АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД міста
Сп. № 22- ц-796/8399/2014
Головуючий в 1-й ін.. - Волокітіна Н.Б.
Доповідач - Слободянюк
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого - судді Слободянюк С.В.,

суддів - Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі - Трофименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2, який дії в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 08 травня 2014 року за
позовом ОСОБА_3 до Товариство з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» про визнання угоди недійсною,
стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулась в
суд з позовом до Товариство з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) «Авто Просто» в
порядку захисту прав споживача і
просила суд визнати недійсною угоду №
375535 від 11 жовтня 2011 року з моменту
укладання та стягнути з відповідача на
її користь 30 888,00 грн. 4444,46 грн. сплачених
за цією угодою коштів, предметом якої є
надання послуг, спрямованих на
придбання автомобіля.

Обґрунтовуючи свої і вимоги, позивачка
зазначала, що відповідачем не виконано
умови договору, який було укладено між
сторонами щодо придбання автомобіля.
Відповідач гарантував надання права на
отримання автомобіля за умовами
виконання учасником всіх зобов*язань
за договором.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 08 травня 2014 року у
позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_3
(довіреність від 15 березня 2014 року
(а.с.84), подав апеляційну скаргу, в якій з
посиланням на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
про скасування оскаржуваного рішення,
ухвалення нового - про задоволення
позову.

В судовому засіданні ОСОБА_2, діючи в
інтересах ОСОБА_3 підтримав апеляційну
скаргу, представник ТОВ «Авто Просто» -
Нагорний А.Є. скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
22 жовтня 2011 року між ТОВ «Авто Просто»
та ОСОБА_3 укладено угоду № 375535 про
надання послуг (а.с.6).

Предметом угоди є надання учаснику
послуг системи АвтоТак, спрямованих на
придбання автомобіля.

Позивачка в суді першої інстанції,
уточнивши вимоги (а.с.93,94), зазначала, що
нею було здійснено плату за послуги,
пов*язані із вступом до системи у
розмірі 5644,80 грн., 38799,66 грн. -
сімнадцять щомісячних внесків.

Відповідно до ст. 10 угоди учасник
заявляє, що отримав коректно викладені
пояснення від представника Авто
Просто, уважно прочитав та зрозумів
угоду та додатки до неї, що засвідчує
своїм підписом.

Угода та додатки до неї № 1, № 2
підписані сторонами, містять опис
послуг, що надаються ТОВ «АвтоПросто»
(а.с.7,8).

Відповідно до п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до
угоди, якщо учасник виявить бажання
розірвати угоду та відмовитись від
подальшої участі в системі АвтоТак
протягом 7 календарних днів від дати
підписання угоди, такому учаснику
повертається вся сума коштів, внесена
ним на рахунок АвтоПросто. Протягом
зазначених семи днів учасник
зобов'язаний письмово повідомити про
розірвання угоди шляхом подання заяви
до ТОВ «АвтоПросто» (а.с.12).

Позивач не надсилала такої заяви
протягом семи днів з дня підписання
угоди. Підпис позивачки на угоді та
додатках до неї є доказом того, що їй
було повністю зрозуміло умови та зміст
угоди та додатків до неї.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначені умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу. інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст. 203 ч.1 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою ст.. 203
цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 230 ЦК України
передбачено, що суд визнає угоду
недійсною у випадку, якщо одна із
сторін правочину навмисно ввела другу
сторону в оману щодо обставин, які
мають істотне значення. Обман має
місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкоджати вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

З матеріалів справи вбачається, що
угода між сторонами підписана
повноваженими особами, вона містить
всі суттєві умови передбачені законом
для договорів і які мають істотне
значення, а також які були узгодженні
сторонами шляхом звернення позивача з
пропозицією щодо укладання угоди та
погодження відповідачем на укладання
такої угоди.

За матеріалами справи позивачка
отримала примірник угоди та додатки до
неї, які містять опис послуг ТОВ
«АвтоПросто».

Відповідно до положень, закріплених у
ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» дає підстави
для висновку, що поняття «пірамідальна
схема» у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Пунктом 1.2. додатку № 2 (а.с.9) до угоди
визначено, що учасник уповноважує
АвтоПросто на організацію та
адміністрування системи АвтоТак.
Система функціонує таким чином, що
кількість учасників групи, яким
надається право на отримання
автомобіля, відповідає кількості
автомобілів, яку можливо придбати за
рахунок чистого фонду групи. Учаснику,
який сплатив повну вартість автомобіля
та виконав усі зобов'язання щодо сплати
внесків в оплату послуг та страхових
платежів, буде надано право на
отримання автомобіля на найближчому
асигнаційному акті, який буде
проводитись у місяці, наступному за
місяцем, в якому учасник повністю
виконав усі зобов'язання за угодою.
Такий учасник користується
пріоритетом в отриманні автомобіля
перед іншими учасниками групи.

Судом встановлено, угоду № 375535
було включено до групи № 1149 та надано
порядковий номер 93 у цій групі.

Предметом угоди сторін, укладеної в
рамках в рамках функціонування
системи придбання автомобілів у групах
«АвтоТак», є надання учаснику програми
адміністративних послуг, у тому числі
фінансового характеру, з метою
придбання ним автомобіля.

Враховуючи наведене, доводи
апеляційної скарги стосовно наявності
в діяльності ТОВ «АвтоПросто» обману
та ознак «пірамідальної схеми» не
ґрунтуються на нормах закону.

02 червня 2011 року прийнято Закон
України № 3462-1У «Про внесення змін та
доповнень до деяких законів України
щодо регулювання ринків фінансових
послуг», яким до Закон України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
внесено зміні та доповнення. Частина 1
статті 4 цього Закону поповнення
пунктом 11-1 наступного змісту:
Фінансовими послугами вважається такі
послуги: адміністрування фінансованих
активів для придбання товарів у групах.
Закон набрав чинності з 09 січня 2012
року.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень
Закон України № 3462-1У від 02 червня 2011
року, фінансові установи зобов*язані
протягом одного року з дня набрання
чинності цим Законом привести свою
діяльність у відповідності із вимогами
цього Закону.

На підставі цього Закону Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (як уповноважений державний
орган) (далі - Нацкомфінпослуг),
затвердила Ліцензійні умови
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
(розпорядження від 9 жовтня 2012 року N 1676
«Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах») (далі -
Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення,
сутність, правовий статус учасників (і
вимоги до них) такого виду фінансових
правовідносин, як придбання товарів у
групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід
зробити висновок про те, що діяльність
таких груп направлена на легітимне
використання фінансової схеми із
залученням грошових коштів споживачів
для придбання певного виду товарів
та/або послуг.

Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групі - це
фінансова послуга, що надається
ліцензіатом і передбачає залучення
грошових коштів учасників групи,
об'єднання цих коштів з метою придбання
та розподілу товарів між учасниками
групи.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги стосовно того, що
ТОВ «АвтоПросто» не мало на час
укладання спірної угоди ліцензії щодо
надання фінансових послуг, а діяло як
юридична особа, яка здійснювала
звичайну господарську діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до п.3 Прикінцевих положень
Закон України № 3462-1У від 02 червня 2011
року (чинне з 09 січня 2012 року) та
розпорядження від 09 жовтня 2012 року № 1676
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг «Про затвердження
Ліцензійних умов провадження
діяльності з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах», ТОВ «АвтоПросто» 25
грудня 2012 року отримало відповідну
ліцензію, що свідчить про право
здійснювати діяльність з
адміністрування фінансованих активів
для придбання товарів у групах (а.с.54).

Свідоцтво про реєстрацію фінансової
установи ТОВ «Авто Просто»
зареєстровано 19 січня 2012 року,
реєстраційний номер Державної комісії
з регулювання ринків фінансування
послуг України - 13102689 (а.с.53).

Відповідно до додатка № 2 угоди
система «АвтоТак» - це торговельна
марка зареєстрована згідно із
законодавством України та
використовується для позначення
послуг АВТОПРОСТО з адміністрування
системи придбання автомобілів у
групах. Кожна укладена угода
включається в групу, кожній
сформованій групі надається
порядковий номер, кожному учаснику
системи - порядковий номер його в групі.
Після формування групи учасників
залучення інших учасників не
відбувається. Право на отримання
автомобіля здійснюється в порядку,
передбаченому Угодою (ст. ст. 5, 6 додатка
№ 2 до Угоди), і відповідно до платежів,
здійснених самим учасником, а не
відповідно до платежів, здійснених
іншими учасниками групи.

Отже, отримання кожним споживачем
автомобіля здійснюється виключно
відповідно до платежів, здійснених ним
самим, і незалежно від платежів інших
клієнтів відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції дана належна оцінка доводам
сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не спростовують їх, тому відсутні
підстави для скасування оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст..ст.3030,307,308,313 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який дії в
інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 08 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: