Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/2161/14
Головуючий у 1 інстанції: Голубкова
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

При секретар: Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 24 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання
права власності в порядку спадкування
за заповітом, -

В С Т А Н О В И
Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом, який в ході
судового розгляду уточнила.

У позові зазначалось, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року померла бабуся позивачки - ОСОБА_8
На підставі рішення Шевченківського
районного суду від 21.11.1979 року на праві
спільної сумісної власності померлій
та ОСОБА_5 належить 3/5 частини житлового
будинку АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась
спадщина, яка складається із 3/10 частин
житлового будинку із службовими та
господарськими спорудами,
розташованими на земельній ділянці по
АДРЕСА_1

Спадкоємцями першої черги за законом є
чоловік померлої - ОСОБА_5, позивачка та
її брат ОСОБА_3 як онуки спадкодавця,
оскільки на час відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_8, батько позивачки
та син спадкодавця - ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер.

ОСОБА_8 залишила заповіт, за умовами
якого, все належне їй майно вона
заповідала позивачці. Даний заповіт
був посвідчений 23.08.2001 року державним
нотаріусом П'ятої Запорізької
державної нотаріальної контори Чирвою
Л.А. та зареєстрований в реєстрі за №
4-1461.

На час смерті бабусі позивачка
проживала разом з нею та була
зареєстрована з нею за однією адресою,
вони вели спільне господарство та
після смерті бабусі позивачка проживає
за цією адресою.

23 вересня 2013 року позивачка звернулась
до приватного нотаріуса Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
із заявою про прийняття спадщини та
було заведено спадкову справу.

30 вересня 2013 року позивачка подала
приватному нотаріусу ОСОБА_6 заяву про
видачу їй свідоцтва про право на
спадщину за заповітом.

В зв'язку з тим, що у позивачки
відсутній документ, який підтверджує
факт реєстрації права власності за
померлою 3/10 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 постановою приватного
нотаріуса позивачці було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на спадкове майно.

Посилаючись на вказані обставини,
позивачка просила суд визнати її такою,
що прийняла спадщину за заповітом
після смерті бабусі - ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року; визнати за нею право
власності на 3/10 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом після смерті бабусі -
ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 24 березня 2014 року
позов задоволено.

Визнано ОСОБА_4 такою, що прийняла
спадщину за заповітом після смерті
бабусі - ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 3/10
частини житлового будинку АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті бабусі ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в позовних вимогах.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно зі ст.525 ЦК України (1963
року) часом відкриття спадщини
визнається день смерті спадкодавця, а
при оголошенні його померлим - день,
зазначений в статті 21 цього Кодексу.

За ст. 526 ЦК України (1963 року) місцем
відкриття спадщини визнається останнє
постійне місце проживання спадкодавця
(стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно
невідоме, - місцезнаходження майна або
його основної частини.

Статтею 534 ЦК України (1963 року)
передбачено, що кожний громадянин може
залишити за заповітом усе своє майно
або частину його (не виключаючи
предметів звичайної домашньої
обстановки і вжитку) одній або кільком
особам як тим, що входять, так і тим, що
не входять до кола спадкоємців за
законом, а також державі або окремим
державним, кооперативним та іншим
громадським організаціям. Заповідач
може у заповіті позбавити права
спадкоємства одного, кількох або всіх
спадкоємців за законом.

За статтею 535 ЦК України (1963 року)
неповнолітні або непрацездатні діти
спадкодавця (в тому числі усиновлені), а
також непрацездатні дружина, батьки
(усиновителі) і утриманці померлого
успадковують, незалежно від змісту
заповіту, не менше двох третин частки,
яка належала б кожному з них при
спадкоємстві за законом (обов'язкова
частка). При визначенні розміру
обов'язкової частки враховується і
вартість спадкового майна, що
складається з предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла бабуся позивачки - ОСОБА_8.

На підставі рішення Шевченківського
районного суду від 21.11.1979 року на праві
спільної сумісної власності померлій
та її чоловіку ОСОБА_5 належить 3/5
частини житлового будинку АДРЕСА_1

Згідно з данними ТОВ Запорізьке
Міжміське бюро технічної
інвентаризації №9264 від 24.09.2013 року
правовстановлюючими документами на
будинок АДРЕСА_1 є зазначене рішення
суду (97).

Із копії зведеного оціночного акту від
14.01.1981 року та копії технічного
паспорту цього житлового будинку
вбачається, що власниками будинку
являються: ОСОБА_5 - 3/10 частин, ОСОБА_8 -
3/10 частин, ОСОБА_7 - 1/5 частини, ОСОБА_4 - 1/5
частини на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті батька ОСОБА_9 Тобто, в бюро
технічної інвентаризації, який на той
час здійснював реєстрацію прав
власності на нерухоме майно, право
власності спадкодавця було
зареєстровано (а.с.50, 60, 99).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась
спадщина, яка складається із 3/10 частин
цього житлового будинку із службовими
та господарськими спорудами,
розташованими на земельній ділянці по
АДРЕСА_1

Спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 є
чоловік померлої - ОСОБА_5, позивачка та
її брат ОСОБА_3, як онуки спадкодавця,
які мали право на успадкування за
законом частки їх батька та сина
спадкодавця - ОСОБА_9, який помер до
смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

За життя ОСОБА_8 залишила заповіт,
посвідчений 23.08.2001 року державним
нотаріусом П'ятої Запорізької
державної нотаріальної контори Чирвою
Л.А. та зареєстрований в реєстрі за №
4-1461, яким все належне їм майно
заповідала позивачці.

Відповідач по справі чоловік померлої -
ОСОБА_5 написав заяву про те, що він не
заперечує проти позовних вимог та
просив розглянути справу за його
відсутності (а.с.106).

В судовому засіданні апеляційного суду
позивачка пояснила, що проживала разом
зі спадкодавцем на час її смерті в
зазначеному житловому будинку та була
зареєстрована за цією адресою, вони з
бабусею вели спільне господарство. В
шестимісячний строк після смерті
ОСОБА_8 позивачка вступила в управління
та володіння спадковим майном
(фактично прийняла спадщину),
проживаючи в спадковому будинку,
здійснюючи догляд за ним, ремонт його,
сплачуючи комунальні платежі та
обов'язкові збори. Проживаючи в
будинку, вона здійснює догляд за 90
-літнім дідусем відповідачем по справі
ОСОБА_5 На тепер вирішується питання
про купівлю нею 1/5 частини цього
будинку у своєї матері ОСОБА_7. Ці
обставини підтверджується записами
домової книги та визнавалися
представником апелянта та третьою
особою ОСОБА_7

Відповідно до ст.549 ЦК України (в
редакції 1963 року) визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном;2) якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Таким чином, позивачка вважається
такою, що прийняла спадщину, оскільки
вона фактично вступила в управління та
володіння спадковим майном.

Із копії спадкової справи вбачається,
що 23 вересня 2013 року позивачка
звернулась до приватного нотаріуса
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 із заявою, в якій
зазначила, що вона прийняла спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_8 та
зазначила спадкоємцем чоловіка
померлої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
відповідно до ст. 525 ЦК України.
Останній не звертався до нотаріуса ні з
заявою про прийняття спадщини, ні з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за заповітом в порядку ст.
535 ЦК України (1963 року).

30 вересня 2013 року позивачка подала
приватному нотаріусу ОСОБА_6 заяву про
видачу позивачці свідоцтва про право
на спадщину за заповітом.

Постановою приватного нотаріуса
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 від 30 вересня 2013 року
відмовлено позивачці у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на спадкове майно після
смерті ОСОБА_8, у зв'язку з тим, що у неї
відсутній документ, який підтверджує
факт реєстрації права власності за
померлою 3/10 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 (а.с.46).

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про
нотаріат" свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на
спадкове майно в судовому порядку є
винятковим способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини.

В листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування" має місце роз'яснення щодо
розгляду цивільних спорів, зокрема, у
випадку неможливості спадкоємцями, які
прийняли спадщину, оформити своє право
на спадщину в нотаріальній конторі з
причин відсутності правовстановлюючих
документів на спадкове майно на ім'я
спадкодавця та/або відсутності
державної реєстрації нерухомого майна
спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень
видно, що не міститься прямої заборони
щодо визнання судом права власності за
спадкоємцем на нерухоме майно в разі,
коли спадкодавець на законних
підставах володів та користувався цим
майном, але в силу об'єктивних причин не
встиг за життя здійснити реєстрацію
нерухомого майна в БТІ.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності (ст. 392 ЦК).

За діючими нормами цивільного
законодавства незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
та не визначено правових наслідків
недотримання обов'язку по реєстрації
права власності на нерухоме майно у
виді втрати права на спадщину на це
майно.

Виникнення у спадкоємця права
на спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, як майнового права
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не здійснив його
державної реєстрації.

Таким чином, доводи апелянта про те, що
на час своєї смерті ОСОБА_8 не була
власницею зазначеної частини будинку,
необґрунтовані.

Спадкодавець ОСОБА_8 на час заведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно не була живою, тому
відомості про її право власності на
зазначену частку спірного будинку не
були внесені до цього Реєстру. У
зв'язку з цим право позивачки на
отримання свідоцтва про право на
спадщину на 310 частини житлового
будинку не визнається нотаріусом, а
відтак це право підлягає судовому
захисту шляхом визнання ОСОБА_4 такою,
що прийняла спадщину за заповітом
після смерті бабусі - ОСОБА_8, та
визнання за нею права власності на 3/10
частини житлового будинку АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті бабусі ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Доводи апелянта про те, що право
власності на 3/10 частини вказаного
житлового будинку спадкодавець за
життя не зареєструвала, що не дає право
позивачці звертатися до суду та вона не
має права бути спадкоємцем
спростовуються матеріалами справи та
мотивувальною частиною рішення суду.

Апелянт ОСОБА_8 не надав суду доказів
того, що він є непрацездатним та, що
відповідно до ст. 535 ЦК України (1963 року)
має право на обов'язкову долю, тому
колегія суддів вважає, що його права
зазначеним рішенням суду не порушені.
Представник апелянта та третя особа
ОСОБА_7 заповіт не оскаржують.

Відповідачем ОСОБА_5, чоловіком
померлої, рішення суду не оскаржене.

Зважаючи на викладене та враховуючи
фактичні обставини справи, колегія
суддів вважає, що рішення суду
відповідає матеріалам справи та
закону, а також вимогам розумності та
справедливості.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 24 березня 2014 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: