Справа № 159/2317/14-ц
Провадження № 2/159/615/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
29 травня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням судді Бойчука
П.Ю.,

за участю: секретаря Спасюк
К.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника прокуратури
Борзовець С.В.,

представника третьої особи
Онишкевич А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ковелі цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів, з участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідача - Ковельської
міжрайонної прокуратури,
Реєстраційної служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції
Волинської області, про звільнення
майна з-під арешту та скасування запису
в Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про обтяження, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до
Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів, з
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідача - Ковельської
міжрайонної прокуратури,
Реєстраційної служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції
Волинської області, про звільнення
майна з-під арешту, а саме квартири
АДРЕСА_1 та скасування відповідного
запису в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно про обтяження
(арешт нерухомого майна) № 359765
(реєстраційний номер обтяження 5373969).

При цьому свої позовні вимоги
обґрунтовував наступними обставинами.

ОСОБА_4 є співвласником житлового
приміщення - квартири АДРЕСА_1 на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло від 05 березня 2013 року, яке було
видано на підставі розпорядження
органу приватизації № 8766 від 05 березня
2013 року. При здійсненні державної
реєстрації прав на нерухоме майно, а
зокрема - при проведенні перевірки
об'єкта нерухомого майна за даними
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна,
реєстратором було виявлено запис про
обтяження № 359765 - арешт нерухомого
майна. Підставою для виникнення
обтяження зазначено «Постанова, серія
та номер: 40-024, виданий 25.07.2002, видавник -
Ковельська прокуратура. Даний запис
було внесено до Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна 26 липня 2007 року Ковельською
держнотконторою.

Позивачем стверджується, що арешт
на належне йому майно накладався в
рамках кримінальної справи, за
результатами розгляду якої його було
засуджено вироком судової палати в
кримінальних справах Апеляційного
суду Волинської області від 29 грудня 2003
року ОСОБА_4 до 10 років позбавлення волі
з конфіскацією усього майна. 02 грудня
2009 року його було умовно-достроково
звільнено з місць позбавлення волі.

Позивач вважає, що відповідно до
вимог ст. 126 КПК України (в редакції,
чинній на момент винесення постанови
про накладення арешту на майно), арешт
може бути накладений лише на майно,
власником якого є обвинувачений. В той
час, всупереч зазначеній нормі, позивач
на момент винесення постанови про
накладення арешту не був власником
майна, на яке накладено арешт, а саме
квартири АДРЕСА_1. Крім того, згідно
рішення виконкому Ковельської міської
ради від 20 лютого 1997 року на ім'я
позивача, як основного
квартиронаймача, було видано ордер на
право зайняття спірної квартири, на
склад сім'ї в кількості трьох осіб -
позивача, його дружини ОСОБА_5.), та сина
позивача (ОСОБА_4). З моменту отримання
ордеру та заселення вказаним вище
особам квартири (20.02.1997 року) та до
моменту її подальшої приватизації ними
(05.03.2013 року), спірна квартира належала
до державного житлового фонду.

Посилаючись на норми чинного
законодавства, просив звільнити майно
з-під арешту, а саме квартиру АДРЕСА_1 та
скасувати відповідний запис в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про обтяження (арешт
нерухомого майна) № 359765 (реєстраційний
номер обтяження 5373969).

В ході судового розгляду справи
позивач, збільшивши позовні вимоги,
просив звільнити з-під арешту все
належне йому нерухоме майно та
скасувати відповідний запис в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про обтяження (арешт
нерухомого майна) № 359765 (реєстраційний
номер обтяження 5373969).

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
викладених в позовній заяві. Просив
заявлений позов задовольнити повністю
та зняти арешт з усього майна,
належного ОСОБА_4

Представника відповідача -
Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Волинській області в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про час і місце розгляду
справи.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - Ковельської
міжрайонної прокуратури, - Борзовець
С.В. не заперечувала проти задоволення
позову, оскільки ОСОБА_4 в 2002 році, на
час накладення арешту на його майно,
не був власником квартири АДРЕСА_1.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - Реєстраційної служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції Волинської області,
Онишкевич А.Ю. в судовому засіданні
зазначила, що, згідно витягу ДРРП на
нерухоме майно, на підставі постанови
Ковельської міжрайонної прокуратури №
40-024 від 25 липня 2002 року, 26 липня 2004 року
Ковельською державною нотаріальною
конторою було накладено арешт на все
нерухоме майно, належне ОСОБА_4
Державним реєстратором реєстраційної
служби Ковельського МРУЮ при
реєстрації заяви щодо права власності
на нерухоме майно було перенесено до
Державного реєстру речових прав
існуючий запис щодо обтяження в
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна обтяження. В
зв'язку з наведеним, зважаючи на
підстави позову, не заперечувала проти
задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, пояснення
представників третіх осіб, з'ясувавши
обставини справи та дослідивши
письмові докази, прийшов до висновку,
що позов ОСОБА_4 є підставним і таким, що
підлягає до задоволення.

Задовольняючи позов, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду із захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно зі ст.ст. 391, 392 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном. Власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідач жодним чином не оспорив
обставин, викладених позивачем, та не
надав суду доказів, які спростовують
позицію останнього.

Так, згідно вироку апеляційного
суду Волинської області від 29.12.2003 року
ОСОБА_4 засуджено до 10 років
позбавлення волі з конфіскацією усього
майна, яке є власністю засудженого.

Як вбачається з матеріалів справи, в
Єдиний реєстр заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна 26.07.2007 року,
на підставі постанови слідчого
Ковельської міжрайонної прокуратури
від 25.07.2002 року у справі № 40-024, внесено
обтяження на все майно, власником якого
є ОСОБА_6, номер запису про обтяження
359765 (реєстраційний номер обтяження
5373969).

Як вбачається з копій аркушів
паспорта громадянина України, дійсним
прізвищем позивача є "ОСОБА_4", а не
"ОСОБА_4", як зазначено у вказаному
Реєстрі.

Таким чином слід визнати, що
зазначений Реєстр містить помилкові
відомості щодо особи, відносно майна
якої накладено арешт.

Поряд з цим, згідно рішення
виконавчого комітету Ковельської
міської ради від 20 лютого 1997 року № 40,
ОСОБА_4 на склад сім'ї 3 особи , а саме :
ОСОБА_4, дружина - ОСОБА_5, син - ОСОБА_4,
було видано ордер на право зайняття
квартири АДРЕСА_1.

Дана обставина підтверджується
повідомленням виконавчого комітету
Ковельської міської ради № 3.14/834 від 13
травня 2013 року, та повідомленням РЖКП
№1 м. Ковеля № 635 від 03 травня 2013 року.

З вказаних документів вбачається,
що квартира АДРЕСА_1, станом на 25 липня
2002 року, відносилась до державного
житлового фонду.

Розпорядженням органу
приватизації № 8766 від 06 березня 2013 року
зазначена квартира передана у приватну
спільну часткову власність ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8

Дана обставина також
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 05 березня 2013
року.

Згідно зазначеного вище Реєстру,
ОСОБА_4 на праві спільної часткової
власності належить 1/4 частини квартири
АДРЕСА_1 та перебуває під арештом.

Таким чином, в ході судового
розгляду встановлено, що на момент
приватизації позивачем квартири
АДРЕСА_1, дія арешту на майно позивача,
що був накладений слідчим Ковельської
міжрайонної прокуратури в процесі
розслідування кримінальної справи № 40
- 024 - 02, не мала б поширюватись на
вказану квартиру, оскільки позивач вже
відбув призначене судом покарання та
набув права власності на квартиру
після відбуття покарання.

Заходи, вжиті позивачем щодо
звільнення даної квартири з-під арешту,
не принесли очікуваного результату з
об'єктивних причин, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» з 01
січня 2013 року розпочав функціонувати
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно, який містить відомості
про права на нерухоме майно, їх
обтяжень, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав.

Статтею 9 Закону визначено,
що рішення про державну реєстрацію
обтяжень, про відмову у державній
реєстрації, та внесення змін до
Державного реєстру прав відносить до
компетенції державного реєстратора
органу державної реєстрації прав.

Пунктом 67 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011
№703 передбачено, що для проведення
державної реєстрації обтяжень речових
прав на нерухоме майно документами, які
підтверджують припинення обтяження,
зокрема, є рішення суду щодо обтяження
речових прав на нерухоме майно, що
набрало законної сили.

Оскільки зазначеною вище
постановою слідчого прокуратури було
накладено арешт на все майно позивача,
а іншого нерухомого майна, крім
зазначеної квартири, позивач не має, що
підтверджується відповідним витягом з
Державного реєстр речових прав на
нерухоме майно, тому суд вважає за
необхідне скасувати арешт, накладений
на все майно позивача в рамках даного
кримінального провадження.

Судові витрати по справі
слід залишити за позивачем відповідно
до клопотання останнього.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212-215, 218
ЦПК України, на підставі ст. 41
Конституції України, ст. ст. 316, 319, 321, 341,
391, 392 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4, - задовольнити
повністю.

Звільнити з-під арешту все
нерухоме майно, належне на праві
приватної власності ОСОБА_4, в тому
числі квартиру АДРЕСА_1, належну йому на
праві спільної часткової власності
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло, виданого 05 березня
2013 року Відділом обліку, розподілу та
приватизації житла виконавчого
комітету Ковельської міської ради,
який було накладено на підставі
постанови Ковельської міжрайонної
прокуратури від 25 липня 2002 року.

Скасувати запис № 354709 та № 359765 в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про обтяження
(реєстраційний номер обтяження 5373969).

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Волинської
області через Ковельський
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
при його оголошенні - протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та
підписано 03 червня 2014 року.

Головуючий

П.Ю.Бойчук