НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2014 року
м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний
суд Дніпропетровської області у
складі: головуючого: судді Парфьонова
Д.О., секретаря судового засідання
Буша А.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області цивільний
позов ОСОБА_1 до Новомосковської
державної нотаріальної контори,
Новомосковської міської ради
Дніпропетровської області про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області, третя особа - Новомосковська
державна нотаріальна контора про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини. В обґрунтування
своїх вимог посилалася на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько -
ОСОБА_2. Після його смерті залишилося
спадкове майно - квартира, розташована
за адресою: АДРЕСА_1 Після смерті батька
у встановлений законодавством
шестимісячний строк, до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини вона не звернулася, оскільки
внаслідок судової процедури
встановлювала факт батьківства
спадкодавця. Постановою нотаріуса
Новомосковської державної
нотаріальної контори від 28 лютого 2014
року їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_2 в зв'язку з
тим, що нею пропущений строк звернення
з відповідною заявою, внаслідок чого, з
посиланням на норми ст. 1272 ЦК України,
просить суд визначити їй додатковий
строк для прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
просила їх задовольнити.

Відповідач-1 в судове засідання не
з`явився, причини неявки не повідомив,
про дату час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.
Відповідач-2 згідно поданої заяви
просив розглядати справу за його
відсутності.

В зв`язку з неявкою сторін фіксування
судового засідання технічними
засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, приходить до висновку, що
позовні вимоги обґрунтовані і
підлягають задоволенню, з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про смерть серія НОМЕР_1 від 20 березня
1999 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер -
ОСОБА_2.

У відповідності до Рішення
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 04 лютого
2011 року, залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 12 квітня 2011 року,
встановлено факт батьківства ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року відносно
неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;
внесено зміни в актовий запис про
народження ОСОБА_1 №121; в графі
«прізвище» записано «ОСОБА_1», в графі
«Ім`я» - «ОСОБА_1», в графі «по батькові»
- ОСОБА_1, в графі «батько» вказано
ОСОБА_2.

Згідно копії витягу зі спадкової
справи, позивач до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року звернулась
лише 26 лютого 2014 року. Більше заяв
матеріали спадкової справи, надісланої
на запит суду не містять.

Стаття 3 Конституції України визначає,
що людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю. Права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

За загальними положеннями про
спадкування право на спадщину виникає
в день відкриття спадщини, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1
ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Водночас, листом Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2013 № 24-753/0/4-13 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» роз`яснено, що
норми п. 5 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК, згідно з якими цей ЦК
застосовується також до спадщини, яка
відкрилася, але не була прийнята ніким
з спадкоємців до набрання чинності цим
Кодексом, слід розуміти таким чином, що
правила книги шостої ЦК може бути
застосовано лише до спадщини, яка
відкрилася після 1 липня 2003 року і не
була прийнята ніким зі спадкоємців,
право на спадкування яких виникло
відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

Згідно ст.551 ЦК УРСР, якщо спадкоємець,
закликаний до спадкоємства за законом
або за заповітом, помер після відкриття
спадщини, не встигнувши її прийняти в
установлений строк (стаття 549 цього
Кодексу), право на прийняття належної
йому частки спадщини переходить до
його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Це право померлого спадкоємця може
бути здійснене його спадкоємцями на
загальних підставах протягом строку,
що залишився для прийняття спадщини
(стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що
залишився, менше трьох місяців, він
продовжується до трьох місяців.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, особи,
для яких право спадкоємства виникає
лише у випадку неприйняття спадщини
іншими спадкоємцями, можуть заявити
про свою згоду прийняти спадщину
протягом строку, що залишився для
прийняття спадщини. Якщо строк, що
залишився, менше трьох місяців, він
продовжується до трьох місяців.

Згідно ст. 550 ЦК УРСР, строк для
прийняття спадщини, встановлений
статтею 549 цього Кодексу, може бути
продовжений судом, якщо він визнає
причини пропуску строку поважними.

Пленум Верховного Суду України в п. 24
постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи
питання визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причин пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
із того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як підтверджено матеріалами справи,
об`єктивність причин пропуску строку
звернення до суду позивач пов`язує зі
встановленням судом факту батьківства
спадкодавця по відношенню до позивача.
Суд враховує, що без наявності
означеного рішення суду позивач в силу
положень ст. 527, 529 ЦК УРСР фактично не
мав права на звернення із заявою до
нотаріуса і отримав таке право лише
після встановлення судом факту, що має
юридичне значення.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позивачем пропущено строк для
прийняття спадщини з поважних причин, і
тому є підстави для застосування ст. 550
ЦК УРСР до спірних правовідносин із
задоволенням позову про продовження
строку для подання заяви про прийняття
спадщини терміном три місяця з дня
набрання законної сили рішенням суду.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Новомосковської державної
нотаріальної контори, Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для прийняття
спадщини, встановлений статтею 549 ЦК
УРСР (в редакції 1963 року) після смерті
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року
протягом трьох місяців з дня набрання
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Д.О. Парфьонов