Провадження №6/761/1254/2014
У Х В А Л А

іменем України

15 травня 2014 року
м.Київ

Шевченківський районний суд м.Києва в
складі:

головуючого судді:
Гриньковської Н.Ю.,

при секретарі Кривошиї
О.О.

розглянувши подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
Байрамова Талята Рефатовича,
заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України боржника, без вилучення
паспортного документа, ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

25.04.2014р. до Шевченківського районного
суду м.Києва звернувся державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
Байрамов Т.Р. (далі - заявник) із
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника,
без вилучення паспортного документа,
ОСОБА_2 до виконання ним виконавчого
листа № 2-7827/03, виданого 08.10.2003р.
Шевченківським районним судом м.Києва
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів.

Свою заяву обґрунтовує тим, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
знаходиться виконавче провадження ВП
№13135953 від 03.07.2009р., відкрите на підставі
виконавчого листа №2-7827/03, виданого
08.10.2003р. Шевченківським районним судом
м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 (далі
боржник) на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання дитини.

Заявник, посилаючись на те, що з дня
відкриття виконавчого провадження,
боржник ухиляється від добровільного
виконання своїх зобов'язань за
вказаним виконавчим листом, у
встановлені законодавством строки
аліменти не сплатив, на виклик
державного виконавця не відреагував,
просив обмежити у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа боржника.

Представник заявника у судове
засідання не з'явився. Зі змісту
подання вбачається можливість
розглянути подання без участі
державного виконавця та повідомлення
письмово про наслідки розгляду
подання.

Суд, на підставі ч.2 ст.377-1 ЦПК України,
вважає за можливе розглянути подання
за відсутності сторін та інших
заінтересованих осіб.

Розглянувши подання, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про те, що вказане подання підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст.13 Загальної декларації
прав людини кожна людина має право
вільно пересуватися й обирати собі
місце проживання в межах любої держави.
Кожна людина має право залишати
будь-яку країну, включаючи свою власну,
і повертатися у свою країну.

Водночас, згідно з ч.2 ст.12 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» від 11.12.2003р. №1382-IV свобода
пересування обмежується щодо: осіб, до
яких відповідно до процесуального
законодавства застосовано запобіжні
заходи, пов'язані з обмеженням або
позбавленням волі; осіб, які за вироком
суду відбувають покарання у вигляді
позбавлення або обмеження волі; осіб,
які згідно із законодавством
перебувають під адміністративним
наглядом; осіб, які згідно із
законодавством про інфекційні
захворювання та психіатричну допомогу
підлягають примусовій госпіталізації
та лікуванню; шукачів притулку та осіб,
які звернулися за наданням їм статусу
біженця до прийняття відповідного
рішення компетентним органом (про
надання цим особам притулку чи статусу
біженця); іноземців та осіб без
громадянства, які не мають законних
підстав для перебування на території
України; осіб, яких призвано на дійсну
строкову службу до Збройних Сил
України та інших, утворених відповідно
до законів України, військових
формувань; іноземців, які перебувають у
складі військових іноземних
підрозділів і які мають статус
військового.

Закон України від 21.01.1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Також п.5 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон ухилення особи
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Звертаючись до суду з вказаним
поданням, державний виконавець
зазначав, що на виконанні у ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві
перебуває виконавче провадження ВП
№13135953 від 03.07.2009р., відкритого на
підставі виконавчого листа №2-7827/03
виданого 08.10.2003р. Шевченківським
районним судом м.Києва про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання доньки ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1),
в розмірі ? частини всіх видів
заробітку щомісячно, починаючи з
03.10.2003р. і до досягнення дитиною
повноліття, але не менше ?
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян.

Разом з тим, державний виконавець
наголошував, що з часу відкриття
виконавчого провадження боржником не
було здійснено будь-яких дій, які б
спрямовувались на погашення боргу, а
тому наявні підстави вважати, що
боржник умисно ухиляється від сплати
заборгованості. Тому, враховуючи
можливість боржника залишити межі
України з метою уникнення виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, слід обмежити ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України,
оскільки такий захід впливу може
забезпечити повноту виконання
зобов'язань за вказаним вище рішенням
суду.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21.04.1999 № 606-XIV із змінами, державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право, у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно із ч.1 ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.19 Закону
України «Про державну прикордонну
службу України», на Державну
прикордонну службу України
покладається завдання щодо
запобігання та недопущення
перетинання державного кордону
України особами, яким згідно із
законодавством не дозволяється в'їзд в
Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України, у тому числі
згідно з дорученнями правоохоронних
органів; розшук у пунктах пропуску
через державний кордон осіб, які
переховуються від органів досудового
розслідування та суду, ухиляються від
відбуття кримінальних покарань;
виконання в установленому порядку
інших доручень правоохоронних органів.

Таким чином, аналіз перелічених
норм законів дає підстави
стверджувати, що необхідною умовою для
застосування видів тимчасового
обмеження у виїзді за кордон є
встановлення факту ухилення боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи від виконання
зобов'язань за рішенням суду.

З матеріалів подання та наданих
копій матеріалів виконавчого
провадження вбачається, що державним
виконавцем здійснювались усі ймовірні
заходи впливу, направлені на належне
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням суду, тоді як боржник
ухиляється від виконання судового
рішення, у зв'язку з чим суд дійшов
висновку, що вимоги державного
виконавця є обґрунтованими,
ґрунтуються на вимогах Закону, а тому
подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.33 Конституції України,
ст.ст.209, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження», ст.19 Закону України «Про
Державну прикордонну службу України»,
ст.6 Закону України «Про порядок виїзду
і в'їзду в Україну громадян України»
суд, -

у х в а л и в:

Подання державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві Байрамова Талята
Рефатовича, заінтересовані особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України
боржника, без вилучення паспортного
документа, ОСОБА_2 - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_2
(зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) у
праві виїзду за межі України до
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням Шевченківського
районного суду м.Києва від 08.10.2003р.

Копію ухвали направити до
Державної прикордонної служби України
(адреса: 01034, м. Київ, вул. Володимирська,
26) - для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання через Шевченківський районний
суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а у разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя