У х в а л а

іменем україни

04 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Фаловської
І.М., Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
треті особи: Київська районна
адміністрація Одеської міської ради,
Орган опіки та піклування Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради, ОСОБА_7, про визначення
порядку користування квартирою, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Одеської області від
16 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року ОСОБА_4 яка діє в своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_6 про
визначення порядку користування
квартирою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у
період перебування з відповідачем у
шлюбі, останньому було видано ордер на
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1
житловою площею 28,43 кв. м. на сім'ю з
трьох осіб. Вказана квартира, ніким не
приватизована, має дві житлові кімнати
площею 17,2 кв. м та 11,2 кв. м.

Оскільки між сторонами немає згоди
щодо порядку користування квартирою,
позивач просила суд встановити такий
порядок та виділити їй та малолітньому
ОСОБА_5 житлову кімнату площею 17,2 кв. м,,
оскільки вона з дитиною різної статі,
та залишити у загальному користуванні
усіх мешканців коридор площею 9,0 кв. м,
кухню площею 8,2 кв. м разом з лоджією, що
примикає до кухні, туалет площею 1,4 кв. м
та ванну кімнату площею 2,9 кв. м у
вказаній квартирі.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 19 листопада 2013 року
задоволено позовні вимоги ОСОБА_4
Виділено у користування ОСОБА_4 та
малолітнього ОСОБА_5 житлову кімнату
площею 17,2 кв. м у квартирі АДРЕСА_1. У
спільному користуванні ОСОБА_4,
малолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
неповнолітнього ОСОБА_7 залишено
коридор площею 9,0 кв. м, кухню площею 8,2
кв. м разом з лоджією, що примикає до
кухні, туалет площею 1,4 кв. м, ванну
кімнату площею 2,9 кв. м у квартирі
АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 16 січня 2014 року, рішення
Київського районного суду м. Одеси від
19 листопада 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким відмолено
ОСОБА_4 у задоволенні заявлених
позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалене судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи у задоволенні позову,
дійшов правильного висновку щодо
відсутності правових підстав для
задоволення заявлених позовних вимог
та обґрунтовано зазначив, що позивачем
пред'явлено позовні вимоги до
неналежної особи.

При цьому апеляційним судом,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює. Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків
апеляційного суду не спростовують.

Рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та положення ч.3 ст.
332 ЦПК України, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу і
залишити рішення суду апеляційної
інстанції без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 16 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Савченко В.О.,
Фаловська І.М.,
Парінова І.К.