Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2014 Справа №607/20928/13-ц Тернопільський
міськрайонний суд в складі:

головуючого судді В.М.
Братасюка

за участю секретаря І.М.
Дилієвської

представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
Грицика А.П., представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором кредиту
та зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про
визнання правочину недійсним ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне акціонерне
товариство КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося
до суду із позовною заявою до ОСОБА_2
про стягнення боргу з відповідача за
договором кредиту від 25.07.2008 року (з
додатковою угодою від 31.05 2012 року) ,
розмір якої станом на 07.08.2013 року,
складає 34 387, 55 гривень, та включає в
себе: 17 507, 58 гривень - тіло кредиту, 2911, 58
гривень - проценти за користування
кредитом, 11854, 70 гривень - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором кредиту, та суми штрафів
згідно п.8.6. умов та правил банківських
послуг - 500 гривень фіксована частина та
1613, 69 гривень - процентна складова,
посилаючись на те, що відповідач
порушив взяті на себе згідно
кредитного договору зобов'язання щодо
своєчасного погашення боргу
щомісячними платежами, а тому повинен
повернути банку суму кредиту, проценти
за користування кредитними коштами,
комісію за обслуговування рахунку та
штрафні санкції за неналежне виконання
договірних зобов'язань. Додатково
позивач просить суд стягнути з
відповідачки сплачені судові витрати.

У суді представники позивача позов
підтримали повністю, зіславшись на
мотиви, викладені в заяві, й
наполягають на стягненні кредитної
заборгованості в гривневому
еквіваленті станом на 07.08.2013 року.

Відповідач в судове засідання з"явився,
забезпечив явку представника, позовні
заперечив за безпідставністю та заявив
зустрічний позов, згідно якого просить
суд визнати договір кредиту від 25.07.2008
року недійсним, як такий, зміст якого не
відповідає вимогам закону.

Крім того ОСОБА_2 зазначив невірність
проведеного розрахунку банком його
боргу за спірним договором кредиту,
пропуск банком строку позовної
давності щодо вимог про стягнення пені
та тіла кредиту, й також про обман
зі сторони банку щодо сум боргу,
узгоджених сторонами спору в
додатковій угоді від 31.05.2008 року, до
договору кредиту від 25.07.2008 року.

Судом встановлено наступні обставини:

Відповідно до укладеного кредитного
договору бн від 25.07.2008 року (арк.. справи
6) ОСОБА_2 отримав в ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
(правонаступником якого за правами та
обов'язками є Публічне акціонерне
товариство КБ "ПРИВАТБАНК" , що
вбачається з витягу з статуту в
редакції від 23.04.2010 року) строковий
кредит у розмірі 14000 гривень у вигляді
встановленого ліміту кредитування на
платіжну картку із сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 30 %
річних на суму залишку заборгованості.

Судом встановлено, що кредитні кошти
позичальником отримувалися па
підставі заяви позичальника від 25.07.2008
року, згідно змісту якої ОСОБА_2 був
ознайомлений з умовами та правилами
надання банківських послуг, також
тарифами банку, що були надані
позичальнику в письмовому вигляді, що
стверджується підписом відповідача на
копії заяви, котра наявна в матеріалах
справи.

Згідно цієї ж заяви, відповідач
погодився, що дана заява з умовами та
правилами надання банківських послуг,
а також тарифами, (арк.. справи 23-26)
становить договір про надання
банківських послуг.

Крім того 15 квітня 2008 року ОСОБА_2 своїм
підписом скріпив ознайомлення з
довідкою про умови кредитування з
застосуванням кредитної картки
«Універсальна Gold». (арк. справи 48)

Позивач свої зобов'язання за кредитним
договором виконав в повному обсязі,
відкривши картковий рахунок за №
НОМЕР_1.

Відповідно до п.п. 6.5 Умов та правил
надання банківських послуг, які є
невід'ємною частиною Кредитного
договору, відповідач зобов'язався
погашати заборгованість за кредитом,
відсотках його користування, за
перевищення суми платіжного ліміту, а
також сплачувати комісії на умовах,
передбачених цим договором.

Згідно п.9.12 Умов та правил надання
банківських послуг, договір діє
протягом 12 місяців з дати підписання.
Якщо протягом цього терміну жодна із
сторін не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонговується на той же
термін.

За правилами ст. 639 ЦК України, договір
може бути укладений в будь - якій формі,
якщо вимоги щодо форми договору не
встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір в певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

У відповідності ст. 634 ЦК України,
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору і цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

При оформленні заяви на отримання
кредиту 25.07.2008 року, позичальник
(ОСОБА_2) підтвердив, що ознайомлений з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою і Тарифами банку, а також
підтвердив, що підписана ним заява
разом з Умовами надання банківських
послуг, Правилами користування
платіжною картою і Тарифами банку,
складає між ним та Банком договір про
надання банківських послуг.

Вищезазначено, що ОСОБА_2 25.07.2008 року, за
письмовою заявою отримав в Банку кошти
в сумі 14 000 гривень з базовою
відсотковою ставкою 2,5% на місяць. При
одержанні кредитної картки ОСОБА_2
підписано «Справку про умови
кредитування з використанням кредитки
Універсальна Голд»,чим спростовуються
доводи ОСОБА_2 про те, що він не був
ознайомлений з умовами кредитування, й
те, що договір приєднання не є чітким та
не зрозумілим для сторін договору.

Підсумовуючи викладене суд зазначає,
спірний договір приєднання від 25.07.2008
року відповідає вимогам закону,
направлений на реальне настання
правових наслідків, й волевиявлення
сторін договору було вільним та
відповідало їх внутрішній волі, а тому
відсутні підстави задоволення
зустрічного позову.

Судом встановлено, що 31.05.2012 року між
банком та ОСОБА_2 укладено додаткову
угоду № 1 (арк.. справи 7) до договору про
надання банківських послуг від 25.07.2008
року, згідно умов якої сторонами
вирішено зменшити розмір
заборгованості по комісії на 1897, 47
гривень, по пені на 8224, 15 гривень, з
встановленням на дату підписання
додаткової угоди загальної суми боргу
в розмірі 18 583, 52 гривень, кінцевою датою
погашення боргу 30.05.2015 року, щомісячним
платежем в сумі 674, 17 гривень, та сплатою
процентів з розрахунку 18 % річних без
нарахування комісій та винагород з
моменту підписання цієї додаткової
угоди.

Крім того в додатковій угоді її сторони
обумовили, що всі інші умови договору ,
що не протирічать умовам додаткової
угоди, залишаються незмінними.

При укладанні додаткової угоди від
31.05.2012 року, сторони угоди склали графік
погашення заборгованості (арк. справи 8)
, котрий підписано повноважними
представниками сторін.

Дана додаткова угода № 1 з графіком
погашення заборгованості , як правочин,
є дійсним, в силу презумпції дійсності
правочину, й доказів наявності рішення
суду щодо повної або часткової
недійсності додаткової угоди немає.

Відтак суд не сприймає заперечення
ОСОБА_2 щодо введення його оману щодо
сум заборгованості, узгоджених
сторонами в тексті додаткової угоди
від 31.05.2012 року, оскільки саме власним
підписом про визнання умов угоди
позичальник суми боргу визнав, й після
31.05.2012 року частково здійснював
погашення боргу у відповідності із
графіком погашення заборгованості.

Крім того суд не погоджується з
доводами ОСОБА_2 про пропуск банком
строку позовної давності за звернення
до суду з позовом - критичність судової
оцінки доводів ОСОБА_2 полягає в тому,
що в 2012році останній підписав з банком
додаткову угоду до договору кредиту
від 2008 року, а тому загальний строк
позовної давності станом на дату
звернення з позовом до суду, не
завершився.

Також із змісту розрахунку
заборгованості (арк. справи 5) ,
складеного банком станом на 07.08.2013року,
вбачається що нарахування пені за
наростаючим підсумком, починаючи з
суми 10121, 62 гривень (зафіксованої в п.1.5.4.
додаткової угоди), здійснювалося
банком з липня 2012року, тобто в межах
року, відтак спеціальний строк
позовної давності щодо вимог з
нарахування пені, банком те не
пропущено.

Статтею 526 частиною 1 ЦК України
передбачені загальні умови виконання
зобов'язання, а саме зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ч.1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

В свою чергу зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, (ч. 1 ст. 628 ЦК
України) .

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов"язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно розрахунку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,
станом на 07.08.2012року, борг ОСОБА_2 за
договором кредиту від 25.07.2008 року (з
додатковою угодою від 31.05 2012 року) ,
розмір якої станом на 07.08.2013 року,
складає 34 387, 55 гривень, та включає в
себе: 17 507, 58 гривень - тіло кредиту, 2911, 58
гривень - проценти за користування
кредитом, 11854, 70 гривень - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором кредиту, та суми штрафів
згідно п.8.6. умов та правил банківських
послуг - 500 гривень фіксована частина та
1613, 69 гривень - процентна складова, а
тому ця сума підлягає до стягнення в
судовому порядку.

При цьому суд критично оцінює
твердження ОСОБА_2 про нульовий залишок
боргу по картковий рахунок за № НОМЕР_1,
що вбачається з балансової довідки
руху коштів по даному рахунку, оскільки
із змісту цієї ж довідки вбачається, що
31.05.2012 року банком було проведено
операцію про перенесенню суми боргу з
даного рахунку на інший.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 61, 119, 120, 212- 215,
222 ЦПК України, ст.15, 16, 202, 203, 215, 230, 634, 639,
1046 - 1051 ЦК України, Постановою №9
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» від 06 листопада 2009 року ,
суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором кредиту -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за договором кредиту
від 25.07.2008 року ( з додатковою угодою від
31.05.2012 року) в сумі 34 387, 55 гривень, та 343, 87
гривень сплаченого судового збору.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про
визнання недійсним договору кредиту
від 25.07.2008 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк