Провадження № 2/524/284/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21.05.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Середа А.В.

при секретарі - Кот А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кременчуці цивільну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та зустрічною позовною
заявою ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання недійсним
правочину,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

19.05.2008 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс» та
ОСОБА_1 уклали Кредитний договір №
2.

Відповідно до умов вищевказаного
Кредитного договору, Первинний
кредитор зобов'язується надати
відповідачеві кредит у сумі 121650,00 гри.

Відповідно до умов Кредитного
договору, відповідач зобов'язується в
порядку та на умовах, що визначені
Кредитним договором повертати Кредит,
виплачувати проценти за користування
Кредитом, сплачувати неустойки та інші
передбачені платежі в сумі, строки та
на умовах, що передбачені Кредитним
договором та Додатком № 1 до нього -
Графіком платежів.

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та
ТОВ «Кредитні ініціативи» було
укладено Договір купівлі-продажу
кредитного портфелю, відповідно до
якого ТОВ «Кредитні ініціативи»
зобов'язувалось передати грошові кошти
в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а
ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язувалось
відступити ТОВ «Кредитні ініціативи»
свої права грошових вимог до боржників
за Кредитними договорами, перелік яких
міститься в Додатку №1 до Договору
відступлення. Таким чином. Товариством
з Обмеженою Відповідальністю
«ПростоФінанс» було відступлено право
грошової вимоги за Кредитним Договором
№2 від 19.05.2008 року Товариству з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи». Відповідно до зазначеного
договору, сторони свої зобов'язання
повністю виконали - ТОВ «Кредитні
ініціативи» передало грошові кошти, а
ТОВ «ПростоФінанс» відступило свої
права грошової вимоги до боржників за
Кредитними Договорами, перелік яких
міститься в Додатку №1 до Договору
відступлення.

Первинний кредитор свої зобов'язання
за Кредитним договором виконав,
надавши відповідачеві, кредит у сумі
121650,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням про
перерахування коштів відповідно до
заяви відповідача.

Відповідно до умов Кредитного договору
та Договору відступлення, Позивач
вправі вимагати дострокового
погашення Кредиту у разі невиконання
чи неналежного виконання Відповідачем
умов Кредитного договору.

У порушення умов Кредитного договору,
Відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконав, в результаті чого
станом на 10.09.2013 року має прострочену
заборгованість за кредитом - 97876,58 грн.,
по відсотках - 29701,58 грн. та комісії - 8576,56
грн.

У зв'язку з систематичним порушенням
боржником своїх обов'язків зі сплати
кредиту, відповідно до норм чинного
законодавства та діючого Кредитного
договору йому було нараховано
неустойку (штраф). На 10.09.2013 року розмір
неустойки становить (штрафу): - 23955,91 грн.

Відповідно до умов Кредитного договору
у разі невиконання або неналежного
виконання відповідачем будь-яких
зобов'язань, прийнятих на себе згідно
умов Кредитного договору, в тому числі
щодо сплати щомісячних платежів згідно
умов Кредитного договору незалежно від
настання кінцевого терміну повернення
кредиту, Позивач має право вимагати
дострокового погашення
заборгованості, в тому числі суми
кредиту (або її відповідної частини)
та/або процентів за користування
кредитом, та/або комісії за надання
кредиту, та/або комісії за управління
кредитом, та/або суми неустойки чи
інших грошових зобов'язань за
Кредитним договором.

Для захисту своїх кредиторських прав,
на виконання умов Кредитного договору
Відповідачу була направлена письмова
вимога про дострокове повернення
кредиту, але на дату подання позовної
заяви вимога не виконана.

Відповідно до положень Кредитного
договору кредитодавець має право
вимагати задоволення позичальником
вимоги про дострокову сплату
заборгованості в судовому порядку.

Таким чином, зважаючи на невиконання
відповідачем зобов'язання стосовно
умов повернення кредиту, Позивач
вправі вимагати стягнення з
відповідача заборгованість по кредиту,
заборгованість за відсотками та
комісією, неустойку за невиконання
умов договору (штраф).

Зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

До матеріалів позовної заяви додаються
письмові докази, що підтверджують,
обставини справи, а саме:

Наявність невиконаних зобов'язань
відповідача щодо повернення кредиту -
підтверджується довідкою про
розрахунок заборгованості.

Попередження Відповідача про
порушення умов зобов'язання -
підтверджується копією вимоги про
дострокове повернення кредиту та
доказами її відправлення.

Посилаючись на стягнути з відповідача
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», ЄДРПОУ - 35326353, р/р - 2001,
місцезнаходження: 07400, Київська обл., м.
Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14
заборгованість у розмірі - 160110,63 грн., а
саме: - за кредитом - 97876,58 грн.; - по
відсотках та комісії - 29701,58 грн.; - та
комісій - 8576,56 грн.; - штраф - 23955,91 грн.;

Стягнути з відповідача на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», ЄДРПОУ- 35326353, р/р - 2001,
місцезнаходження: 07400, Київська обл., м.
Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14,
витрати по сплаті судового збору у сумі
- 1601,10 грн.

В березні 2013 року відповідач ОСОБА_1
звернувся до суду з зустрічним позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання недійсним
правочину.

В зустрічному позові вказував, що в
провадженні Автозаводського районного
суду міста Кременчук Полтавської
області знаходиться цивільна справа за
позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ТОВ «Кредитні ініціативи» заявлені
позовні вимоги про стягнення з нього
заборгованості в загальній сумі 160110,63
грн. за кредитним договором № 2,
укладеним 14.05.2008 р. між ним і ТОВ
«ПростоФінанс».

Як стверджує позивач за первісним
позовом за договором, 18.05.2012 р. між ним
та ТОВ «ПростоФінанс» був укладений
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю, за умовами якого позивач
придбав серед інших право вимоги до
нього за кредитним договором № 2,
укладеним 14.05.2008 р. між відповідачем і
ТОВ «ПростоФінанс».

За таких обставин він має юридичний
інтерес у питанні правомочності (або
недійсності) такого договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.05.2012 р., укладеного між ТОВ
«Кредитні ініціативи» і ТОВ
«ПростоФінанс». Від визначення питання
правомочності договору залежить обсяг
моїх прав та обов'язків відносно
кредитора (первісного та нового).

Вважаю, що при укладенні договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.05.2012 р. між ТОВ «Кредитні
ініціативи» і ТОВ «ПростоФінанс» не
були дотримані вимоги ч. 1 ст. 203 ЦК
України.

Зміст договору суперечить статті 1
Конвенції УНІДРУА про міжнародний
факторинг, вчиненої 28 травня 1988 року в
м. Оттаві (Закон України № 3302-ІУ від
11.01.2006 р. «Про приєднання України до
Конвенції УНІДРУА про міжнародний
факторинг»).

Відповідно до п. «а» ч. 2 статті 1
Конвенції постачальник відступає або
може відступати фактору право грошової
вимоги, яке випливає з договорів
купівлі-продажу товарів, укладених між
постачальником та його покупцями
(боржниками), крім договорів
купівлі-продажу товарів, придбаних в
першу чергу для їхнього особистого.
сімейного або домашнього використання.

Вважає, що слід виходити з широкого
тлумачення поняття договору
купівлі-продажу товарів та розуміти
дід цим і надання грошових коштів для
купівлі таких товарів.

Як вбачається з п. 1.2 кредитного
договору № 2 від 14.05.2008 р.,
укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ
«ПростоФінанс», кредит був наданий
позичальнику для оплати
автотранспортного засобу марки Кіа
моделі Сееd, об'єм двигуна 1596 куб.см.
Зазначений автомобіль був придбаний
ОСОБА_1 для особистого та сімейного
використання.

Посилаючись на обставини і підстави
викладені в зустрічній позовній заяві
відповідач просив суд прийняти
зустрічний позов до спільного розгляду
з позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;
Залучити в якості співвідповідача
товариство з обмеженою
відповідальністю «ПРОСТОФІНАНС»
(місцезнаходження: 04 073, м. Київ,
Московський проспект, будинок 9).
Визнати недійсним договір
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.05.2012 р. між ТОВ «Кредитні
ініціативи» і ТОВ «ПростоФінанс».

Представник
позивача-відповідача ТОВ «Кредитні
ініціативи» в судове засідання не
з'явився, надав суду клопотання про
розгляд справи без його участі. Позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач-позивач ОСОБА_1 в
судове засідання повторно не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, направив
в судове засідання свого представника
ОСОБА_2

Представник відповідача-позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні
зустрічні позовні вимоги підтримала, в
задоволенні первісного позову просила
відмовити.

Представник відповідача ТОВ
«Кредитні ініціативи» в судове
засідання не прибув, про день, час та
місце слухання справи повідомлялись
належним чином, про причини неявки суд
не повідомляли.

