УХВАЛА

іменем україни

11 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя від 12 вересня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 21 січня 2014 року

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Посилалося на те, що 11 серпня 2005 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3
укладено договір б/н, згідно з яким
останній отримав кредит в розмірі 5 000
грн у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. У звʼ?язку з
неналежним виконанням зобовʼ?язання
станом на 17 червня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 30 650 грн

23 коп. ПАТ КБ «ПриватБанк» просило
стягнути заборгованість, яка
утворилась у звʼ?язку з порушеннями
зобовʼ?язань за кредитним договором.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від

12 вересня 2013 року в задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 21 січня 2014 року рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 12 вересня

2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» - Шуліка А.В. просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що позивач пропустив
строк позовної давності на звернення
до суду.

Проте з таким висновком суду
апеляційної інстанції погодитися не
можна.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Зазначеним вимогам оскаржувані судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій не відповідають.

Судом установлено, що між сторонами 11
серпня 2005 року було укладено кредитний
договір, відповідно до якого позивач
надав відповідачу кредит у розмірі 5 000
грн зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
платіжної картки.

Платіжну картку банк видав ОСОБА_3 11
серпня 2005 року строком на 2 роки (п. 1.1
договору про відкриття карткового
рахунку та обслуговування кредитної
картки від 11 серпня 2005 року).

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст.
267 ЦК України).

Пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Дана позиція викладена в постанові
Верховного Суду України від

20 листопада 2013 року у справі № 126цс13 за
наслідками перегляду судового рішення
касаційної інстанції.

Переглядаючи справу в апеляційному
порядку та залишаючи рішення суду
першої інстанції без змін, апеляційний
суд на порушення вимог

ст. ст. 303, 315 ЦПК України на вищевказане
уваги не звернув, залишаючи рішення
суду першої інстанції без змін,
безпідставно не взяв до уваги та не
перевірив в достатньому обсязі доводів
апеляційної скарги позивача стосовно
строків позовної давності при
зверненні до суду з цим позовом, не
зʼ?ясував, коли сплинув строк
карткового рахунка, відкритого на імʼ?я
відповідача.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи, повністю не
встановлені, а судові рішення не
відповідають вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування
із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від

12 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від

21 січня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна Судді:Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель
О.М. Ситнік