Справа № 301/1194/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11.06.2014 року
м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської
області в особі головуючої Пітерських
М. О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Іршава
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Іршавський районний
сектор Головного управління державної
міграційної служби України в
Закарпатській області, про визнання
особи такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням та
зняття її з реєстраційного обліку,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в Іршавський районний
суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа, що
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
Іршавський районний сектор Головного
управління державної міграційної
служби України в Закарпатській
області, про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, та зняття її з
реєстраційного обліку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,
належить позивачеві на праві власності
в цілому. Відповідачка зареєстрована в
будинку, однак за вказаною адресою не
проживає більше п'яти років, участі в
утриманні нерухомого майна та сплаті
за комунальні послуги не приймає.
Просив суд визнати ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування житловим
будинком, та зобов'язати реєстраційний
відділ зняти відповідача з реєстрації,
оскільки така перешкоджає позивачеві
як власнику майна розпоряджатися ним.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала та пояснила, що
відповідачка, будучи невісткою
позивача, була зареєстрована в будинку
і проживала там зі своїм чоловіком та
дітьми до 2008 року. Однак, у 2008 році вона
покинула сім'ю і переїхала жити до
своїх батьків в Росію. З січня 2013 року
шлюб між сином позивача та
відповідачкою розірвано. Відповідачка
не проживає в будинку з власної волі
більше ніж один рік, участі в утриманні
нерухомого майна не приймає та не
сплачує за комунальні послуги, тому
просила позов задовольнити у повному
обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
повторно не з'явилася, про день, час та
місце судового розгляду справи в
порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за місцем
реєстрації була належним чином
повідомлена, про причини своєї неявки
суд не повідомила, заяв про відкладення
судового розгляду справи чи про
розгляд справи за її відсутності від
неї не надходило. (а.с. 20, 27).

Представник третьої особи, будучи
належним чином повідомленим про день,
час та місце судового розгляду справи,
в судове засідання не з'явився, подав до
суду заяву, згідно якої просить справу
розглянути без його участі, на розсуд
суду (а.с. 19, 22).

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які сторона посилалася, як на
підставу своїх вимог, оцінивши докази
сторони на підтвердження цих обставин
в їх сукупності, суд вважає, позовні
вимоги задовольнити частково, виходячи
з наступного.

Ст.41 Конституції України, ст.ст.316, 317 ЦК
України передбачають здійснення
власником права власності за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що
будинок АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_2 (а.с. 5, 6).

Відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована в
будинку АДРЕСА_1. Дана обставина
підтверджується довідкою
Броньківської сільради №386 від 26.03.2014
року та довідкою Іршавського РС ГУ ДМС
№749 від 14.05.2014 року (а.с.8, 23).

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними і
власником житла або законом.

З пояснень представника позивача
вбачається, що ОСОБА_3 у 2008 році
переїхала жити до своїх батьків в Росію
та з того часу не проживає у вказаному
будинку. Дана обставина також
підтверджується довідкою виконкому
Броньківської сільради №386 від 26.03.2014
року ( а.с.8), актом обстеження
матеріально-побутових умов від 25.03.2014
року ( а.с. 7) та копією рішення
Іршавського райсуду від 29.01.2013 року,
згідно якого шлюб між ОСОБА_4 - сином
позивача - та відповідачкою розірвано (
а.с.7, 8, 9-10).

Оскільки відповідачка ОСОБА_3 не
проживає в будинку без поважних причин
понад один рік, суд вважає вимогу
ОСОБА_2 про визнання позивачки такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, підставною та такою, що
підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про
зобов'язання Іршавського РС ГУ ДМС
зняти відповідача з реєстрації, суд
вважає таку передчасною і такою, що не
підлягає задоволенню, оскільки
відповідно до вимог статті 7 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі остаточного рішення
суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням.

За таких обставин, суд вважає у цій
частині позовних вимог відмовити.

Суд також вважає, відповідно до ч. 1 ст.88
ЦПК України, стягнути з відповідачки в
користь позивача 243,60 грн. судових
витрат, що складаються з судового
збору, що був сплачений позивачем при
зверненні до суду (а.с. 1, 2).

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.
317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК
України, ст. 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", ст.ст.11, 15,
57-60, 88, 158 ч.2, 208, 212-215, 218, 224-225, 292, 294 ЦПК
України,

рішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243
(двісті сорок три ) грн. 60 коп. судових
витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано позивачем протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії, до апеляційного суду
Закарпатської області через цей
районний суд.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
М. О.
Пітерських