Суд, дослідивши матеріали справи,
надані суду докази, приходить до
висновку про необхідність відмовити в
задоволенні первісних та зустрічних
позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1077 Цивільного
Кодексу України, за договором
факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника). Клієнт може відступити
факторові свою грошову вимогу до
боржника з метою забезпечення
виконання зобов'язання клієнта перед
фактором.

Відповідно до ст.1078 Цивільного Кодексу
України, предметом договору факторингу
може бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога). Майбутня
вимога вважається переданою фактору з
дня виникнення права вимоги до
боржника.

Відповідно до ст.1080 Цивільного Кодексу
України, договір факторингу є дійсним
незалежно від наявності домовленості
між клієнтом та боржником про заборону
відступлення права грошової вимоги або
його обмеження. У цьому разі клієнт не
звільняється від зобов'язань або
відповідальності перед боржником у
зв'язку із порушенням клієнтом умови
про заборону або обмеження
відступлення права грошової вимоги.

Відповідно до ст.1084 Цивільного Кодексу
України, якщо відповідно до умов
договору факторингу фінансування
клієнта здійснюється шляхом купівлі у
нього фактором права грошової вимоги,
фактор набуває права на всі суми, які
він одержить від боржника на виконання
вимоги.

Відповідно до ст.514 Цивільного Кодексу
України, до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч.1 ст.516 Цивільного
Кодексу України, заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України та умов Кредитного договору, у
разі невиконання, чи несвоєчасного
виконання зобов'язань в частині
повернення кредиту та/або сплати
процентів, комісій згідно з умовами
Кредитного договору, Відповідач
зобов'язаний сплатити Позивачу
неустойку (штраф, пеня).

Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу
України Право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 ЦК
України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, а зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
передбачені ст. 203 ЦК України. Згідно ч. 1
ст. 203 ЦК України (в редакції, чинній на
момент укладення договору від 18.05.2012 р.)
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Згідно ст. 10 ЦК України чинний
міжнародний договір, який регулює
цивільні відносини, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, є частиною
національного цивільного
законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦК України якщо у
чинному міжнародному договорі України,
укладеному у встановленому законом
порядку, містяться інші правила, ніж ті,
що встановлені відповідним актом
цивільного законодавства,
застосовуються правила відповідного
міжнародного договору України.

Судом достовірно встановлено, що 19.05.2008
року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс» та
ОСОБА_1 уклали Кредитний договір №
2.

Відповідно до умов вищевказаного
Кредитного договору, Первинний
кредитор зобов'язується надати
відповідачеві кредит у сумі 121650,00 гри.

Відповідно до умов Кредитного
договору, відповідач зобов'язується в
порядку та на умовах, що визначені
Кредитним договором повертати Кредит,
виплачувати проценти за користування
Кредитом, сплачувати неустойки та інші
передбачені платежі в сумі, строки та
на умовах, що передбачені Кредитним
договором та Додатком № 1 до нього -
Графіком платежів.

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та
ТОВ «Кредитні ініціативи» було
укладено Договір купівлі-продажу
кредитного портфелю, відповідно до
якого ТОВ «Кредитні ініціативи»
зобов'язувалось передати грошові кошти
в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а
ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язувалось
відступити ТОВ «Кредитні ініціативи»
свої права грошових вимог до боржників
за Кредитними договорами, перелік яких
міститься в Додатку №1 до Договору
відступлення. Таким чином. Товариством
з Обмеженою Відповідальністю
«ПростоФінанс» було відступлено право
грошової вимоги за Кредитним Договором
№2 від 19.05.2008 року Товариству з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи». Відповідно до зазначеного
договору, сторони свої зобов'язання
повністю виконали - ТОВ «Кредитні
ініціативи» передало грошові кошти, а
ТОВ «ПростоФінанс» відступило свої
права грошової вимоги до боржників за
Кредитними Договорами, перелік яких
міститься в Додатку №1 до Договору
відступлення.

Первинний кредитор свої зобов'язання
за Кредитним договором виконав,
надавши відповідачеві, кредит у сумі
121650,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням про
перерахування коштів відповідно до
заяви відповідача.

Відповідно до умов Кредитного договору
та Договору відступлення, Позивач
вправі вимагати дострокового
погашення Кредиту у разі невиконання
чи неналежного виконання Відповідачем
умов Кредитного договору.

У порушення умов Кредитного договору,
Відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконав, в результаті чого
станом на 10.09.2013 року має прострочену
заборгованість за кредитом - 97876,58 грн.,
по відсотках - 29701,58 грн. та комісії - 8576,56
грн.

У зв'язку з систематичним порушенням
боржником своїх обов'язків зі сплати
кредиту, відповідно до норм чинного
законодавства та діючого Кредитного
договору йому було нараховано
неустойку (штраф). На 10.09.2013 року розмір
неустойки становить (штрафу): - 23955,91 грн.

Відповідно до умов Кредитного договору
у разі невиконання або неналежного
виконання відповідачем будь-яких
зобов'язань, прийнятих на себе згідно
умов Кредитного договору, в тому числі
щодо сплати щомісячних платежів згідно
умов Кредитного договору незалежно від
настання кінцевого терміну повернення
кредиту, Позивач має право вимагати
дострокового погашення
заборгованості, в тому числі суми
кредиту (або її відповідної частини)
та/або процентів за користування
кредитом, та/або комісії за надання
кредиту, та/або комісії за управління
кредитом, та/або суми неустойки чи
інших грошових зобов'язань за
Кредитним договором.

Для захисту своїх кредиторських прав,
на виконання умов Кредитного договору
Відповідачу була направлена письмова
вимога про дострокове повернення
кредиту, але на дату подання позовної
заяви вимога не виконана.

Відповідно до положень Кредитного
договору кредитодавець має право
вимагати задоволення позичальником
вимоги про дострокову сплату
заборгованості в судовому порядку.

Таким чином, зважаючи на невиконання
відповідачем зобов'язання стосовно
умов повернення кредиту, Позивач
вправі вимагати стягнення з
відповідача заборгованість по кредиту,
заборгованість за відсотками та
комісією, неустойку за невиконання
умов договору (штраф).

18.05.2012 р. між ним та ТОВ «ПростоФінанс»
був укладений договір купівлі-продажу
кредитного портфелю, за умовами якого
позивач придбав серед інших право
вимоги до нього за кредитним договором
№ 2, укладеним 14.05.2008 р. між ним і
ТОВ «ПростоФінанс».

За таких обставин він має юридичний
інтерес у питанні правомочності (або
недійсності) такого договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.05.2012 р., укладеного між ТОВ
«Кредитні ініціативи» і ТОВ
«ПростоФінанс». Від визначення питання
правомочності договору залежить обсяг
моїх прав та обов'язків відносно
кредитора (первісного та нового).

При укладенні договору купівлі-продажу
кредитного портфелю від 18.05.2012 р. між
ТОВ «Кредитні ініціативи» і ТОВ
«ПростоФінанс» не були дотримані
вимоги ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Зміст договору суперечить статті 1
Конвенції УНІДРУА про міжнародний
факторинг, вчиненої 28 травня 1988 року в
м. Оттаві (Закон України № 3302-ІV від
11.01.2006 р. «Про приєднання України до
Конвенції УНІДРУА про міжнародний
факторинг»).

Відповідно до п. «а» ч. 2 статті 1
Конвенції постачальник відступає або
може відступати фактору право грошової
вимоги, яке випливає з договорів
купівлі-продажу товарів, укладених між
постачальником та його покупцями
(боржниками), крім договорів
купівлі-продажу товарів, придбаних в
першу чергу для їхнього особистого,
сімейного або домашнього використання.

Як вбачається з п. 1.2 кредитного
договору № 2 від 14.05.2008 р.,
укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ
«ПростоФінанс», кредит був наданий
позичальнику для оплати
автотранспортного засобу марки Кіа
моделі Сееd, об'єм двигуна 1596 куб. см.
Зазначений автомобіль був придбаний
ОСОБА_1 для особистого та сімейного
використання.

Вважаючи ту обставину, що
позивачем-відповідачем не надано
доказів, які були витребувані судом
згідно ухвали від 11.03.2014 року, а тому суд
не може за наявних матеріалів справи
дати належну оцінку доказів,
враховуючи вищевикладене, то суд
вважає, що в задоволення первісних
позовних вимог ТОВ «Кредитні
ініціативи» необхідно відмовити, в
задоволенні зустрічних позовних вимог
також необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 203, 215, 509, 514, 516, 525, 526,
549, 1049, 1054, 1077, 1078, 1080, 1084 ЦК України, ст.ст.
14, 57-59, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання недійсним
правочину - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд
міста Кременчука шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: