АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів:
Пікуль А.А., Саліхова В.В.

при секретарі: Троц
В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою Євдокимової
Катерини Михайлівни в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«БТА Банк» на ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва від 11 квітня 2014
року за скаргою Публічного
акціонерного товариства «БТА Банк» на
дії Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві, інший
учасник виконавчого провадження:
ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року Публічне
акціонерне товариство «БТА Банк» (далі
по тексту ПАТ «БТА Банк») звернулось до
суду зі скаргою на бездіяльність
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, відповідно до якоїпросило
зняти арешт з квартири АДРЕСА_1,
накладений постановою про арешт майна
боржника у виконавчому провадженні №
30903512 від 12.01.2012 року.

Ухвалою Деснянського районного
суду м. Києва від 11 квітня 2014 року у
задоволенні скарги ПАТ «БТА Банк»
відмовлено.

Не погодившись із такою ухвалою
суду, Євдокимова К.М. в інтересах ПАТ
«БТА Банк» подала апеляційну скаргу, в
якій посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, просила скасувати ухвалу суду
першої інстанціїта постановити нову,
якою повністю задовольнити скаргу.
Зазначає, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
відсутність підстав для задоволення
скарги, оскільки судом не взято до
уваги, що рішенням Дніпровського
районного суду м.Києва від 08.04.2013, яке
набуло чинності, за ПАТ «БТА Банк»
визнано право власності на предмет
іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1.
Наявність арешту державного виконавця
перешкоджає банку реалізувати належне
йому право проведення державної
реєстрації права власності на вказаний
об'єкт нерухомості. Крім того, суд
першої інстанції не застосував
положення ст..ст.1,3 Закону України «Про
іпотеку». У відповіді, наданій Відділом
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у м. Києві, тільки
роз'яснюється право звернення до суду,
але не приймається рішення щодо
відмови зняти чи не зняти арешт з
іпотечного майна банку.

Репрінцев В.В. в інтересах ПАТ «БТА
Банк» в суді апеляційної інстанції
підтримав апеляційну скаргу з
наведених в ній підстав.

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/7110/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Грегуль О.В.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Невідома Т.О.В
судове засідання представник Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві не з'явився, про час та місце
розгляду справи ВПВР УДВС ГУЮ у м.Києві
повідомлений належним чином, про що
свідчить зворотне повідомлення про
вручення поштового відправлення, у
зв'язку з чим колегія суддів вважала за
можливе розглядати справу у
відсутність представника виконавчої
служби відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваної ухвали, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Частиною 1 статті 12 ЗаконуУкраїни «Про
виконавче провадження» ( далі по тексту
Закону) передбачено, що сторони
виконавчого провадження мають право
оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, на виконанні у
Відділі примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві перебуває виконавче
провадження № 30903512 з примусового
виконання виконавчого листа № 2-2656/11,
виданого 13.10.2011 Деснянським районним
судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_2
на користь ПАТ «БТА Банк»
заборгованості у розмірі 3 382 538,14 грн.

Постановою відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 12.01.2012 було
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

12.02.2014 року ПАТ «БТА Банк» звернулось до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві з заявою про зняття арешту з
вищезазначеної квартири, оскільки
рішенням Дніпровського районного суду
м.Києва від 08.04.2013 року звернуто
стягнення на предмет іпотеки шляхом
визнання права власності на дану
квартиру за заявником.

Листом головного державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві від 24.02.2014 року скаржнику було
повідомлено, що арешт з майна чи коштів
у випадках незавершеного виконавчого
провадження може бути знятий лише за
рішенням суду, та роз'яснено право
звернення до суду з позовом про зняття
арешту з майна.

ПАТ «БТА Банк» порушив перед судом
питання про визнання бездіяльності
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві неправомірною та скасування
арешту з квартири АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд
першої інстанції виходив із того, що
арешт з майна може бути знятий лише за
рішенням суду.

Колегія суддів погоджується з
висновками районного суду виходячи з
наступного.

Статтею 60 Закону України «Про
виконавче провадження» визначені
підстави зняття арешту з майна.
Визначений законом перелік є вичерпним
і розширеному тлумаченню не підлягає.

За постановою державного виконавця
арешт з майна знімається лише у разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна, якщо особа у судовому
порядку визнала за собою право на це
майно ( ч. ч. 1,2 ст. 60 Закону) та у разі
наявності письмового висновку
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
щодо неможливості чи недоцільності
реалізації арештованого майна
боржника у зв'язку із значним ступенем
його зносу, пошкодженням або у разі
якщо витрати, пов'язані із зверненням
на таке майно стягнення, перевищують
грошову суму, за яку воно може бути
реалізовано (ч. 4 ст. 60 Закону).

Крім того, з майна боржника може бути
знято арешт за постановою начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом (ч. 3 ст. 60
Закону).

У всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду (ч. 5 ст. 60 Закону).

Заява про зняття арешту, з якою банк
звернувся, не містить в собі посилання
на будь-які порушення порядку
накладення арешту, встановленого
законом. Оскільки виконавче
провадження відносно ОСОБА_2 не
закінчено до теперішнього часу, арешт з
його майна може бути знятий лише за
рішенням суду.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що дії
державного виконавця є правомірними та
підстави для визнання бездіяльності
державного виконавця неправомірною та
зняття арешту з квартири відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та на їх
правильність не впливають, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Євдокимової
Катерини Михайлівни в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«БТА Банк» відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 11 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов