АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 ц - 796/8189/2014
Головуючий у І інстанції: Лужецька О.Р.
Доповідач: Корчевний Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: Корчевного Г.В.,

Суддів: Лапчевської О.Ф.,
Слободянюк С.В.,

при секретарі: Меєчко Д.П.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 05 травня 2014
року у справі за позовом
Житлово-будівельного кооперативу
«Промбудівельник - 8» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року позивач,
Житлово-будівельний кооператив
"Промбудівельник-8" (далі- ЖБК
"Промбудівельник-8") звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, в якому просив
стягнути з відповідача, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в сумі 16 931,03 грн., посилаючись
на те, що внаслідок несумлінного
ставлення відповідача до своїх
обов'язків по сплаті сум за спожиті
житлово-комунальні послуги, позивач
зазнає збитків стосовно утримання
будинку. Також позивач просив стягнути
з відповідача понесені ним витрати на
оплату судового збору в загальному
розмірі 243, 60 грн.

Рішенням Дарницького районного
суду м. Києва від 05 травня 2014 року позов
Позов Житлово-будівельного
кооперативу "Промбудівельник-8" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь
Житлово-будівельного кооперативу
"Промбудівельник-8" ()
заборгованість за житлово-комунальні
послуги у сумі 16 931 (шістнадцять тисяч
дев`ятсот тридцять одна) гривня 03
копійки, з яких 15 427 (п`ятнадцять тисяч
чотириста двадцять сім) гривень 05
копійок - заборгованість за
житлово-комунальні послуги, 615 (шістсот
п`ятнадцять) гривень 82 копійки - збитків
від інфляції та 888 (вісімсот вісімдесят
вісім) гривень 16 копійок - 3% річних та 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок -
судового збору.

Не погодившись з вказаним
рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вказує, що суд ухвалив
оскаржуване рішення з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи та з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим воно є неправосудним та
підлягає скасуванню.

Посилається, що статтею 257
Цивільного кодексу України
передбачено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Відтак, суд мав задовольнити
позовні вимоги позивача за період з
01.12.2010 р. по 01.11.2013 р.

Зазначає, що зі змісту
оскаржуваного рішення вбачається, що
за період з 01.12.2010 р. по 01.11.2013 р. у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в сумі 15 427 грн. 05 коп., а згідно
квитанцій за сплату
житлово-комунальних послуг за вказаний
період заборгованість складає 10 677 грн.
55 коп., що суд не врахував.

Крім того, вказує, що судом не
враховано якість наданих послуг.

В судове засідання суду
апеляційної інстанції з'явилися
представник позивача ЖБК
"Промбудівельник-8" - Кравець Д.М., який
проти апеляційної скарги відповідача
заперечував і просив залишити рішення
суду першої інстанції без змін і
відповідач ОСОБА_1 та його представник -
ОСОБА_3, які підтримали апеляційну
скаргу та просили задовольнити з
підстав, зазначених в ній.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
апеляційного оскарження, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції
встановлено, що відповідно до довідки
№ 291 від 27.05.1987 року та Довідки № 448 від
26.05.1987 року, будинок АДРЕСА_1 перебуває
на балансі ЖБК "Промбудівельник-8" (а.с.
5).

Позивач ЖБК "Промбудівельник-8"
виконує функції експлуатуючої
організації, а саме, забезпечує
організацію комплексу заходів з
технічного, адміністративного
супроводження і належного управління
та утримання житлового будинку АДРЕСА_1
.

Судом встановлено, що у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач
ОСОБА_1. Власником особового рахунку є
теж він (а.с 4).

Судом першої інстанції
встановлено, що відповідач своєчасно
та в повному обсязі не сплачує вартість
наданих послуг, внаслідок чого виникла
заборгованість за житлово - комунальні
послуги, яка станом на 27.01.2014 року
складає 15 427, 05 грн., що підтверджується
розрахунком заборгованості (а.с.6-7).

Судом першої інстанції
досліджено розрахунок, наданий
позивачем , з якого вбачається, що плату
за житлово-комунальні послуги ЖБК
"Промбудівельник-8" нараховує ОСОБА_1,
виходячи з площі квартири - 40,7 кв.м.
Наданий суду розрахунок не був
спростований відповідачем.

