Справа № 185/3944/14-ц
Провадження № 2/185/1924/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді:
Бондаренко В.М.,

при секретарі:
Данильченко Ю.О.,

розглянув у відкритому заочному
судовому засіданні в м. Павлограді
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики грошей, суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики грошей, в
якій просив суд стягнути з
відповідачів в солідарному порядку на
його користь за договором позики
грошей від 11.11.2013 року суму боргу в
розмірі 23 292,00 грн., плату за
користування грошима в розмірі 2 206,27
грн., судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову
позивач посилався на те, що 11.11.2013 року
він уклав з відповідачем ОСОБА_2
договір позики грошей, згідно якого він
передав відповідачу ОСОБА_2 грошові
кошти в розмірі 23 292,00 грн. з умовою їх
повернення до 11 листопада 2014 року.
Договір було укладено у письмовій
формі. Відповідач ОСОБА_2, взявши за
договором позики від 11 листопада 2013
року гроші в сумі 23 292,00 грн.,
зобов'язувався згідно графіка
повернення позики частками повертати
взяті в борг гроші. Однак, жодного
платежу зроблено не було. Згідно п. 4.4.
укладеного договору позики грошей, в
разі неповернення грошей в строки, які
вказані в договорі (п. 4.2.) позичальник
сплачує плату за користування грошима,
яка складає 1% в день від суми кожного
нездійсненого по договору платежу,
починаючи з дня, коли повинен був
здійснений цей платіж згідно графіка п.
4.2. і нараховується до дня повного
розрахунку позичальника з
позикодавцем. Так, станом на 19.04.2014 року
сума неповернутого боргу складає 23 292,00
грн., плата за користування грошима за
кожен день несплаченого по договору
платежу згідно графіка станом на 19.04.2014
року складає 2 206,27 грн. Відповідач
ОСОБА_2 не виконує належним чином умови
договору, у зв'язку з чим він змушений
звернутися до суду за захистом своїх
прав. Крім того, в забезпечення
зобов'язань за договором позики грошей
від 11.11.2013 року, між ним та ОСОБА_3 11.11.2013
року було укладено договір поруки,
відповідно до п. 4.1 якого ОСОБА_3
зобов'язався у разі порушення
боржником своїх зобов'язань за
договором позики грошей, нести
солідарну відповідальність.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, хоча були належним чином
повідомлені про день та час слухання
справи, причини неявки суду не відомі.

Відомостей про неможливість з'явитися
в судове засідання відповідачі суду не
надали. Суд, суд на підставі ст. 225 ЦПК
України, ухвалив розглядати справу
заочно.

Суд, вивчивши матеріали цивільної
справи, встановив наступне:

Статтею 213 ЦПК України визначено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
негайні підстави допустити негайне
виконання судового рішення; 8) чи є
підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими-ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

11 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було укладено договір позики
грошей, відповідно до якого ОСОБА_1
передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 23
292,00 грн., а ОСОБА_2 зобов'язався
повернути зазначену суму частками
згідно графіку погашення боргу до 11
листопада 2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

На підтвердження укладання
зазначеного договору позики грошей
ОСОБА_2 була власноручно написана
розписка про отримання ним від
позивача грошових коштів 11.11.2013 року в
сумі 23 292,00 грн.

Таким чином, форма договору позики не
порушена.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики. Договір
позики вважається безпроцентним, якщо:
він укладений між фізичними особами на
суму, яка не перевищує
п'ятдесятикратного розміру
неоподатковуваного мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

За договором позики грошей від 11
листопада 2013 року відповідачем ОСОБА_2
не було здійснено жодного платежу.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6.3. договору позики
грошей від 11.11.2013 року, укладеного між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у разі несплати
позичальником двох платежів згідно п.
4.2. по першій вимозі позикодавця
позичальник зобов'язується достроково
повернути позику повністю та плату за
користування позикою згідно п. 4.4.

Відповідно до п. 4.4. договору позики
грошей від 11.11.2013 року, укладеного між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в разі неповернення
грошей в строки, яка вказані в договорі
(п. 4.2.) позичальник сплачує плату за
користування грошима, яка складає 1%
(один процент) в день від суми
простроченої заборгованості і
нараховується до дня повного
розрахунку позичальника з
позикодавцем.

Станом на 19.04.2014 року сума
неповернутого боргу за договором
позики грошей від 11.11.2013 року,
укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
складає 23 292,00 грн., плата за
користування грошима за кожен день
несплаченого по договору платежу
згідно графіка станом на 19.04.2014 року
складає 2 206,27 грн., що підтверджується
розрахунком заборгованості та плати за
користування грошима.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Крім того, в забезпечення зобов'язань
за договором позики грошей від 11.11.2013
року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 11.11.2013 року
було укладено договір поруки,
відповідно до п. 4.1 якого ОСОБА_3
зобов'язався у разі порушення
боржником своїх зобов'язань за
договором позики грошей, нести
солідарну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню, оскільки вони
обґрунтовані та доведені в судовому
засіданні.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення боргу за договором
позики грошей - задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1), ОСОБА_3
(ідент. номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1
(ідент. номер НОМЕР_3) суму боргу за
договором позики грошей від 11
листопада 2013 року станом на 19.04.2014 року
в розмірі 23 292 (двадцять три тисячі
двісті дев'яносто дві) грн. 00 коп., плату
за користування грошима в розмірі 2 206
(дві тисячі двісті шість) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1),
ОСОБА_3 (ідент. номер НОМЕР_2) на користь
ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_3) понесені
судові витрати по справі, а саме: суму
судового збору в розмірі по 127 (сто
двадцять сім) грн. 49 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційного порядку.

Суддя: В. М. Бондаренко