Справа № 127/9250/14-ц
Провадження № 2/127/3700/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 червня 2014 року

м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Борисюк І.Е.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя та визнання права власності.

Разом з позовом ОСОБА_1 було
подано заяву про забезпечення вище
зазначеного позову. Заява обґрунтована
тим, що на даний час в спірних
приміщеннях знаходиться майно, яке є
спільною сумісною власністю подружжя.
Приміщеннями, де зберігається дане
майно, на даний час користується
відповідач, оскільки заволодів ними
одноособово після розірвання шлюбу. З
приміщень, розташованих за адресами:
АДРЕСА_2, відповідач продає спільне
майно, привласнюючи собі кошти від його
продажу. Відповідач відмовляється
повернути позивачу половину майна,
оскільки його продаж приносить йому
вигоду, але позивач через неправомірні
дії відповідача втрачає безповоротно
кошти. З приводу неправомірних дій
відповідача позивач зверталась до
органів внутрішніх справ, на що
отримала відповідь із рекомендацією
звернутись до суду.

Вище викладене й стало підставою
для звернення позивача до суду із
заявою про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно, що
знаходиться в приміщеннях,
розташованих за адресами: АДРЕСА_2 та
заборони його продажу.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою суду від 04.06.2014 року відкрито
провадження у вище зазначеній
цивільній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України позов забезпечується шляхом
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб та
забороною вчиняти певні дії.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву,
дослідивши матеріали справи,
враховуючи обґрунтування позивача,
приходить до висновку про наявність
підстав для забезпечення позову,
враховуючи, що вимога про забезпечення
позову подана з додержання вимог
встановлених ст. 151 ЦПК України.

Позивачем в заяві про забезпечення
позову зазначено причини, у зв'язку з
чим потрібно забезпечити позов. Заходи
забезпечення позову відповідають
заявленим вимогам, тобто безпосередньо
зв'язані з предметом спору, є
співмірними заявленим вимогам,
необхідними і достатніми для
забезпечення виконання судового
рішення.

Судом також враховується охорона
прав і інтересів інших осіб, які беруть
участь у справі, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів. Цивільний
процесуальний кодекс України враховує
принцип рівноправ'я сторін у процесі і
забезпечує захист інтересів, в тому
числі, відповідача.

Судом перевірено
аргументованість вимоги про
забезпечення позову щодо
застосовування заходів забезпечення
позову, враховано те, що між сторонами
дійсно виник спір та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову.

Судом враховано, що заходи
забезпечення позову мають тимчасовий
характер і діють до виконання рішення
суду, яким закінчується розгляд справи
по суті, направлені на недопущення
утруднення чи неможливості виконання
судового акта, а також перешкоджання
спричинення значної шкоди заявнику.

Відповідність
забезпечувальних заходів заявленій
вимозі полягає у відповідності
майнового інтересу заявника заходам,
про застосування яких він клопоче
перед судом.

Тому, суд прийшов до висновку, що заява
про забезпечення позову є
обґрунтованою та підлягає задоволенню,
оскільки невжиття заходів
забезпечення позову може в майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Наявні
підстави для забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно, що
знаходиться в приміщеннях,
розташованих за адресами: АДРЕСА_2 та
заборони його продажу будь-яким особам,
зокрема, ОСОБА_2, тобто у спосіб
визначений п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Забезпечити позов у цивільній справі №
127/9250/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна подружжя та визнання права
власності.

Накласти арешт на майно, що знаходиться
в приміщеннях, розташованих за
адресами: АДРЕСА_2 та заборонити його
продаж будь-яким особам, зокрема ОСОБА_2
(1970 р.н., ідентифікаційний № НОМЕР_1,
місце реєстрації: АДРЕСА_1).

Копію ухвали направити для виконання
до Відділу ДВС Вінницького районного
управління юстиції (м. Вінниця, вул.
Винниченка, 27), Замостянського відділу
ДВС Вінницького міського управління
юстиції (м. Вінниця, вул. Грушевського,
17), Староміського відділу ДВС
Вінницького міського управління
юстиції (м. Вінниця, вул. 50-річч,
Перемоги, 16) для виконання.

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: