Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2014 Справа №607/3541/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства фірма
«Тернопільбудінвестзамовник»
Тернопільської міської ради про
стягнення коштів, моральної шкоди, три
проценти річних та інфляційних
нарахувань за користування коштами,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Комунального підприємства фірма
«Тернопільбудінвестзамовник» (надалі
КП фірма
«Тернопільбудінвестзамовник»), у
якому, з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, просить
стягнути з відповідача 240 000 грн. коштів
сплачених нею згідно договору №41 про
дольову участь у фінансуванні
житлового будинку від 28.10.2008 року; суму
інфляційних нарахувань в розмірі 8 880
грн.; 3% річних за користування коштами в
сумі 19 131,29 грн., а також 20 000 грн.
завданої їй моральної шкоди, яка
полягає в тому, що позивачка є особою
пенсійного віку, несвоєчасне
повернення коштів та не введення в
терміни зазначені договором будинку в
експлуатацію спричинили переживання,
душевні хвилювання, порушення
звичайного ритму життя. Крім того,
просить стягнути 3 441 грн. судового
збору, 3 500 грн. витрат на правову
допомогу, а також 118,08 грн. витрат,
пов»язаних із проведенням експертного
дослідження.

Представники позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просить суд їх
задовольнити з мотивів, викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача КП фірма
«Тернопільбудінвестзамовник» в
судовому засіданні позовних вимог не
визнав, проти їх задоволення заперечив
та суду пояснив, що ОСОБА_1 не
виконувала умови укладеного договору
про дольову участь у фінансуванні
житлового будівництва від 28 жовтня 2008
року. Зважаючи на це, КП «Фірма
Тернопільбудінвестзамовник»
звернулось до суду з позовом про
розірвання договору. Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 25 березня
2013 року позов задоволено, вирішено
розірвати договір про дольову участь у
фінансуванні житлового будівництва №41
від 28.10.2010 року, укладений між КП «Фірма
Тернопільбудінвестзамовник» та
ОСОБА_1. Дане рішення суду набрало
законної сили. Крім того, просить
врахувати, що рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 19 березня 2012 року вирішено
стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Фірма
«Тернопільбудінвестзамовник» кошти в
сумі 148 307 гривень та 1 484 грн. судових
витрат. Підприємство після подання
заяви позивачки про повернення коштів,
перерахувало ОСОБА_1 кошти в сумі 522 000
грн.. Просить відмовити в задоволенні
позову.

Дослідивши та оцінивши зібрані у
справі докази, суд встановив.

28 жовтня 2008 року між позивачем ОСОБА_1
та КП фірма
«Тернопільбудінвестзамовник»
Тернопільської міської ради укладено
договір №41 про дольову участь у
фінансуванні житлового будівництва, за
умовами якого ОСОБА_1 взяла на себе
зобов»язання приймати дольову участь у
фінансуванні будівництва
двохкімнатної квартири НОМЕР_1
загальною проектною площею, 60,0 кв. м. і
трьохкімнатної квартири НОМЕР_2
загальною проектною площею 83,13 кв. м. у
першому під»їзді на третьому поверсі
багатоквартирного житлового будинку
за адресою АДРЕСА_1.

На виконання вимог п.3.1 Договору, ОСОБА_1
внесла на розрахунковий рахунок
забудовника в якості оплати вартості
49,91 кв.м. двохкімнатної квартири НОМЕР_1
загальною проектною площею, 60,0 кв. м. і
трьохкімнатної квартири НОМЕР_2
загальною проектною площею 83,13 кв. м. у
першому під»їзді на третьому поверсі
багатоквартирного житлового будинку
за адресою АДРЕСА_1 кошти в розмірі 762 000
гривень.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 25 березня 2013 року, яке
набрало законної сили, у цивільній
справі за позовом КП фірма
«Тернопільбудінвестзамовник» до
ОСОБА_1 про розірвання договору,
вирішено розірвати договір про дольову
участь у фінансуванні житлового
будівництва №41 від 28.10.2008 року,
укладений між КП фірма
«Тернопільбудінвестзамовник»
Тернопільської міської ради та ОСОБА_1

Як вбачається із зазначеного судового
рішення, «…невиконання відповідачем
умов договору про дольову участь №41
від 28.10.2008 року в частині оплати
вартості будівництва є істотним його
порушенням, а тому вказаний договір
слід розірвати, задовольнивши позовні
вимоги…».

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішення у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

05 липня 2013 року та 06 вересня 2013 року
ОСОБА_1 звернулась із письмовою заявою
до відповідача у якій просить
повернути їй кошти в розмірі 762 000
гривень, які вона внесла на підставі
договору №41 від 28.10.2008 року.

На виконання поданої заяви позивачки,
КП фірма
«Тернопільбудінвестзамовник»
Тернопільської міської ради 24.12.2013 року
повернуто ОСОБА_1 522 000 грн. внесених нею
коштів на фінансування будівництва
спірних квартир, що підтверджується
платіжним дорученням №1306 від 12.12.2013
року.

В силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов»язання, на вимогу
кредитора зобов»язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 5.2 договору №41 про дольову
участь у фінансуванні житлового
будівництва від 28 жовтня 2008 року
передбачено, що у разі дострокового
розірвання договору з ініціативи
«Виконавця», при несплаті «Дольовиком»
вартості виконаних робіт на протязі
трьох місяців, кошти повертаються без
індексації.

Згідно поданого позивачем висновку
експертного дослідження за
результатами проведення економічного
дослідження №666/14-22 від 05.05.2014 року, в
результаті проведених розрахунків
сума індексації для боргу 762 000 грн. за
рахунок інфляційних процесів за період
з 25.03.2013 року по 12.12.2013 року не
визначається (індекс менше 1), 3% річних
для даної суми складає 16 409,10 грн., сума
індексації для заборгованості 240 000 грн.
за період з 13.12.2013 року по 30.04.2014 року
складає 8 880 грн., 3% річних - 2 722,19 грн.,
загальна сума індексації - 8 880 грн., 3%
річних - 19 131,29 грн.

Суд вважає, що позов позивача підлягає
до часткового задоволення шляхом
стягнення з відповідача суми
неповернутих ним коштів у розмірі 240 000
гривень. При цьому суд зазначає, що
позовні вимоги позивача про стягнення
із відповідача сум інфляційних
нарахувань, трьох процентів річних за
користування коштами не підлягають до
задоволення, оскільки підставою для
розірвання договору про дольову участь
у фінансуванні житлового будівництва
від 28 жовтня 2008 року було невиконання
зобов»язань позивачки щодо оплати
вартості будівництва, як зазначено у
вказаному судовому рішенні, а не
порушення зобов»язань з боку
відповідача, а тому застосування до
нього відповідальності передбаченої
ч.2 ст.625 ЦК України суд вважає
безпідставною. Також, не передбачає
інфляційних нарахувань пункт 5.2
вказаного договору, оскільки його
розірвано через несплату позивачем
вартості будівельних робіт.

Відповідно до роз"ясень,
викладених у пункті 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних, тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення). Зокрема
враховуються стан здоров"я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації.

Суд вважає, що вимоги позивача про
стягнення із відповідача 20 000 гривень
моральної шкоди внаслідок
несвоєчасного повернення коштів та не
введення в терміни зазначені договором
будинку в експлуатацію, що спричинило
переживання, душевні хвилювання,
порушення звичайного ритму життя,
також на думку суду, не підлягають до
задоволення, оскільки ОСОБА_1 не
представлено суду доказів, які б
підтверджували наведені позивачем
обставини.

Враховуючи наведене, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до
часткового задоволення, шляхом
стягнення з Комунального підприємства
фірма «Тернопільбудінвестзамовник»
Тернопільської міської ради грошових
коштів в сумі 240 000 грн., сплачених нею на
підставі Договору про дольову участь у
фінансуванні житлового будівництва №41
від 28.10.2008 року, а також понесених
позивачем та документально
підтверджені судові витрати по сплаті
судового збору пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Крім цього, вимоги позивача про
стягнення із відповідача коштів,
затрачених на правову допомогу не
підлягають до задоволення, оскільки
ОСОБА_1 не представлено документальних
доказів, які б підтверджували факт
сплати нею коштів особі, яка таку
правову допомогу надавала.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 151, 152, 212,
215 ЦПК України, ст.625 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року №4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди", суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального
підприємства фірма
«Тернопільбудінвестзамовник»
Тернопільської міської ради про
стягнення коштів, відсотків за
користування коштами та відшкодування
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути із Комунального підприємства
фірма «Тернопільбудінвестзамовник»
Тернопільської міської ради в користь
ОСОБА_1 240 000 (двісті сорок тисяч) грн. 00
коп. грошових коштів, сплачених нею на
підставі договору про дольову участь у
фінансуванні житлового будівництва №41
від 28.10.2008 року.

Стягнути із Комунального
підприємства фірма
«Тернопільбудінвестзамовник»
Тернопільської міської ради в користь
ОСОБА_1 2 400 (дві тисячі чотириста) грн. 00
коп. судового збору, пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог,
сплаченого позивачкою при зверненні із
позовом в суд.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан