Справа № 236/815/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року Краснолиманський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шавиріної Л.П.

при секретарі - Киркач Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Красний Лиман за участю
сторін справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та
піклування Краснолиманської міської
ради Донецької області, про усунення
перешкод у спілкуванні та вихованні
дитини, суд -

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2014 року позивач
звернувся до суду з позовом до
відповідача та третьої особи про
усунення перешкод та встановлення
порядку спілкування та участі у
вихованні неповнолітньої дочки, який в
судовому засіданні підтримав повністю
та просив задовольнити, зобов"язавши
відповідача усунути перешкоди у
спілкуванні з неповнолітньою ОСОБА_3 та
встановити порядок його участі у
вихованні неповнолітньої дочки ОСОБА_3
шляхом його його систематичних
зустрічей з донькою три рази на тиждень
в період з 09:00 до 12:00 у відсутності
матері за місцем проживання позивача
або в громадських місцях.

В судовому засіданні позивач
позов підтримав повністю і просив його
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала
повністю, не заперечувала проти його
задоволення.

Представник третьої особи Голєв
С.І. вважає позов обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню
повністю, бо дійсно службою у справах
дітей було встановлено, що відповідач
чинила перешкоди у здійсненні
позивачем своїх батьківських прав.
Крім того, позивач має всі права та
можливості для участі у вихованні
власної дочки.

Судом встановлено, що позивач
перебуває у шлюбі з відповідачем і від
сумісного життя з нею має дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження(а.с.8-9).

В жовтні місяці 2013 року шлюбні
відносини між позивачем та
відповідачем припинено і неповнолітня
ОСОБА_3 за домовленністю сторін
проживає з відповідачем.

Відповідно до рішення
Краснолиманського міського суду
Донецької області від 14 листопада 2014
року з позивача на користь відповідача
стягнуто аліменти на утримання дитини
у розмірі 1/4 частини сіх видів
заробітку щомісячно(а.с.30-31).

Матеріали справи(а.с.17-20), а
також пояснення сторін, свідчать про
те, що позивач веде правильний здоровий
спосіб життя і бажає приймати участь у
вихованні дитини, для чого має
достатні можливості. Але відповідач
чинить йому перешкоди у спілкуванні з
дитиною, в зв"язку з чим рішеннями
виконавчого комітету Краснолиманської
міської ради Донецької області від
12.12.2013 року № 45 та від 23.01.2014 року № 10 не
можливо було розглянути заяву позивача
і встановити порядок його участі у
вихованні дочки, тому рекомендовано
звернутися до суду(а.с.11-12).

Відповідно до ст.ст. 150,153 СК
України батьки зобов"язані виховувати
дитину, а також мають право на
безперешкодне спілкування між собою.

Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов"язаний
відповідно до ст.. 157 СК України брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. А той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Спір, щодо участі батьків у
вихованні дитини, вирішується
відповідно до приписів ст.159 СК України,
в якій зазначено, що якщо той із
батьків, з ким проживає дитина, чинить
перешкодми тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. При цьому суд
визначає способи участі у вихованні
дитини(періодичні чи систематичні
побачення, можливість спільного
відпочинку, відвідування дитиною місця
його проживання тощо), місце та час
їхнього спілкування та приймає до
уваги ставлення батьків до виконання
своїх обов"язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров"я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Керуючись вищенаведеними
вимогами СК України та проаналізувавши
надані сторонами докази, суд дійшов
висновку, що між сторонами існує спір з
приводу участі батька(позивача) у
вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. При цьому
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

При винесення рішення відповідно
до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достовірність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні при
дослідженні наданих сторонами доказів
встановлено, що позивач свої позовні
вимоги підтвердив повністю, а
відповідач їх визнав і не надав жодного
доказу на їх спростування.

Тому суд приходить до висновку про
те, що позовні вимоги позивача
обґрунтовані та підлягають
задоволенню повністю.

При вирішенні питання про
порядок участі позивача у вихованні
дитини, суд враховує перш за все
інтереси дитини, її малолітній вік, у
якому вона більш прив"язана до матері
та постійного місця проживання, де живе
з нею, але при цьому любить батька і з
задоволенням спілкується з ним, а також
те, що дитина знаходиться у такому віці,
коли значні перерви в часі у
спілкуванні можуть призвести до того,
що вона взагалі забуде батька, життя
дитини проходить відповідно до режиму
приймання їжі, денного відпочинку та
прогулянок на свіжому повітрі, що
обумовлє можливість та необхідність
спілкування з нею без порушення
вказаного режиму та зі створенням
обставин, які б унеможливлювали
заподіяння шкоди фізичному та
психічному здоров"ю дитини, а також
враховуючи інтереси відповідача та
інших осіб, які мають право на
спілкування з дитиною, вважає, що
спілкування дитини з позивачем повинно
бути періодичним, не частіше трьох
разів на тиждень впродовж не більше 3
годин та проходити як за місцем
проживання позивача так і в
громадських місцях(можливо під час
прогулянок на свіжому повітрі).

Вказаним вимогам повністю
відповідає спосіб виховання та
спілкування з дитиною, який склався
раніше та висновок органу опіки та
піклування, зроблений його
представником в судовому засіданні.

Тобто позов підлягає
задоволенню повністю.

Керуючись ст..ст.150,151,153,157,159 СК
України, ст..ст.10,11,60,212-214 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Зобов"язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
чинити перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
спілкуванні та вихованні його дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити натсупний спосіб та
порядок участі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
спілкуванні та вихованні його дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, шляхом його
систематичних зустрічей з донькою :

- три рази на тиждень в період з
09:00 до 12:00 у відсутності матері за
місцем проживання ОСОБА_1 або в
громадських місцях.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Краснолиманський міський суд у
10-денний строк з моменту його
проголошення.

Рішення виготовлено у нарадчій
кімнаті у 1 примірнику.

Суддя