Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1527/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Нерода Л. М.
Спори, що виникають із сімейних
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.06.2014 Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Кіселика С.А., Франко В.А.

секретар - Животовська С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 04 квітня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на повнолітню
доньку на період навчання , -

ВСТАНОВИЛА:

04.12.2013 року ОСОБА_3 звернулася у суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на період навчання у вищому
навчальному закладі в розмірі ? частини
доходів .
Посилалась на те, що відповідач є її
батьком. Вона є студенткою ІІ курсу
денної форми навчання факультету
технології силікатів Державного
вищого навчального закладу
«Український державний
хіміко-технологічний університет» ІУ
рівня акредитації. Вона несе затрати ,
пов'язані із навчанням , мати їй надає
матеріальну допомогу , а батько у
добровільному порядку матеріальної
допомоги їх не надає.
Рішенням
Олександрійського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 04
квітня 2014 року позов задоволено
частково.
Стягнуто аліменти з ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини всіх
видів заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму щомісячно, до
досягнення двадцяти трьох років, а саме
до ІНФОРМАЦІЯ_3. З ОСОБА_2 на
користь держави стягнуто судовий збір
у сумі 243,60 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 04 квітня 2014 року та у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права. ОСОБА_3 у
судове засідання не з'явилася ,
належним чином була
повідомлена.

Заслухавши доповідача, учасників
судового розгляду, обговоривши доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи , колегія суддів
вважає , що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог , заявлених
у суді першої інстанції.
Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог , з підстав ,
передбачених ст. 309 ЦПК України.

Задовольняючи позов
частково , суд першої інстанції дійшов
висновку , що відповідач може надавати
матеріальну допомогу своїй доньці на
період її навчання .

Про те, повністю з висновком суду
першої інстанції неможливо , оскільки
він зроблений з неправильним
застосуванням норм матеріального
права та порушенням норм
процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2
.( ас. 3)
Позивачка є студенткою ІІ курсу денної
форми навчання факультету технології
силікатів Державного вищого
навчального закладу «Український
державний хіміко-технологічний
університет» ІУ рівня акредитації та
проживає по місцю розташування
навчального закладу у гуртожитку ( ас.
4-5)
Мати позивачки, ОСОБА_4, працює
менеджером зі збуту медикаментів і її
заробітна плата у середньому складає
близько 2000 грн. на місяць. ( ас. 6) Крім
цього вона також отримує пенсію у
розмірі 994 грн. у місяць .( ас. 29-30)
Позивачка не надала доказів
отримання стипендії , але у суді першої
інстанції цей факт визнала та
зазначила , що розмір стипендії
становить біля 700.00 грн.
Відповідач не працює та не
перебуває на податковому обліку. ( ас.
26-28) З медичної картки
ОСОБА_2, виписних епікризів направлень ,
консультативного висновку
встановлено, що він хворіє та потребує
лікування .( ас. 31-38)
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до
статті 180 СК України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.
Згідно
із частиною 3 статті 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частин 1 та
2 статті 199 СК України якщо повнолітні
дочка, син продовжують навчання і у
зв'язку з цим потребують матеріальної
допомоги, батьки зобов'язані
утримувати їх до досягнення двадцяти
трьох років за умови, що вони можуть
надавати матеріальну допомогу. Право
на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Тобто, позивач має право на
отримання матеріальної допомоги у
зв'язку з продовженням навчання і до
досягнення нею двадцяти трьох років, а
обов'язок щодо надання вказаної
допомоги поширюється на обох батьків,
за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно із частиною 1 статті 200 СК
України суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 182 СК
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: 1)
стан здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; 3) наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне
значення.
Пунктом 20
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15.05.2006 року "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" судам роз'яснено,
що обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.
Як встановлено апеляційним судом
відповідач не працює, не перебуває на
податковому обліку, хворіє та потребує
лікування . Зазначені обставини
свідчать про те, що відповідач не має
можливості надавати своїй доньці ,
позивачці, матеріальну допомогу у
зв'язку із продовженням навчання , а
тому позов задоволенню не підлягає.

Виходячи з вищенаведеного , колегія
суддів дійшла висновку , що судом
першої інстанції постановлено рішення
з порушенням норм матеріального та
процесуального права , його висновки не
відповідають обставинам справи , що є
підставою для його скасування та
ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 88, 303, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1
ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 319 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити. Рішення
Олександрійського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 04
квітня 2014 року - скасувати та
ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на повнолітню доньку на
період навчання - відмовити.

Судові витрати,
пов'язані із розглядом справи віднести
за рахунок держави.
Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :