КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/2031/13-ц
Провадження № 2/552/806/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2014 року Київський районний суд
м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко
О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Полтаві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Мостоконструкція» про стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, -

В
С Т А Н О В И В :

20 березня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мостоконструкція»
про стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, мотивуючи свій
позов тим, що вона з 04.04.2002 року
працювала у відповідача на посаді
головного бухгалтера. Наказом №4-к від
11.01.2013 року їй винесено догану за те, що
вона самовільно, без дозволу
керівництва, представляла інтереси
підприємства в ДПІ міста Полтави при
розгляді заперечень на акт ДПІ про
порушення підприємством податкового
законодавства. Вважає, що при
притягненні її до дисциплінарної
відповідальності порушені вимоги КЗпП
України, бо вона не порушувала трудової
та виробничої дисципліни. Просила
визнати вказаний наказ неправомірним
та скасувати його. 05.04.2013 року позивач
звернулась до суду з позовом про
поновлення її на роботі. Посилалась на
те, що наказом №15-к від 14.03.2013 року вона
була звільнена з роботи з підстав
передбачених п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.
Підставою для її звільнення були наказ
про притягнення її до дисциплінарної
відповідальності від 11.01.2013 року та
подання прокурора Київського району
м.Полтави про притягнення її до
дисциплінарної відповідальності.
Оскільки вона не порушувала трудової
та виробничої дисципліни її
звільнення, як захід застосування до
неї дисциплінарного стягнення, є
незаконним. Просила суд визнати наказ
№4-к від 11.01.2013 року про притягнення її
до дисциплінарної відповідальності
неправомірним та скасувати його,
скасувати наказ №15-к від 14.03.2013 року про
звільнення її з роботи, поновити її на
посаді головного бухгалтера. Стягнути
з відповідача середній заробіток за
час вимушеного прогулу та моральну
шкоду у розмірі 15 000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача ОСОБА_1 середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
підтримав в повному обсязі.

Представник Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мостоконструкція» Дубовик В.А. з
позовом в цій частині погодився
частково. Вважає, що відповідач
заборгував ОСОБА_1 середній заробіток
за час вимушеного прогулу в сумі 2 951грн.
53 коп.

Т.в.о. директора ТОВ
«Мостоконструкція» ОСОБА_11 в судове
засідання не з»явився, будучи
повідомленим про час, день та місце
слухання справи.

Суд вважає можливим слухати
справу у відсутності т.в.о. директора
ТОВ «Мостоконструкція» ОСОБА_11.

Суд, заслухавши представника
позивача ОСОБА_3, представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мостоконструкція»
Дубовик В.А., допитавши свідків ОСОБА_11,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
працювала в Товаристві з обмеженою
відповідальністю «Мостоконструкція»
на посаді головного бухгалтера з 04
квітня 2002 року.

Наказом №4-к від 01.06.2004 року ОСОБА_1
прийнята на роботу сумісником з 4-х
годинним робочим днем на посаду
головного бухгалтера з 01.06.2004 року з
окладом згідно штатного розкладу та
оплатою праці пропорційно
відпрацьованому часу.

Наказом №4-к від 11.01.2013 року ОСОБА_1
була притягнута до дисциплінарної
відповідальності та до неї застосоване
дисциплінарне стягнення у вигляді
догани. З цих підстав позивач була
звільнена з посади головного
бухгалтера наказом №15-к від 14.03.2013 року.

Не погодившись з даними наказами
позивач звернулась до суду за захистом
своїх прав.

Рішенням Київського районного
суду м.Полтави від 27.06.2013 року (а.с.164-167,
том №1) позов ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано накази №4-к від 11.01.2013 року про
оголошення догани ОСОБА_1, №15-к від
14.03.2013 року про звільнення ОСОБА_1 з
посади головного бухгалтера з 14.03.2013
року з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.40
КЗпП України незаконними та скасовано
їх. Поновлено ОСОБА_1 на посаді
головного бухгалтера ТОВ
«Мостоконструкція» з 14 березня 2013 року.
Стягнуто з ТОВ «Мостоконструкція» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 14.03.2013 року по
27 червня 2013 року в розмірі 8 101 грн. 54
коп., 1 500 грн. моральної шкоди, а всього 9
601 грн. 54 коп.

Ухвалою Апеляційного суду
Полтавської області від 19.09.2013 року
(а.с.213-217, том №1) апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мостоконструкція»
відхилено. Рішення Київського
районного суду м.Полтави від 27.06.2013 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12.02.2014 року
(а.с.40-43, том №2) касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мостоконструкція»
задоволено частково. Рішення
Київського районного суду м.Полтави
від 27.06.2013 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 19.09.2013
року скасовано в частині стягнення на
користь ОСОБА_1 середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, справу в цій
частині передано на новий розгляд до
суду першої інстанції. В іншій частині
оскаржувані судові рішення залишені
без змін.

В судовому засіданні встановлено,
що розраховуючи суму, яка підлягає
стягненню на користь позивачки за час
вимушеного прогулу, суд в рішенні
Київського районного суду м.Полтави
від 27.06.2013 року виходив з того, що розмір
середнього заробітку ОСОБА_1 за останні
два місяці перед звільненням становив:
у січні 2013 року - 2 275 грн. та у лютому 2013
року - 2 275 грн.

Але в судовому засіданні судом
дослідженні наступні докази.

Наказом №1 від 04.04.2002 року
призначено з 04 квітня 2002 року головним
бухгалтером товариства з обмеженою
відповідальністю «Мостоконструкція»
ОСОБА_1 з правом підпису
фінансово-господарських документів
(а.с.6, том №1).

Наказом №4-к від 01.06.2004 року ОСОБА_1
прийнято на роботу сумісником з 4-х
годинним робочим днем на посаду
головного бухгалтера з 01.06.2004 року з
окладом згідно штатного розкладу та
оплатою праці пропорційно
відпрацьованого часу (а.с.83-86, том №1).

Відповідно до Штатного розкладу
ТОВ «Мостоконструкція» з 01 січня 2011
року (а.с.69, том №2) посадовий оклад
головного бухгалтера складає 2 275 грн.

Відповідно до Таблиці №6.
Відомості про нарахування заробітної
плати (доходу) застрахованої особи за
січень, лютий 2013року (а.с.83, 84 том №2),
наданої ТОВ «Мостоконструкція» в
Пенсійний фонд України ОСОБА_1
нарахована заробітна плата в сумі 1 137
грн. 50 коп. Дана Таблиця №6 підписана
керівником ТОВ «Мостоконструкція»
ОСОБА_11 та головним бухгалтером ОСОБА_1

Згідно розрахункових листів, які
додані до матеріалів справи (а.с.155-161,
том №1) Товариством з обмеженою
відповідальністю «Мостоконструкція»
оклад ОСОБА_1 за січень, лютий 2013 року
складав 1 137 грн. 50 коп.

Відповідно до Табелів обліку
робочого часу за січень, лютий 2013 року
(а.с.181-182, том №1) ОСОБА_1 працювала по 4
години щодня з окладом 2 275 грн.

Крім того, в Особовій картці №1 на
працівника ТОВ «Мостоконструкція»
зазначено, що позивач працювала в
товаристві головним бухгалтером
сумісником відповідно до наказу №4-к
від 01.06.2004 року (а.с.186, том №1).

Згідно Особової картки
працівника №2 ТОВ «Мостоконструкція»
ОСОБА_1 по товариству значиться як
сумісник на підставі наказу №4-к від
01.06.2004 року (а.с.187, том №1).

Таким чином, матеріалами справи
досить повно доводиться, що з 01.06.2004
року ОСОБА_1 працювала головним
бухгалтером в Товаристві з обмеженою
відповідальністю «Мостоконструкція»
за сумісництвом. Трудова книжка згідно
довідки ТОВ «Мостоконструкція» №27 від
04.03.2013 року (а.с.137, том №1) ОСОБА_1
підприємству не надавалась і на
підприємстві відсутня.

Суд оцінює критично пояснення позивача
ОСОБА_1 проте, що вона працювала в ТОВ
«Мостоконструкція» головним
бухгалтером на повну ставку, про наказ
№4-к від 01.06.2004 року їй не було відомо та
вона отримувала заробітну плату в сумі
2 275 грн., оскільки дані твердження
позивача суперечать зібраним по справі
доказам. Інших доказів відповідно до
частини 1 статті 60 ЦПК України щодо
того, що позивач працювала головним
бухгалтером в ТОВ «Мостоконструкція»
повний робочий день ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_3 не надали. Навпаки з
матеріалів справи вбачається, що
позивачу було відомо проте, що вона
працює в ТОВ «Мостоконструкція»
головним бухгалтером за сумісництвом.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
14.03.2013 року по 27.06.2013 року з урахуванням
виплаченої суми 932 грн. 07 коп. у розмірі 3
229 грн. 44 коп.

Періодом вимушеного прогулу є період з
15 березня 2013 року (наступний день після
звільнення) по 27 червня 2013 року, тобто 3
місяці 9 днів. Розмір середнього
заробітку судом вираховується за
розрахунком, передбаченим Постановою
Кабінету Міністрів України №100 від
08.02.1995 року «Про затвердження Порядку
розрахунку середньої заробітної
плати». Середньоденний заробіток -
заробітна плата за два повні місяці
роботи 1 137 грн. 50 коп.(січень 2013 року) + 1
137 грн. 50 коп. (лютий 2013 року) = 2 275 грн.,
який необхідно поділити на 41 робочий
день = 55 грн. 48 коп. Розмір
середньомісячної заробітної плати -
середньоденна заробітна плата 55 грн. 48
коп. х 22 дні = 1 220 грн. 73 коп. Середній
заробіток за час вимушеного прогулу 4 161
грн. 51 коп. Враховуючи, що підприємство
виплатило позивачу заробітну плату за
березень 2013 року в сумі 932 грн. 07 коп.
Остаточна сума до виплати позивачу
підлягає в розмірі 3 229 грн. 44 коп.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.117, 235 КЗпП України,
ст.ст.4-14, 60, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мостоконструкція»
на користь ОСОБА_1 середній заробіток
за час вимушеного прогулу з 14.03.2013 року
по 27.06.2013 року у розмірі 2 951 грн. 53 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий

Т.В.Турченко