Справа № 373/830/13-ц Головуючий у І
інстанції Свояк Д.В.Провадження №
22-ц/780/3455/14 Доповідач у 2 інстанції Гуль
РІШЕННЯ

Іменем України

24 червня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Гуль В.В.,

суддів Березовенко Р.В.,
Касьяненко Л.І.,

при секретарі Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 02 квітня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
спонукання до виконання певних дій,-

в с т а н о в и л а:

у березні 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, в якому просив
зобов'язати відповідача демонтувати
огорожу власної земельної ділянки, що
знаходиться в охоронній зоні
магістрального газопроводу відводу до
газорозподільної станції «Дівички», за
межами населеного пункту, в
адміністративних межах Стовпязької
сільської ради
Переяслав-Хмельницького району
Київської області, та ліквідувати
висаджені вздовж даної земельної
ділянки багаторічні насадження.

Позов мотивовано тим, що дана земельна
ділянка повністю знаходиться в межах 100
метрової охоронної зони газопроводу,
який перебуває на балансі ПАТ
«Укртрансгаз» в особі структурного
невідокремленого підрозділу філії
Управління магістральних газопроводів
«Київтрансгаз» - Яготинського
лінійного виробничого підрозділу
магістральних газопроводів.

Зазначив, що побудова на ній огорожі та
висаджування багаторічних насаджень є
грубим порушенням законодавства
України, створює загрозу майну
позивача та життю і здоров'ю громадян.

Рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 02 квітня 2014 року позов задоволено
частково.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 демонтувати
огорожу, встановлену на земельній
ділянці (кадастровий номер
:06:018:0005), яка знаходиться в
охоронній зоні магістрального
газопроводу- відводу до
газорозподільної станції «Дівички», за
межами населеного пункту, в
адміністративних межах Стовп`язької
сільської ради
Переяслав-Хмельницького району
Київської області.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 видалити
багаторічні насадження (дерева, кущі),
висаджені вздовж земельної ділянки
(кадастровий номер :06:18:0005), яка
знаходиться в охоронній зоні
магістрального газопроводу- відводу до
газорозподільної станції «Дівички», за
межами населеного пункту, в
адміністративних межах Стовп`язької
сільської ради
Переяслав-Хмельницького району
Київської області, із дотриманням
вимог законодавства України, що
регулює порядок видалення
багаторічних насаджень (дерев, кущів
тощо).

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на
користь Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» судовий збір
у сумі 114 (сто чотирнадцять) грн. 17 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції з підстав неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, а також порушення норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог,
зазначивши, що багаторічні насадження
знаходяться по-за межами охоронної
зони і висаджувалися не ОСОБА_2, огорожа
знаходиться по-за межами земельної
ділянки.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що
встановлення огорожі та наявність
багаторічних насаджень на земельній
ділянці, яка розташована в охоронній
зоні магістрального газопроводу
входить у протиріччя з приписами
законодавства та порушує права й
законі інтереси позивача, як власника
цього газопроводу, а також особи,
відповідальної за належне утримання
цього газопроводу та забезпечення
безпечного його функціонування.

Такий висновок суду не відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що документально
підтверджених даних про те, що на час
постановлення рішення суду на спірній
земельній ділянці існувала огорожа
вздовж меж даної земельної ділянки у
справі не має, проте підтверджено
комісійно ( акт від 23 червня 2014 року), що
спірна земельна ділянка із кадастровим
номером :06:18:0005 взагалі не
огороджена, що включає такий предмет
судового розгляду як зобов'язання
огорожу демонтувати.

При цьому також встановлено, що згідно
нотаріально посвідченого договору
дарування від 25.12.2012 року, статей 717, 719
ЦК України відповідач ОСОБА_3 як
дарувальник подарувала, а ОСОБА_2, як
обдарований безоплатно прийняв у
власність земельну ділянку і в такий
спосіб ОСОБА_3 своєї власності
позбулася.

Відповідно до ст. ст. 334 ЦК України, 125 ЗК
України право власності на земельну
ділянку виникає з моменту державної
реєстрації цього права.

Встановлено, що ОСОБА_2 державний акт на
право власності на дану земельну
ділянку виготовив, але реєстрацію
права власності на земельну ділянку не
провів, оскільки в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі, що сторонами
визнано та не спростовується
матеріалами справи, такого запису не
має.

Таким чином своє право на землю ОСОБА_2
не посвідчив в зв'язку з чим воно у
нього не виникло.

За таких обставин та передбачених
законом підстав належного власника
земельної ділянки, а від так і
належного відповідача у справі не має,
що вказує на передчасність цього
позову.

При цьому на передчасність висновку
суду першої інстанції про задоволення
позову вказує і та обставина, що
відповідно до ст. 143 ЦПК України та норм
цивільного процесуального
законодавства, судом не встановлено чи
знаходиться спірна земельна ділянка у
межах охоронної зони магістрального
трубопроводу, що може бути
підтверджено тільки спеціальними
знаннями, а саме проведеною у справі
експертизою, про призначення якої в
суді першої інстанції не заявлялася,
відповідно не проводилося, а в суді
апеляційної інстанції проведена бути
не може за відсутності, передбаченого
законодавством, такої компетенції суду
апеляційної інстанції.

Крім того судом для виконання вимог ст.
ст. 214, 215 ЦПК України не встановлено, чи
є на спірній земельній ділянці зелені
насадження, а якщо є, то рік насадження
та їх власник, а якщо вони дійсно є, чи
передавалися дерева у власність, що є
суттєвим значенням для вирішення
даного спору.

З доводів апеляційної скарги в частині
законності проведення газопроводу не
приймається до уваги, оскільки це
питання вирішуватися не може в зв'язку
з відсутності щодо цього заявлених
вимог.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а рішення суду
першої інстанції скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 02 квітня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про спонукання до
виконання певних дій відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: