Справа № 510/433/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2014 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Рені цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Долинської сільської
ради Ренійського району Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача -
Долинської сільради Ренійського
району позовні вимоги визнав, щодо їх
задоволення не заперечував, просив
розглянути справу у його відсутності.

Позивач на задоволенні позову
наполягав, просив розглянути справу
без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_2 - померла
ІНФОРМАЦІЯ_1; копія свідоцтва про
народження позивача; копія ощадної
книжки, оформленої на ім'я ОСОБА_2; копія
довідки КП «Ренійське БТІ» про
належність ОСОБА_2 житлового будинку
АДРЕСА_1; копія заповіту ОСОБА_2 від
15.03.2006р., оформленого на ім'я ОСОБА_1;
копія сертифікату серії ОД № 0140101 на
право на земельну частку (пай) у КСП
«Анадол» від 25.07.1996р.; копія свідоцтва
серії ОД-ХХ № 03267 на право власності на
майновий пай члена КСП «Анадол» від
15.07.2003р.; копія довідки Долинської
сільради про склад сім'ї ОСОБА_2 на день
її смерті; копії довідок Долинської
сільради про смерть ОСОБА_2; копія
постанови нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 27.02.2014р.;
копія домової книги; копія технічного
паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1,
оформленого на ім'я ОСОБА_2; копія
державного акту від 23.08.1996р. на право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,20 га, виділену для
ведення особистого підсобного
господарства.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що ОСОБА_1 є сином нині
померлої ОСОБА_2 За життя матері
позивача належало наступне майно:

- житловий будинок (із надвірними
спорудами) АДРЕСА_1;

- земельна частка (пай) розміром 3,29 в
умовних кадастрових га без визначення
меж цієї частки в натурі у КСП «Анадол»
с. Долинське згідно сертифікату серії
ОД №0140101 на право на земельну частку
(пай);

- земельна ділянка площею 0,20 га,
розташована на території с. Долинське
Ренійського району, виділена для
ведення особистого підсобного
господарства згідно державного акту
на право приватної власності на землю
від 23.08.1996р., зареєстрованого у Книзі
державних актів на право приватної
власності на землю за № 479;

- майновий пай члена КСП «Анадол» с.
Долинське Ренійського району згідно
свідоцтва серії ОД-ХХ № 03267 про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства;

- грошові вклади за рахунком НОМЕР_1
(ощадна книжка серії НОМЕР_2) у ТВБВ №
10015/0373 філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк».

Факт належності будинку ОСОБА_2
підтверджується копією технічного
паспорту на будинок на її ім'я; довідкою
КП «Ренійське БТІ» від 14.10.2008р.

На випадок смерті ОСОБА_2 розпорядилася
належним їй майном, 15.03.2006р. залишила на
ім'я ОСОБА_1 заповіт, ІНФОРМАЦІЯ_1 -
померла. Після смерті матері позивача
відкрилась спадщина на вищезазначене
майно. У встановлений законодавством
строк для прийняття спадщини позивач
не звернувся до нотаріальної контори
із заявою про її прийняття. Проте,
навіть у випадку своєчасного звернення
позивача за прийняттям спадщини,
оформити її було б неможливо у зв'язку
із тим, що відсутній витяг з Реєстру
прав власності на спірну нерухомість
(який матір за своє життя так і не
встигла оформити), відсутній витяг з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки та
інші правовстановлюючі документи, про
що 27.02.2014р. нотаріусом було винесено
відповідну постанову. Крім того,
виникають і труднощі у зв'язку із
наявними розбіжностями у записах
прізвища позивача та його нині
померлої матері. Після смерті ОСОБА_2 це
питання вже неможливо вирішити, за
визнанням права власності на
вищевказане майно, як на об'єкт
спадщини, може звернутися тільки
спадкоємець.

На день смерті ОСОБА_2 разом із нею
мешкав позивач у справі - її син та
члени його родини (дружина та діти). На
ім'я позивача ОСОБА_2 склала заповіт,
Хоча позивач після смерті матері і не
звернувся до нотаріальної контори у
передбачений законом строк за
прийняттям спадщини, він мешкав разом
із нею на день її смерті, після її
смерті продовжує мешкати у спадковому
будинку, поніс всі витрати у зв'язку із
похованням ОСОБА_2, зберігає всі
документи на спадкове майно у себе.

Таким чином, позивач прийняв спадщину
в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що
залишилася після померлої ОСОБА_2 і
вважає, що має всі законні підстави для
визнання за ним права власності на неї,
оскільки до держави вона не перейшла,
відумерлою не визнана, інших
спадкоємців немає.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки його доводи знайшли своє
належне підтвердження в судовому
засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин
справи сторони не заперечують,
визнають їх, суд вважає, що факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги і мають
значення для справи встановлені, у
зв'язку із чим немає необхідності у
підтвердженні їх доказами засобом
дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом (ст. 1217 ЦК України). Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК
України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування права власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення
(ст. 1225 ЦК України). Частка у праві
спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах (ст.
1226 ЦК України). Право на вклад входить
до складу спадщини незалежно від
способу розпорядження ним (ч. 2 ст. 1228 ЦК
України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
поживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 ЦК України,
він не заявив відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК
України, для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Як було встановлено судом,
позивач у справі є спадкоємцем за
заповітом (ст. 1235 ЦК України). Він у
передбачений законом строк не подав
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини, але він прийняв спадщину в
порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Прийняття
спадщини є фактом, яке відображає волю
спадкоємця придбати майно після смерті
спадкодавця. В даному випадку воля
позивача, як спадкоємця за заповітом,
була виражена у його діях стосовно
фактичного управління та володіння
спадковим майном після смерті матері
(догляд за будинком, сплата витрат по
його утриманню, зберігання відповідних
документів на майно та ін.).

Таким чином, позивач прийняв
спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України
однак, він не може оформити прийняття
спадщини та отримати відповідне
свідоцтво, оскільки ОСОБА_2 за її життя
не було оформлено правовстановлюючий
документ на житловий будинок, не були
отримані інші правовстановлюючі
документи на майно, у зв'язку із чим в
даний час позивач вимушений звернутися
до суду із позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є
суб'єктом набуття права власності на
спадкове майно з підстав прийняття
спадщини за заповітом в порядку ч. 3 ст.
1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та
досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим
задовольнити вимоги позивача щодо
визнання за ним права власності на
спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225,
1226, 1228, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш
И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом право
власності на:

житловий будинок із надвірними
спорудами (окрім самочинно
побудованих), розташований АДРЕСА_1;

земельну частку (пай) розміром 3,29 в
умовних кадастрових га без визначення
меж цієї частки в натурі у КСП «Анадол»
с. Долинське згідно сертифікату серії
ОД №0140101 від 25.07.1996р. на право на
земельну частку (пай), оформленого на
ім'я ОСОБА_2;

земельну ділянку площею 0,20 га,
розташовану на території с. Долинське
Ренійського району, виділену для
ведення особистого підсобного
господарства згідно державного акту
на право приватної власності на землю
від 23.08.1996р., зареєстрованого у Книзі
державних актів на право приватної
власності на землю за № 479, оформленого
на ім'я ОСОБА_2;

майновий пай члена КСП «Анадол» с.
Долинське Ренійського району згідно
свідоцтва серії ОД-ХХ № 03267 від 15.07.2003р.
про право власності на майновий пай
члена колективного
сільськогосподарського підприємства,
оформленого на ім'я ОСОБА_2;

грошові вклади за рахунком НОМЕР_1
(ощадна книжка серії НОМЕР_2) у ТВБВ
№10015/0373 філії - Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк»,

- що належали ОСОБА_2, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Строк оскарження рішення в Апеляційний
суд Одеської області через Ренійський
районний суд Одеської області: 10 днів -
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
В.І. Дудник