Справа № 635/2090/14-ц
Провадження № 2/635/1468/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Харківський районний
суд Харківської області у складі:

головуючого суддi Бобко Т.В.

секретар судових засідань Щербак Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в пгт.
Покотилівка Харківського району
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до Мереф'янської
міської ради Харківського району
Харківської області про визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом,
яким просить визнати за нею право
власності на 73/100 частин житлового
будинку з надвірними будівлями, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, а
також визнати право власності з нею в
цілому на зазначений будинок.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач зазначала, що є власником
27/100 частин домоволодіння, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування від 04.07.1963
року. В зазначеному будинку позивач
мешкала, була зареєстрована, постійно
користувалася всіма приміщеннями
домоволодіння. Власником 73/100 частини
домоволодіння був її батько - ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті
якого, мати позивача, ОСОБА_5, яка також
проживала за зазначеною адресою, до
відповідних органів з метою оформлення
спадщини не зверталася та також
померла ІНФОРМАЦІЯ_2. У передбачений
законом шестимісячний строк після
смерті матері позивач звернулася до
Першої державної нотаріальної контори
Харківського району Харківської
області із заявою про прийняття
спадщини, однак оформити спадщину
позивач не змогла, у зв'язку з
відсутністю оригіналу договору про
право забудування. Таким чином, позивач
вважає, що фактично спадщину прийняла,
вступивши в управління та володіння
спадковим майном.

Представник позивача ОСОБА_6, яка діє
на підставі довіреності, у судове
засідання не з'явилася, надала суду
заяву, якою просить розглянути справу у
її відсутність, задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, суду надана суду заява за
підписом Мереф'янського міського
голови Сітова В.І., якою останній
просить розглянути справу у
відсутність представника
Мереф'янської міської ради, та не
заперечує проти позову, у вирішенні
справи по суті покладається на розсуд
суду.

Враховуючи, що розгляд справи
відбувався у відсутність сторін,
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх
сукупності, вважає позовну заяву
обґрунтованою та такою, що підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

На підставі договору дарування від 04
липня 1963 року, посвідченого нотаріусом
Мереф'янської державної нотаріальної
контори та зареєстрованого в реєстрі
№2519, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
остання отримала у дар 27/100 частин
домоволодіння, що знаходиться в
АДРЕСА_2. Право власності на 27/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1
зареєстроване на праві власності за
ОСОБА_3 в КП «Харківське районне бюро
технічної інвентаризації» за
реєстраційним номером 24658166, номер
запису 262, що підтверджується витягом з
реєстру прав власності на нерухоме
майно №20186137 від 10.09.2008 року.

Як вбачається із зазначеного витягу, а
також договору дарування від 04.07.1963
року, 73/100 частина зазначеного будинку
належить на праві власності ОСОБА_4 на
підставі договору на право забудування
в частку землі, посвідченого Народним
суддею 6 поділу Харківського району м.
Мерефа 5 вересня 1938 року за реєстровим
№209, зареєстрованого в Харківському
обласному бюро інвентаризації 26 травня
1949 року під №262.

Таким чином, судом встановлено
належність правовстановлюючого
документу, що підтверджує право
власності ОСОБА_4 на 73/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1.

Із технічного паспорту на спірний
житловий будинок, виготовлений станом
на 31 липня 2008 року, а також з витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно №20186137 від 10.09.2008 року вбачається,
що домоволодіння, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 складається із:
житлового будинку літ. «А-1» житловою
площею 38,2 кв.м., загальною площею 96,0
кв.м., сараю літ. «Б», погребу літ. «В»,
вбиральні літ. «Г», колодязя літ. «К»,
огорожі №1,4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
мерії НОМЕР_2 від 19 травня 1998 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина у вигляді 73/100 частини
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, розташованими
по АДРЕСА_1.

Як вбачається з відповіді Першої
державної нотаріальної контори
Харківського району Харківської
області №252/01.16 від 29.04.2014 року та
Харківського обласного держаного
нотаріального архіву №1196/01-21 від 28.04.2014
року, заяви про прийняття спадщини,
відмову від спадщини та про видачу
свідоцтв про право на спадщину від
спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 до
нотаріальної контори не надходили,
спадкова справа не заводилася,
свідоцтва про право на спадщину не
видавалися.

