У х в а л а

іменем україни

23 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,
Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції, Кредитної
спілки «Фінансова Русь», третя особа -
ОСОБА_5, про захист права власності та
зняття арешту з квартири, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Черкаської області від 23
січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із зазначеним позовом до
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції (далі -
Центральний ВДВС Черкаського МУЮ) та
Кредитної спілки «Фінансова Русь»
(далі - КС «Фінансова Русь»), мотивуючи
його тим, що 21 березня 2013 року
Центральним ВДВС Черкаського МУЮ було
винесено постанову про накладення
арешту на майно боржника та оголошення
заборони на його відчуження. Арешт був
накладений на квартиру АДРЕСА_1 на
підставі ухвали Соснівського
районного суду м. Черкаси від 25 лютого
2013 року. Позивачка вважала, що
накладення арешту на вищезазначену
квартиру порушує її права як власника
квартири.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивачка просила суд зняти арешт з
належного їй нерухомого майна шляхом
скасування ухвали Соснівського
районного суду м. Черкаси від 25 лютого
2013 року про забезпечення позову в
частині накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1 та заборони будь-яким особам
вчиняти будь-які правочини та
здійснювати дії, спрямовані на
відчуження квартири; звільнити з-під
арешту та виключити з акта опису та
арешту майна вищезазначену квартиру;
зобов'язати Центральний ВДВС
Черкаського МУЮ вчинити дії щодо
зняття (скасування) арешту та вилучити
запис про арешт з Єдиного реєстру
заборон відчуження нерухомого майна.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 18 жовтня 2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Звільнено з-під арешту та виключено з
акта опису й арешту майна квартиру
АДРЕСА_1.

Зобов'язано Центральний ВДВС
Черкаського МУЮ вчинити дії щодо
зняття (скасування) арешту квартири
АДРЕСА_1 та вилучити запис про арешт з
Єдиного реєстру заборон відчуження
нерухомого майна.

У задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 23 січня 2014 року рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 18 жовтня 2013 року в частині
задоволених позовних вимог скасовано
та в цій частині ухвалено нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд
касаційної інстанції скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого
висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_4 не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування (стаття 58 ЦПК України).

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України
встановлено, що суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі
(частина 1 статті 11 ЦПК України).

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_4, апеляційний суд обґрунтовано
виходив із того, що позивачкою не було
доведено, що на момент постановлення
ухвали Соснівським районним судом м.
Черкаси від 25 лютого 2013 року,
якою накладено арешт на квартиру, вона
була власником спірної квартири. Крім
того, апеляційним судом правильно
встановлено, що заочне рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 5 жовтня 2011 року, на підставі якого у
позивача виникло право власності на
спірну квартиру, скасовано ухвалою
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 30 листопада 2012 року.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційним судом
правильно встановлено та належно
перевірено обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи, судове рішення ухвалено із
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для його зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 23 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

С.О. Карпенко

В.О. Савченко