АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 601/455/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Мочальська В.М. Провадження
№ 22-ц/789/608/14 Доповідач - Кузьма
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Костіва О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представника апелянта

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Кременецького районного
суду від 01 квітня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи, які не заявляють самостійні
вимоги щодо предмета спору - відділ
державної виконавчої служби
Кременецького районного управління
юстиції, ОСОБА_4 про визнання права
власності,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та відділу
ДВС Кременецького РУЮ про визнання
права власності на причеп бортовий та
звільнення його з-під арешту,
посилаючись на те, що 21.11.2012 року він
придбав зазначене майно у ОСОБА_2 від
імені якого діяла його дружина ОСОБА_3
Одночасно з причепом він придбав у
ОСОБА_3 автомобіль КАМАЗ, заплативши їй
9000 доларів США, що підтверджується
розпискою. Мав намір поставити даний
причеп на облік, проте власник причепа
ОСОБА_2 ухилявся від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу,
перебуваючи за кордоном. З продавцем
домовився щодо усіх істотних умов
договору купівлі-продажу, відбулося
повне виконання договору з обох сторін,
передав гроші продавцеві, а остання
отримала гроші та передала йому
документи на причеп. Причепом
користується тривалий час, однак його
було зупинено працівниками ДАІ та
причеп поставлено на штрафмайданчик у
зв'язку з тим, що на вказаний причеп
постановою державного виконавця
відділу ДВС Кременецького РУЮ
накладено арешт. Накладений арешт
перешкоджає йому користуватися
причепом. Таким чином позивач просив
суд позов задовольнити, визнати за ним
право власності на причеп бортовий ГКБ
8350, державний номер НОМЕР_1, № шасі
НОМЕР_3 та звільнення його з-під арешту,
накладеного 27.03.2012 року постановою
державного виконавця відділу ДВС
Кременецького РУЮ.

Рішенням Кременецького районного суду
від 01 квітня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задоволити його позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
та неналежну оцінку доказів, які мають
значення для справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд
безпідставно не прийняв до уваги те, що
відповідач ОСОБА_2, який жодного разу не
з'являвся на судові засідання по даній
цивільній справі, тому що, зі слів його
дружини, перебував закордоном у зв'язку
з тимчасовими заробітками. В
результаті неявки на судові засідання
відповідача , суд першої інстанції не
мав можливості заслухати його
пояснення з приводу укладення зі ним
договору купівлі-продажу бортового
причепа та, його думку, відносно
заборгованості по аліментах, яка
утворилася в нього згідно виконавчого
листа, виданого 17.06.2003 року
Кременецьким районним судом.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_1підтримав апеляційну
скаргу, зіславшись на доводи, викладені
в ній, просить її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника апелянта, ознайомившись з
матеріалами справи, доводами
апеляційної скарги в її межах, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає, виходячи із
наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
вказаних вимог чинного законодавства
сторонами договору недодержано було, а
отже і правочин не може вважатися
вчиненим.

З таким висновком суду погоджується і
колегія суддів апеляційної інстанції,
оскільки він відповідає встановленим
обставинам справи та вимогам закону,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 308 ЦПК України - апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

В силу вимог ст. 11, 10, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено,
що право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно ст. 205 ЦК України, правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Однак, п. 3 ч. 1 ст. 208
ЦК України передбачено, що правочини
фізичних осіб між собою на суму, що
перевищує у двадцять і більше разів
розміру неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, належить вчиняти у
письмовій формі.

Разом з тим, відповідно до ст. 203 ч. 1,4 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

В порядку ст. 210 ЦК України правочин
підлягає державній реєстрації лише у
випадках встановлених законом. Такий
правочин є вчиненим з моменту його
державної реєстрації.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету
Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок,
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів» державна
реєстрація (перереєстрація)
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особисто, і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі - правомірність
придбання) транспортних засобів,
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів.

Судом встановлено, що на підтвердження
факту укладання договору-купівлі
продажу позивачем в якості доказу суду
першої інстанції надана ксерокопія
розписки, яка датована 21.11.2012 року, з
тексту якої вбачається, що ОСОБА_3
отримала від ОСОБА_1 суму в розмірі 9000
дол. США за продаж автомобіля Камаз 5320
самоскид-С, номер шасі НОМЕР_2, який
належить їй на підставі доручення від
ОСОБА_5 та причіп бортовий ГКБ 8350,
державний номер НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_3,
зареєстрований на її чоловіка ОСОБА_2

Розписка, як форма договору,
положеннями ЦК України передбачена
тільки при укладанні договору позики
(ст. 1047 ч. 2).

Згідно частини 1 ст. 346 ЦК України
передбачено, що право власності
припиняється у разі відчуження свого
майна.

Власником причіпа, на який просить
визнати право власності позивач, є
ОСОБА_2, який його у встановленому
законом порядку не відчужував.

Таким чином суд першої інстанції
правомірно відмовив позивачу у
задоволенні позову та визнанні права
власності на чуже майно.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку, що рішення суду є законним та
обґрунтованим, ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Кременецького районного суду
від 01 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Р.М. Кузьма