У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Оніпко О.В., Хилевича С.В.

Секретар судових засідань
Ковальчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Кредитні
ініціативи" на рішення Рівненського
міського суду від 10 січня 2014 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю „Кредитні
ініціативи" до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

В червні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю (далі по
тексту ТзОВ) „Кредитні ініціативи"
звернулося до суду із вказаними
позовними вимогами.

Рішенням Рівненського міського
суду від 10 січня 2014 року вимоги
позивача задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Кредитні
ініціативи" заборгованість за
кредитним договором у сумі 8681,41гривню
та судовий збір в сумі 1844,98гривні.

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Кредитні
ініціативи" до ОСОБА_3 про солідарне
стягнення кредитної заборгованості в
розмірі 207438,41гривень відмовлено у
зв"язку з безпідставністю позовних
вимог.

Справа №22ц/787/1176/2014
Головуючий у 1-й інстанції Кучина Н.Г.

Суддя-доповідач Собіна І.М.

У поданій апеляційній скарзі
представник ТзОВ „Кредитні
ініціативи" вказує, що підставою
часткового задоволення позову стала
наявність судового наказу
Рівненського міського суду від 29
грудня 2008 року у справі № 2н-1605, яким
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
„Промінвестбанк" заборгованість за
кредитним договором №1136/06 в розмірі
198757гривень.

При цьому, суд посилаючись на
зазначений наказ, дійшов висновку, що
вимоги позивача є безпідставними з
огляду на подвійне стягнення
заборгованості з позичальника - ОСОБА_2

Проте, у своїх висновках суд не
врахував, що незважаючи на наявність
вказаного судового наказу від 29 грудня
2008 року, доказів його виконання боржник
суду не надав.

Вважає, оскільки відсутність
доказів виконання судового наказу дає
підстави стверджувати, що таке рішення
не виконано, а тому і подвійне
стягнення заборгованості відсутнє,
оскільки стягнення як таке не
проводилось.

Вказує на неправильне застосування
судом норм матеріального права, а саме
ст. ст. 525, 526, 553, 554, ч. 4 ст. 559 ЦК України,
неповне з"ясування обставин, що мають
значення для справи.

Просив оскаржуване рішення суду
першої інстанції скасувати і ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог у повному об"ємі.

Колегія суддів, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, дійшла висновку про її
відхилення з таких підстав.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2006
року Закрите акціонерне товариство
„Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" та
ОСОБА_2 уклали кредитний договір №1136/06.

Згідно п. п. 2.1, 2.2 договору банк надав
ОСОБА_2 кредит у сумі 39600доларів США під
12% річних за користування кредитними
коштами з терміном їх повернення не
пізніше 21 жовтня 2011 року.

З метою забезпечення виконання
позичальником кредитного договору 25
жовтня 2006 року між Закритим
акціонерним товариством „Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" та ОСОБА_3 укладено договір поруки
№1138/06.

17 грудня 2012 року між ПАТ
„Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" та ТзОВ
„Кредитні ініціативи" було укладено
договір відступлення права вимоги,
відповідно до якого ПАТ „Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" відступило ТзОВ „Кредитні
ініціативи" права вимоги за кредитним
договором та договором поруки.

ОСОБА_2 кредитні зобов"язання
належним чином не виконував, це змусило
ПАТ „Промінвестбанк" звернутися до
суду із заявою про видачу судового
наказу.

Рівненським міським судом 29 грудня
2008 року було видано судовий наказ
№2н-1605, яким стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ „Промінвестбанк" в особі
його філії „Відділення
Промінвестбанку в м. Рівне"
заборгованість за кредитним договором
№11360/06 від 25 жовтня 2006 року в сумі
198757гривень та судові витрати в розмірі
1008гривень.

15 травня 2009 року на підставі
судового наказу відкрито виконавче
провадження.

Оскільки заборгованість ОСОБА_2 на
час звернення до суду перед ТзОВ
„Кредитні ініціативи" становила
207438,41гривень, врахувавши вже стягнуту
судовим наказом з боржника суму
198757гривень, суд обґрунтовано стягнув
різницю заборгованості в розмірі
8681,41гривню.

Суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку про припинення поруки
ОСОБА_3 з підстав передбачених ч. 4 ст. 559
ЦК України оскільки, кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов"язання не
пред"явив вимог до поручителя.

Враховуючи, що при вирішенні справи
суд першої інстанції норми
матеріального та процесуального права
не порушив, а доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстав для скасування оскаржуваного
рішення колегія суддів не знаходить.

Виходячи з наведеного та керуючись
п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. ст. 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Кредитні
ініціативи" відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
від 10 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена сторонами та особами, які
брали участь у справі в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів починаючи
з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
І.М.Собіна

Судді:
О.В.Оніпко

С.В.Хилевич