Справа № 363/5129/13-ц Головуючий у І
інстанції Рудюк О.Д.Провадження №
22-ц/780/3263/14 Доповідач у 2 інстанції
ФінагєєвКатегорія 47
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 31 березня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року позивач
звернулася до суду з позовом та просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від
усіх видів його заробітку (доходу), але
не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач
добровільно не надає допомогу на
утримання дитини, участі у її вихованні
не приймає.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 31 березня 2014
року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти щомісячно на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6
частини від усіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного року, починаючи з 17.12.2013
року та до досягнення дитиною
повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції через порушення норм
матеріального і процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд безпідставно
зазначив у своєму рішенні про
наявність на утриманні у відповідача
дружини та дитини. Інформація, надана
відповідачем щодо його доходів, є
неправдивою та такою, що приховує
дійсний дохід. Позивач останніх два
роки не має постійного місця роботи.
Судом також не враховано вік дитини та
її потреби. Стягнення аліментів у
розмірі ? з усіх видів заробітку не
ставить в гірше становище іншого його
утриманця, бо сукупний дохід на всіх
дітей не перевищує 50 % доходу
відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції через неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та ухвалити нове рішення, яким стягнути
аліменти у твердій грошовій сумі у
розмірі 1 500 грн. В обґрунтування
доводів апеляційної скарги зазначає,
що відповідач є фізичною
особою-підприємцем і його
середньомісячний дохід складає 3 713 грн.
99 коп. Висновки суду щодо регулярності
доходів ОСОБА_1 є безпідставними, так як
середньомісячний дохід може
коливатися як у сторону збільшення, так
і в сторону зменшення. У зв'язку з
політичними подіями відповідач не може
спрогнозувати подальші доходи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
перебували у зареєстрованому шлюбі з 28
вересня 2002 року по 10 листопада 2010 року,
що підтверджується свідоцтвом про
одруження та рішенням суду від 10.11.2010
року.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво
про народження № НОМЕР_1.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем,
що підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця. Вид діяльності -
лісопильне та стругальне виробництво,
оптова торгівля деревиною та
будівельними матеріалами та
санітарно-технічним обладнанням,
виробництво щитового паркету,
неспеціалізована оптова торгівля,
діяльність посередників у торгівлі
деревиною, будівельними матеріалами та
санітарно-технічними виробами, надання
в оренду й експлуатацію власного чи
орендованого нерухомого майна.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції враховував стан здоров'я
дитини та сторін по справі, наявність
на утриманні у відповідача іншої
дружини та малолітньої дитини.

Однак, колегія суддів не може повністю
погодитися з висновками суду першої
інстанції щодо визначення розміру
аліментів, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК
України - якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що відповідач є
фізичною особою-підприємцем, має
мінливий та не регулярний дохід,
колегія суддів вважає, що розмір
аліментів має бути визначений у
твердій грошовій сумі.

На ці обставини обґрунтовано
посилається відповідач в своїй
апеляційній скарзі, зазначаючи, що його
дохід може коливатися в сторону
збільшення або зменшення та може бути
не регулярним.

На зазначене суд першої інстанції
уваги не звернув та дійшов помилкового
висновку про визначення розміру
аліментів в частці від заробітку
відповідача.

Доводи апеляційної скарги позивача,
щодо наявності підстав до стягнення
аліментів в частці від заробітку з
посиланнями на наявність у
відповідача цінного майна, колегія
суддів не може взяти до уваги оскільки
наявність у платника аліментів
будь-якого майна в тому числі і цінного
не є обставиною, яка має бути врахована
судом під час вирішення питання про
розмір аліментів, що підлягають
стягненню на утримання дитини.

За таких обставин, висновки суду в
частині визначення розміру аліментів в
частці від заробітку не відповідають
фактичним обставинам справи та не
ґрунтуються на наявних у справі
доказах, а відтак рішення суду в цій
частині підлягає зміні.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 31 березня 2014 року
в частині визначення розміру аліментів
змінити.

Стягнути з ОСОБА_1, проживаючого
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, проживаючої
АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500
гривень щомісяця, починаючи від дня
пред'явлення позову та до досягнення
дитиною повноліття.

В іншій частині Вишгородського
районного суду Київської області від 31
березня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.