АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796-5818/14
Головуючий у 1 інстанції - Малинников
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

Головуючого -
Панченка М.М.

Суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 19 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року ОСОБА_2
звернувся з позовом до ОСОБА_1 і просив
винести рішення, яким розірвати шлюб,
укладений сторонами 7 травня 1994 року.

Позивач послався на те, що спільне
життя подружжя не склалось в силу
несумісності характерів, різного
відношення до сімейних обставин.

Заочним рішенням
Шевченківського районного суду м.Києва
від 19 грудня 2013 року позов задоволено
/а.с.79-80/.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить
скасувати рішення та ухвалити нове про
відмову у позові, пославшись на те, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене за її відсутності, зазначила,
що вона не мала можливості навести суду
свої доводи і заперечення.

Крім того, скаржниця зазначила, що до
цього часу не вирішене питання про
поділ спільного майна, місця
проживання дітей та сплату аліментів.

Також скаржниця зазначала, що фактично
сторони не ведуть спільного
господарства і не проживають однією
сім»єю, починаючи з травня 2013 року, а не
з лютого 2011 року, як зазначено в
рішенні.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення сторін, вивчивши матеріали
справи та обговоривши апеляційну
скаргу у межах заявлених доводів,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу належить відхилити, а рішення
залишити без з мін з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи і таке
встановлено судом, сторони по справі
ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Перебували у шлюбі з 7 травня 1994 року і
від спільного проживання у шлюбі
сторони мають повнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
проживає з матір»ю і перебуває на її
утриманні та вихованні.

Сторони припинили спільне сімейне
життя та проживають окремо.

Відповідно до ст.112 СК України
суд з»ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя. Суд постановлює
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правомірно керувався указаною нормою,
та виходив з того, як встановлено судом,
що подальше спільне життя подружжя і
збереження сім»ї є неможливим, а
подальше спільне життя сторін
суперечило б інтересам одного з них та
інтересам їхньої неповнолітньої
дитини, що має істотне значення.

Судом першої інстанції на повно
з"ясованих обставинах встановлено, що в
зв"язку з непорозумінням в сім"ї та
втратою взаємних почуттів, сторони
припинили подружні стосунки та вести
спільне господарство, в результаті
чого сім"я фактично розпалась і
збережена бути не може.

Суд дійшов обгрунтованого
висновку, що зазначені обставини мають
істотне значення, а тому правомірно
задовольнив позов про розірвання
шлюбу.

Доводи скаржника в апеляційній
скарзі суд не бере до уваги, оскільки
питання поділу спільного майна та
стягнення аліментів на дитину може
бути вирішене кожною зі сторін окремо,
при зверненні з відповідним позовом до
суду.

В частині доводів того, що
шлюбні стосунки сторін припинені з
травня 2013 року, скаржниця належних
доводів суду не навела.

Суд не вбачає за доцільне
надавати строк для примирення,
оскільки з часу винесення рішення
судом першої інстанції минуло п»ять
місяців, однак відповідачем не вжито
будь-яких заходів для примирення.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення судом першої інстанції
постановлено на повно з"ясованих
обставинах з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
відхилити.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, а заочне рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 19 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді