Справа № 541/3734/13-ц
Провадження №2/541/248/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 березня 2014 року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області
в складі:

головуючої, судді -
Куцин В. М.,

при секретарі -
Ніколаєнко М. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миргород
справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «АУРУМ» Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Приват - Плюс», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Приват -
Плюс»» про визнання правочинів
недійсними та стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідачів про визнання договорів №
02098 від 30.05.2009 року, що укладені між ним
та ДП «Аурум» ТОВ «Компанія
«Приват-Плюс», а також з ТОВ Компанія
«Приват - плюс» недійсними з моменту
укладення, стягнення з ДП «Аурум» ТОВ
«Компанія Приват - плюс» 8000 гривень, та
з ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» 24444 грн.75
коп. сплачених коштів.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що 30.05.2009 року між ним та ТОВ Компанія
«Приват - плюс» було укладено договір №
02098 про надання послуг спрямованих на
придбання транспортного засобу
вартістю 800000 грн. та договір № 02098 від
30.05.2009 року, що укладені між ним та ДП
«Аурум» ТОВ «Компанія «Приват - Плюс»,
про надання консультаційних послуг. На
підставі договору укладеного з ДП
«Аурум» ТОВ «Компанія «Приват - Плюс»,
він сплатив 8000 гривень та сплачував,
щомісячні чисті внески (частина
вартості автомобіля, за рахунок якого
здійснюється його придбання) - 444 грн. 45
коп.

Усього на виконання умов угоди на час
звернення до суду сплачено ДП «Аурум»
ТОВ «Компанія «Приват - Плюс» 8000 грн. та
ТОВ Компанія «Приват - плюс» - 24444 грн.75
коп.

Вказані угоди не відповідають вимогам
ст.19 Закону України «Про захист прав
споживачів», якою заборонена нечесна
підприємницька практика, що вводить
споживача в оману, зокрема така як
утворення, експлуатація або сприяння
розвитку пірамідальних схем. Вказує,
що діяльність відповідачів підпадає
під нечесну підприємницьку діяльність,
оскільки фонди групи з придбання
товару формуються виключно за рахунок
внесків інших клієнтів системи без
залучення коштів товариства, а
розподіл коштів фонду групи між
клієнтами є реалізацією діяльності
пірамідальної схеми. послуги які
відповідно до спірних договорів
надають відповідачі. Виходячи з
положень ч.1, п.7ч.3,ч.6 ст.19 ЗУ «Про захист
прав споживачів, оспорюванні правочини
є недійсними.

Крім того, оскільки послуги, які
надають відповідачі, згідно укладених
ним договорів є фінансовими послугами,
надання яких передбачає обов'язкову
наявність відповідного дозволу
(ліцензії), яка була відсутня у
відповідачів, що свідчить про
невідповідність договорів вимогам
закону, тому виходячи з положень ст.203
ЦК України оспорювані договори є
недійсними з моменту їх укладення
відповідно до ст. 215 ЦК України. За таких
обставин, оскільки спірні договори є
недійними сплачені ним кошти на
підставі вказаних договорів
підлягають стягненню з відповідачів
на його користь.

Оскільки оспорювані правочини
суперечать закону, внутрішній волі
позивача, та не спрямовані на реальне
настання правових наслідків,
відповідач ввів його в оману, тому з
метою захисту своїх прав звернувся до
суду з позовом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав, просив позов
задовольнити з підстав викладених у
позові. Суду пояснив, що 30.05.2009 року ним
було укладено два договори, які
передбачали отримання кредитних
коштів в сумі 80000 гривень на придбання
транспортного засобу, за умови якщо він
одноразово сплачує 8000 гривень , які є
відсотками за наданий кредит, і які на
його вимогу могли бути повернуті на
протязі 9 днів, якщо він не бажає
укладати договір на отримання коштів
для придбання автомобіля. Після
укладення договору на придбання
автомобіля, щомісячно виплачує 444 грн.45
коп. та в порядку черговості отримує
кошти на придбання автомобіля на
протязі 1 місяця. Він умови договорів
виконував, однак в повідомлений
представником відповідачів термін
кошти на придбання автомобіля не
отримав. При неодноразових зверненнях
до відповідача останній повідомляв, що
кошти йому будуть надані наступного
місяця, так як він по кількості
здійснених внесків знаходить на 2 або 3
місці. В грудні 2013 року він вніс
черговий внесок, однак і цього разу
йому було відмовлено у видачі коштів.
Оскільки, сума кредиту яка обумовлена
договором є недостатньою для придбання
автомобіля на даний час, і не маючи
впевненості, що він взагалі отримає ці
кошти звернувся до суду з позовом з
метою повернення сплачених ним коштів
відповідачам.

Представники відповідачів в судове
засідання повторно не з'явилися, про
місце та час розгляду справи
повідомлені належним чином, про що
свідчить також направлення на адресу
суду заперечень, та після виклику в
судове засідання заяв про застосування
позовної давності (а.с.70,76,11. 121, 124).

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність відповідачів на
підставі наявних у справі даних та
доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК
України та ухвалення заочного рішення
відповідно до ст.224 ЦПК України,
оскільки позивач не заперечує проти
такого вирішення справи.

В направлених на адресу суду
запереченнях, відповідачі просили
відмовити в задоволенні позову за
безпідставністю. При цьому представник
ДП «Аурум» ТОВ «Компанія «Приват -
Плюс» вказував, що укладений 30.05.2009 року
договір про надання консультаційних
послуг з позивачем передбачав термін
дії договору 9 днів та можливість
протягом вказаного терміну подати
заяву про його розірвання. Однак
позивач такої заяви не подав, більше
того, підписав акт від 09.06.2009 року, який
підтвердив отримання вказаних послуг.
Зміст договору не суперечить
положенням ст..203 ЦК України та
укладений з дотриманням вимог ст.204 ЦК
України, тому підстави для визнання
його недійсним відсутні. Крім того,
відповідач подав заяву про
застосування судом позовної давності і
відмову в задоволенні позову з цих
підстав, оскільки позивач звернувся до
суду з позовом про визнання договору
недійсним поза межами строку позовної
давності після спливу 3-річного терміну
(а.с.71-74,116-117).

Представник ТОВ «Компанія «Приват -
Плюс» в направлених на адресу суду
письмових запереченнях вказував, що
заявлені вимоги позивача є
безпідставними, оскільки обов'язки які
покладені договором №02098 від 30.05.2009
року про надання послуг щодо придбання
товару укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ
«Компанія Приват - Плюс» виконуються:
позивачеві присвоєно персональний код,
надіслана пам'ятка, в кінці кожного
календарного місяця проводяться
асигнаційні акти, надсилаються
реквізити для сплати щомісячних
платежів та повідомлення про дату
проведення Асигнаційних актів. ОСОБА_1
також виконує умови договору, так як
вносить щомісячно платежі.

Крім того, зазначає, що товариство є
фінансовою установою, право якої на
надання фінансових послуг
підтверджується відповідним
Свідоцтвом про реєстрацію фінансової
установи згідно з вимогами п.11-1 ч.1 ст. 4
ЗУ Про фінансові послуги та
регулювання ринку фінансових послуг»,
яка діє з 08.01.2012 року. Та вказує на
відсутність ознак «пірамідальної
схеми» в послугах які надає відповідач
згідно оспорюваного договору, тобто
безтоварність та сплати компенсації
одним учасником за рахунок інших,
оскільки за семою придбання товарів у
групах товар придбавають усі учасники
за рахунок об'єднання внесків кожного з
них. Різниця між споживачами -
учасниками схеми є тільки в часі
одержання товару кожним з них за умови
виконання своїх зобов'язань. Також
представник відповідача вважає, що
позивачем пропущений строк звернення
до суду з позовом для захисту своїх
прав, що є підставою для відмови в
задоволенні позову (а.с.77-81,119).

Заслухавши позивача, дослідивши
письмові докази по справі, суд
встановив. ОСОБА_1 30.05.2009 року уклав з ДП
«Аурум» ТОВ «Компанія«Приват - Плюс»
договір №020098 про надання
консультаційних послуг щодо
можливості придбання на його користь
товарів широкого асортименту на умовах
Договору, що укладаються та
підписуються з ТОВ «Компанія «Приват -
Плюс» за умовами якого він сплатив 8000
гривень, що підтверджується квитанцією
про оплату (а.с.18).

Предметом даних договорів є надання
Виконавцем за завданням Замовника
консультаційних послуг щодо
можливості придбання на його користь
товарів широкого асортименту на умовах
Договору, Додатку №1 («Програми
діяльності «Приват - Плюс») та Додатку
№2 (Анкетні дані Партнера) до нього, що
укладаються (підписуються) Замовником
із ТОВ «Компанія «Приват - Плюс». Згідно
п.1.2 Договору Виконавець зобов'язується
надавати замовнику такі послуги:
проведення консультацій, оформлення
документів та підписання Договору №02098
від 30.05.2009 року та додатків до них між
Замовником та ТОВ «Компанія «Приват -
Плюс» відповідно до чинного
законодавства України.

Взяті на себе зобов'язання за вказаним
договором сторони виконали, про що
свідчить акт прийому-передачі від
09.06.2009 року до договору №№02098 від 30.05.2009
року про надання послуг щодо придбання
товару, про надання консультаційних
послуг, підписаний між Замовником та
Виконавцем, а також квитанціями на
підтвердження здійснення проплат
(а.с.11-17,74,19-32).

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Статтями 10 та 60 ЦПК України
передбачено, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказує, що угоди, які він оскаржує,
вчинені під впливом обману. Відповідно
на підтвердження своїх вимог про
визнання правочину недійсним позивач
повинен довести, що така помилка дійсно
мала місце, а також що ця помилка має
істотне значення.

Помилка внаслідок власного
недбальства, незнання закону чи
неправильного його тлумачення однією
зі сторін не є підставою для визнання
правочину недійсним.

Правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину. На відміну від помилки,
ознакою обману є умисел у діях однієї
зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача,
істотність значення обставин, щодо
яких особу введено в оману, і сам факт
обману повинна довести особа, яка діяла
під впливом обману.

ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про
всі істотні умови договорів, Програми
діяльності «Приват - Плюс»,
усвідомлював їх значення та зміст, що
засвідчив своїми підписами. Тому суд
вважає, що ОСОБА_1 не надав достатніх
та переконливих доказів обману з боку
відповідачів.

Посилання позивача на наявність
"пірамідальної схеми" на думку суду
також не заслуговує на увагу, оскільки
суперечить змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону
України "Про захист прав споживачів" у
зв'язку з відсутністю головних ознак
"пірамідальної схеми".

Крім того, для віднесення схеми до
пірамідальної необхідно врахувати й
інші норми чинного законодавства
України, що регулюють спірні
правовідносини, оскільки діяльність
ТОВ«Приват - Плюс» підпадає під поняття
"фінансова послуга".

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України
"Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг" під поняттям
"фінансова послуга" розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

На момент підписання спірних договорів
- 30 травня 2009 року чинним
законодавством не вимагалось
отримання ліцензійних умов на
здійснення діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групі (Вимога
щодо ліцензування набула чинності з 9
січня 2012 року відповідно до п.11-1 ч.1 ст. 4
ЗУ «Про фінансові послуги та
регулювання ринку фінансових послуг»).

Між тим, предметом цих договорів є
надання партнеру послуг шляхом
формування товариства партнерів, метою
яких є отримання товару.

Відповідно до додатку №2 Договору
система «Програма діяльності «Приват-
Плюс», кожний укладений Договір
включається в Товариство партнерів,
кожному сформованому товариству
партнерів надається номер, кожному
партнеру - порядковий номер його в
Товаристві. Після формування
Товариства Партнерів залучення інших
учасників не відбувається.

Відповідно до ст. 7 договору ТОВ
«Компанія «Приват-Плюс» гарантує
одержання права на отримання товару за
умови виконання Партнером усіх
зобов'язань, передбачених договором та
додатками до нього.

Згідно п. 4.1. «Програми діяльності
Приват-Плюс» з початку і до кінця
Графіка платежів Партнер повинен
сплачувати в кожному місяці щомісячний
загальний платіж, зазначений у Додатку
№ 2 до Договору. Зобов'язання зі сплати
щомісячного загального платежу
виникає у партнера першого числа
місяця, наступного за місяцем, в якому
було укладено Договір та Партнеру
присвоєно персональний код.

Виходячи з того, що законодавець
розрізняє ознаки, що застосовуються до
поняття «пірамідальна схема» та
«придбання товарів у групах», то перше
є порушенням законодавства, а друге, за
умови отримання відповідного дозволу і
дотримання всіх встановлених вимог, є
легітимною підприємницькою
діяльністю.

Такий висновок ґрунтується на головній
ознаці відсутності «пірамідальної
схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів» -
це товарність схеми, тобто
передбачення надання споживачу товару
в обмін на внесені ним кошти.

Зазначена правова позиція, викладена
Верховним Судом України у постанові
від 11 вересня 2013 року у справі № 6-40цс 13,
та є обов'язковою для всіх судів
України відповідно до приписів ч. 1 ст.
360-7 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що позовні вимоги позивача не
ґрунтуються на законі і задоволені
бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 208, 209, 213-215, 224-228,
294, ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, ст.. 4 ЗУ «Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг», ст.19 ЗУ «Про
захист прав споживачів», суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог про
визнання недійсним з моменту
укладення договору про надання
консультаційних послуг №02098 від 30.05.2009
року укладеного між ОСОБА_1 та Дочірнім
підприємством «АУРУМ» Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Приват - Плюс» та стягнення сплачених
коштів в розмірі 8000 (вісім тисяч)
гривень 00 копійок, про визнання
недійсним з моменту укладення
договору №02098 від 30.05.2009 року про
надання послуг щодо придбання товару
укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс»» та стягнення сплачених
коштів в розмірі 24444 (двадцять чотири
тисячі чотириста сорок чотири) гривні 75
копійок - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області, через
Миргородський міськрайонний суд
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: В. М. Куцин