Справа № 138/1454/14-ц,
провадження № 2/138/477/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Могилів-Подільський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:
головуючої, судді
представника позивача адвоката
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Могилів-Подільського міськрайонного
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, мотивуючи тим, що їй на
праві власності належить квартира
АДРЕСА_1. За вказаною адресою
зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який
в даній квартирі взагалі не проживав.
Позивач неодноразово зверталася до
відповідача з проханням знятися з
реєстрації, однак він цього не зробив,
тому позивач вимушена звернутися з
даним позовом до суду.
В судовому засіданні представник
позивача адвокат ОСОБА_1 підтримала
позовні вимоги, просить визнати ОСОБА_3
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням. Суду пояснила, що
позивач 19.10.2013 року на прохання матері
зареєструвала у своїй квартирі ОСОБА_3,
якому необхідна була прописка і який
протягом місяця обіцяв виписатися.
Відповідач жодного дня не проживав за
вказаною адресою, не вселявся на
жилплощу позивача і не привозив своїх
речей. Представник позивача вважає, що
відповідач втратив право користування
житловим приміщенням, оскільки він
проживає в іншому місці від дня своєї
реєстрації у даній квартирі . Його
реєстрація на жилплощі позивача
перешкоджає у здійсненні її права
власності, зокрема, у продажу квартири.
Просить позов задовольнити, на
стягненні судових витрат не наполягає.
Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи, заяви про розгляд
справи у його відсутність до суду не
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України
суд вважає можливим розглянути справу
у відсутності відповідача на підставі
наявних у справі доказів, з
постановленням заочного рішення.
Свідок ОСОБА_4 суду показала, що
вона є сусідкою позивача, підтвердила,
що ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 взагалі не
проживав, своїх речей за даною адресою
не залишав. Вона жодного разу не бачила
його у дворі їхнього будинку.
Свідок ОСОБА_5 суду показала, що
позивач є її дочкою. В минулому році її
співробітник ОСОБА_3 попросив
прописати його , так як йому необхідна
була реєстрація, обіцяв протягом
місяця виписатися. Вона поговорила з
дочкою і та дала згоду на реєстрацію
ОСОБА_3 на її жилплощі. При цьому
відповідач жодного дня не проживав у
квартирі дочки, своїх речей туди не
завозив. Проте, вже півроку
відповідач з квартири дочки не
виписується, уникає розмов на цю тему,
не відповідає на телефонні дзвінки.
Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, показання свідків,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню виходячи з
Позивачу на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1, що
підтверджено копією договору
дарування від 19.08.2009 року, посвідченого
приватним нотаріусом
Могилів-Подільського районного
нотаріального округу Вінницької
області ОСОБА_6, зареєстрованого в
реєстрі за № 1059 та витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно КП «Могилів-Подільське МБТІ» від
20.08.2009 року № 23637969, реєстраційний номер
22504793 (а.с.6,7). Відповідно
до копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_1,
позивач 28.03.2013 року зареєструвала шлюб
з ОСОБА_7 і прийняла прізвище «ОСОБА_2»
Як вбачається з актів обстеження
житлових умов заявника комісії в
складі голови квартального комітету №
7 Нагара С. та сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_9 від 20.11.2013 року, 20.03.2014 року та
20.05.2014 року, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1,
не проживає (а.с. 11,12,13).
Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
Могилів-Подільського районного
відділу управління державної
імміграційної служби України у
Вінницькій області від 13.05.2014 року (а.с.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
Статтею 150 ЖК України визначено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок ( частину будинку),
квартиру, користуються нею для
особистого проживання і проживання
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.
Згідно з ст. 71 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
члена його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
Відповідач ОСОБА_3 не є членом сім'ї
позивача ОСОБА_2, фактично ніколи не
проживав у АДРЕСА_1, а тому суд вважає
обґрунтованими вимоги власника даної
квартири - позивача по справі щодо
визнання останнього таким, що втратив
право користування жилим приміщенням.
На підставі ст.ст. 71, 150 ЖК України, ст.ст.
319,383,391 ЦК України, керуючись ст.ст.
10,60,212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що
втратив право на користування жилим
приміщенням, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та належить на праві
приватної власності ОСОБА_2.
На рішення позивачем може бути
подана апеляція до апеляційного суду
Вінницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.
Відповідач також може подати
заяву про перегляд заочного рішення
протягом десяти днів з дня отримання
Повний текст рішення
виготовлений 11.06.2014 року.
Суддя