Відповідно до ст. Закону України
«Про житлово-комунальні послуги», п. 30
Правил надання послуг з
централізованого опалення , постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил
наданню населенню послуг з
газопостачання споживачі зобов'язані
своєчасно оплачувати надані їм
житлово-комунальні послуги (опалення,
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення та газопостачання) та
витрати на утримання будинку і
прибудинкової території пропорційно
загальної площі квартири, згідно
Порядку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.05.2009
року № 529, а з 01.06.2011 року згідно Порядку,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.06.2011 року № 869.

Статтею 151 Житлового кодексу
України передбачено, що громадяни, які
мають у приватній власності жилий
будинок (квартиру), зобов'язані
забезпечувати його схоронність,
провадити за свій рахунок поточний і
капітальний ремонт, утримувати в
порядку придомову територію.

Відповідно до ст.20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Згідно з п. 7 «Правил користування
приміщеннями житлових будинків»,
затверджених Постановою КМУ № 45 від 24
січня 2006 року «Про внесення змін до
постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року
№ 572», власник та наймач квартири
зобов'язаний оплачувати надані житлово
- комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 14 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і при будинковими
територіями, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 572 від 08
жовтня 1992 року плата за
використовування теплової та
електричної енергії, газу та
водопостачання і каналізацію та інші
послуги власниками квартир, наймачами,
орендарями вноситься за затвердженими
в установленому порядку тарифами.

Згідно зі ст.14 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги",
ціни/тарифи на комунальні послуги та
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій формуються
і затверджуються центральними
органами виконавчої влади,
національними комісіями, що
здійснюють державне регулювання у
відповідних сферах, та органами
місцевого самоврядування відповідно
до їхніх повноважень, визначених
законом.

Відповідно ст. 257 Цивільного кодексу
України передбачено, що загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції правильно виходив
з того, що з відповідача слід стягнути
заборгованість за надані позивачем
житлово - комунальні послуги, а також на
підставі ст. 625 ЦК України, інфляційні
нарахування та три проценти річних, а
саме за період з 01.12.2010 р. по 01.11.2013 р.
заборгованість за житлово-комунальні
послуги у сумі 16 931 гривня 03 копійки, з
яких: 15 427 гривень 05 копійок -
заборгованість за житлово-комунальні
послуги, 615 гривень 82 копійки - збитків
від інфляції та 888 гривень 16 копійок - 3%
річних (а.с. 8,9).

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ст.303 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції здійснює
перевірку законності й
обґрунтованості рішення суду першої
інстанції, відтак заяву про
застосування позовної давності може
бути розглянуто виключно при розгляді
справи в суді першої інстанції.

В матеріалах справи відсутня
заява відповідача ОСОБА_1, подана до
Дарницького районного суду м. Києва,
про застосування позовної давності при
вирішенні даного спору, тому суд першої
інстанції, у відповідності до наданого
розрахунку заборгованості за період з
01.12.2010 р. по 01.11.2013 р. вірно визначив, що
заборгованість відповідача складає 15
427, 05 грн. (а.с.6-7).

Разом з тим, суд першої інстанції
вірно у зазначеному розмірі стягнув з
відповідача на користь позивача 615 грн.
82 коп. індексу інфляції та 888 грн. 16 коп.
трьох процентів річних, оскільки
вказані фінансові санкції підлягають
стягненню відповідно до суми
заборгованості у межах трирічного
строку.

Відтак відповідно до ст. 88 ЦПК
України, якою передбачено, що стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, суд вірно стягнув в
повному обсязі з відповідача сплачені
позивачем судові витрати: а саме -
судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Враховуючи викладене та оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про наявність правових
підстав для задоволення позовних вимог
про стягнення заборгованості за надані
позивачем житлово - комунальні послуги,
а також на підставі ст. 625 ЦК України,
інфляційних нарахувань та трьох
процентів річних, а саме за період з
01.12.2010 р. по 01.11.2013 р. заборгованість за
житлово-комунальні послуги у сумі 16 931
гривня 03 копійки, з яких: 15 427 гривень 05
копійок - заборгованість за
житлово-комунальні послуги, 615 гривень
82 копійки - збитків від інфляції та 888
гривень 16 копійок - 3% річних.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Інші доводи апеляційної скарги
недоведені та містяться лише на
формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 05 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: