилаючись на ці обставини, Банк
просив про задоволення позову у
солідарному порядку.

Заочним рішенням Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 11.03. 2013
р. постановлено про стягнення з
відповідачів в солідарному порядку на
користь позивача заборгованість за
тілом кредиту на суму 31.312,91 дол. США, що
еквівалентно 250.284 грн. 09 коп.; за
відсотками за користування кредитом на
суму-19286, 14 дол. США, що еквівалентно 154.010
грн. 23 коп.; пені - 2142, 73 дол. США, що
еквівалентно 17126 грн. 85 коп.; штрафу 3649, 51
дол. США, що еквівалентно 29.170 грн. 49 коп.,
а всього на суму 56373, 28 дол. США , що
еквівалентно - 450.591 грн. 66 коп. та по 1609
грн. 50 коп. судового збору з кожного
солідарного відповідача.

В апеляційній скарзі
відповідач просить про скасування
рішення та ухвалення нового про
відмову у задоволенні позову
посилаючись на те, що висновки суду
ґрунтуються на недостовірних доказах,
а суд цих обставин при ухваленні
рішення не врахував, ухваливши
незаконне рішення.

Перевіряючи законність та
обгрунтованість рішення в межах
оскарження, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить
висновку про відмову у задоволенні
апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 526 ЦК
України, зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та закону.

Порушення зобов'язань, які
виникають з договорів, тягне за собою
наслідки передбачені ст. 611 ЦК, зокрема,
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання однією з сторін, якщо це
передбачено договором або законом;
зміна умов зобов'язання; сплата
неустойки (штрафу); відшкодування
збитків.

Положення ст. ст. 1054, 1056-1 та ч.2 ст.
1050, які регулюють правовідносини, що
виникли з договору кредиту та позики,
також передбачають відшкодування
збитків в разі невиконання кредитного
договору, шляхом дострокового його
повернення та сплати процентів
передбачених договором.

Пунктами 4.2.5, 5.1, 5.2 договору,
встановлено право кредитора вимагати
дострокового повернення кредиту,
відсотків за його користування,
комісії та інших нарахувань, які носять
штрафний характер.

Згідно з правилами ст. 638 ЦК
договір вважається укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору, тобто
усіх тих умов, щодо яких за заявою хоча
б однієї з сторін договору має бути
досягнуто згоди.

Кредитний договір, відповідно до
ч.2 ст. 640 ЦК вважається укладеним з
моменту отримання кредитних коштів
позичальником.

З матеріалів справи вбачається,
що 20 червня 2007 р. з позичальником
укладено кредитно-заставний договір,
за умовами якого він отримав 36.495,05 дол.
США, зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 14, 4 %
річних на придбання автомобіля «КІА-
SPORTAGE».

Згідно з договором позичальник
зобов'язаний був щомісячними платежами
погашати заборгованість перед Банком,
у тому числі, здійснювати сплату
частки кредиту та процентів за його
користування у розмірі 14, 4 % річних, але
не менше 702, 06 дол. США щомісячно.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку позичальник не виконав
належним чином цих умов договору,
допустивши накопичення заборгованості
за тілом кредиту, з відсотків за
користування кредитом, пені та штрафу в
період його дії та станом на 01.12. 2012 р. на
загальну суму56373, 28 дол. США , що
еквівалентно - 450.591 грн. 66 коп.
Встановивши зазначені обставини на
підставі наведених доказів суд прийшов
обґрунтованого висновку, як про
порушення позичальником та
поручительницею умов кредитного
договору, так і про наявність підстав
для покладення на них солідарної
відповідальності за відшкодування
збитків, завданих неналежним
виконанням умов договору у розмірі,
який підтверджується наданим
розрахунком та витягом з особового
рахунку позичальника.

При цьому позичальник не надав
інших доказів, які б спростовували
доводи позивача щодо дійсного розміру
збитків та свідчили б про менший розмір
заборгованості.

Доводи апеляційної скарги
відповідача про те, що він передав
автомобіль кредитору для реалізації
його в порядку звернення стягнення не
підлягають врахуванню оскільки в
матеріалах справи відсутні докази
того, що позичальник , як заставодавець
надавав повноваження Банку на продаж
автомобіля та що такий продаж дійсно
було вчинено, а кошти від реалізації не
були враховані при остаточному
визначенні розміру заборгованості.

Відсутні підстави і для зменшення
розміру неустойки за правилами ч.3 ст. 551
ЦК України, оскільки її загальний
розмір не перевищує розміру збитків.

Інші доводи також не заслуговують
на увагу, оскільки не спростовують
висновків суду.

Враховуючи встановлене колегія
суддів не знаходить підстав для зміни
чи скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
відхилити, а заочне рішення
Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 11.03. 2013 р. - залишити без
зміни.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але з цього часу на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
О.І. Галущенко

Судді:
Н.В. Самчишина

О.В. Локтіонова