Номер провадження: 22-ц/785/4252/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Одеської області
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 03 березня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
приватний нотаріус ОСОБА_4, ЖБК
«Іллічівський 25» про визнання квартири
спільною сумісною власністю,
скасування свідоцтва про право
власності, визнання права власності на
частку у спільній сумісній власності,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, визнання права
власності на обов'язкову частку в
спадщині,-

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернулась
до Суворовського районного суду м.
Одеси з позовом, який в подальшому
змінила та просила суд визнати, що кв.
263 в будинку №116, по проспекту
Добровольського в м. Одесі є спільною
сумісною власністю ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_2 в рівних частках, також, просила
скасувати свідоцтво про право
власності на зазначену квартиру видане
на ім'я ОСОБА_5, визнати за нею право
власності на 1/3 частину квартири, як на
частку у спільній сумісній власності,
визнати за нею право власності на 1/3
частину квартири в порядку спадкування
за законом після смерті чоловіка та
визнати за нею право власності на 1/12
частку квартири в порядку спадкування
за законом (обов'язкова частка) після
смерті матері ОСОБА_5.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 03 березня 2014 року в
задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус
ОСОБА_4, ЖБК «Іллічівський 25» про
визнання квартири спільною сумісною
власністю, скасування свідоцтва про
право власності, визнання права
власності на частку у спільній
сумісній власності, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, визнання права власності на
обов'язкову частку в спадщині -
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду ОСОБА_2 подала до суду апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вищезазначене рішення та
постановити нове рішення, яким
задоволити її позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши пояснення, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та
обгрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно
встановлено, що ОСОБА_5 була членом ЖБК
«Іллічівський 25» та в січні 1987 року
отримала АДРЕСА_1. В 1987 році в зазначену
квартиру вселилися ОСОБА_5, як член ЖБК
та члени її сім'ї - дочка ОСОБА_2 та
чоловік дочки - ОСОБА_6.

Крім того, суд достовірно встановив, що
ОСОБА_5, з 1987р., по 1992р., особисто
здійснила повну виплату паю в сумі 13
534,84 крб., та особисто сплачувала
платежі за комунальні послуги та
експлуатацію будинку до березня 2007р.,
що підтверджується довідкою ЖБК
«Іллічівський 25».

10.04.2008р., ОСОБА_5, на підставі довідки ЖБК
«Іллічівський 25», отримала свідоцтво
про право власності на АДРЕСА_1 та
здійснила його державну
реєстрацію19.05.2008р. 09.07.2008р., ОСОБА_5,
склала письмове розпорядження на
випадок своєї смерті (заповіт), згідно
якого належну їй на праві власності
квартиру заповідала своєму онуку
ОСОБА_3 .

Про наявність свідоцтва про право
власності на квартиру ОСОБА_2,
дізналася в 2009 році, тобто, ще за життя
ОСОБА_5, оскільки, ОСОБА_2, пред'являла до
ОСОБА_5, позов про визнання частково
недійсним свідоцтва про право
власності, який було залишено без
розгляду.

ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
. Після її смерті ОСОБА_3, подав заяву
про прийняття спадщини за заповітом.
ОСОБА_2, в свою чергу, подала заяву про
прийняття спадщини після смерті матері
та нотаріус роз'яснила їй про те, що
існує заповіт, і вона має право тільки
на обов'язкову частку.

За встановлених обставин, з
урахуванням того, що позивач у
відповідності до вимог ст.. 60 ЦПК
України за допомогою належних та
допустимих доказів згідно ст.. 57-59 ЦПК
України не довела своїх вимог про
визнання квартири спільною сумісною
власністю, скасування свідоцтва про
право власності, визнання за нею права
власності на частку у спільній
сумісній власності та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, колегія суддів погоджується з
висновком суду про відмову в
задоволенні цих вимог.

Довід апеляційної скарги про те, що
позивач частково сплачувала пайові
внески, оскільки в квитанціях про
сплату під прізвищем ОСОБА_5 стоїть
ніби-то її підпис є неспроможним,
оскільки нічим не доведений.

Крім того, колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відмову в задоволенні вимог щодо
визнання права власності на
обов'язкову частку в спадщині, оскільки
позивач вчасно звернулась до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, жодних перешкод
для отримання свідоцтва про право на
спадщину ( обов'язкової долі) немає про
що їй було роз'яснено нотаріусом та що
сама позивач підтвердила у суді
апеляційної інстанції , а прийняття
спадщини в судовому порядку є
винятковим способом захисту.

За встановлених обставин, колегія
суддів вважає, що висновки суду
відповідають встановленим обставинам
справи, до яких суд дійшов з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Рішення суду є законним і
обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги нічим не
обґрунтовані, тому, висновків суду не
спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 03 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_4,
ЖБК «Іллічівський 25» про визнання
квартири спільною сумісною власністю,
скасування свідоцтва про право
власності, визнання права власності на
частку у спільній сумісній власності,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, визнання права
власності на обов'язкову частку в
спадщині - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги до касаційної інстанції
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
Т.В. Цюра

Судді:
І.П. Сидоренко

Є.С. Сєвєрова