Таким чином, єдиними спадкоємцями
після смерті ОСОБА_4 були його дружина -
ОСОБА_8 та донька - ОСОБА_3 (свідоцтво про
народження НОМЕР_3, свідоцтво про
одруження серії НОМЕР_4 від 24.02.1962 року).

Згідно із ст..529 ЦК України у редакції 1963
року, який діяв на момент відкриття
спадщини, при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого.

Згідно із ст. 548 ЦК України, у
редакції 1963 року, який діяв на момент
відкриття спадщини, для набуття
спадщини необхідно щоб спадкоємець її
фактично прийняв. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.
Визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_8 та донька
ОСОБА_3 фактично спадщину прийняли,
оскільки по день смерті проживали та
були зареєстровані у спірному будинку
та повністю його утримували, що
підтверджується відомостями в
будинковій книзі для прописки
громадян, що проживають в АДРЕСА_1.

При таких обставинах, суд вважає
встановленим той факт, що ОСОБА_8 та
ОСОБА_3, як спадкоємцями першої черги
спадкування за законом, була прийнята
спадщина після смерті відповідно
чоловіка та батька ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається із свідоцтва про смерть,
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_5 від 18 лютого 2003 року,
актовий запис №55.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася
спадщина на належну останній частину
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1.

Єдиним спадкоємцем після
смерті ОСОБА_8 є її донька - позивач по
справі.

Згідно із ст. 548 ЦК України, у
редакції 1963 року, який діяв на момент
відкриття спадщини, для набуття
спадщини необхідно щоб спадкоємець її
фактично прийняв. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України, у
редакції 1963 року, який діяв на момент
відкриття спадщини, визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Відповідно до інформації Виконавчого
комітету Мереф'янської міської ради
Харківського району Харківської
області №129/2 від 29 січня 2014 року та
вищевказаної будинкової книги, позивач
на день смерті ОСОБА_8 була
зареєстрована у спірному будинку та до
теперішнього часу мешкає у ньому.

Також, позивачем надано договір про
надання послуг з газопостачання за
адресою: АДРЕСА_1, укладений від імені
ОСОБА_3 та договір про надання послуг з
вивезення відходів за вищевказаною
адресою, укладений від імені чоловіка
позивача - ОСОБА_9, який є її сином
(свідоцтво про народження серії НОМЕР_6
від 09 липня 1971 року) та мешкає разом з
позивачем у спірному будинку.

Крім того, як вбачається з повідомлення
Першої державної нотаріальної контори
Харківського району Харківської
області №1252/01.16 від 29 квітня 2014 року,
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8, яка
проживала на день смерті в АДРЕСА_1 з
заявою про прийняття спадщини на
протязі шестимісячного строку з дня
смерті спадкодавиці звернулася дочка
померлої - ОСОБА_3, однак свідоцтво про
право на спадщину держнотконтора не
видавала.

При таких обставинах, суд вважає
доведеним, що ОСОБА_3 після смерті
батьків прийняла спадщину шляхом
фактичного вступу у володіння
спадковим майном.

Таким чином судом встановлено, що
ОСОБА_3 набула право власності на 73/100
частин житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, розташованого
по АДРЕСА_1.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 в частині
визнання за нею права власності на
спірний житловий будинок з надвірними
спорудами в цілому, суд зазначає
наступне.

Як вже зазначалося вище, позивачу на
праві власності належить 27/100 частин
спірного житлового будинку з
надвірними спорудами і право власності
зареєстроване в КП «Харківське районне
бюро технічної інвентаризації».

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Позивачем на надано суду
беззаперечних, належних та допустимих
доказів того, що її право власності на
27/100 частин житлового будинку з-
надвірними спорудами, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 кимось оспорються чи
не визнається, також в матеріалах
справи відсутні відомості щодо втрати
останньою документа, що засвідчує її
право власності.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,11, 60, 197, 212-215 ЦПК України, ст.ст.
524, 529, 548, 549 ЦК України в редакції закону
1963 року, п.п. 4, 5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, ст.ст.
319, 328, 331, 375, 376, 377, 380, 383 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Мереф'янської
міської ради Харківського району
Харківської області про визнання права
власності - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право власності на 73/100
частини житлового будинку з надвірними
спорудами та будівлями, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1 10 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: