РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області в складі:
головуючого судді Моцного О.С., при
секретарі Відоновій О.О., за участі
позивача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Селидове цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ДП «Селидіввугілля»
про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання дій
неправомірними, в якому зазначив, що
він має стаж роботи в умовах шкідливих
факторів на підземних роботах 13,8 років
та був звільнений з ВП «шахта
«Курахівська» ДП «Селидіввугілля», а
тому згідно ст. 43 Гірничого закону
України має право на безкоштовне
отримання вугілля на побутові потреби,
але відповідач відмовляє в цьому,
мотивуючи тим, що він не має
достатнього стажу на отримання даного
вугілля. Просить визнати
неправомірними дії відповідача про
відмову в користування пільгою про
надання вугілля на побутові потреби та
зобов'язати надати можливість
користування пільгою про надання
вугілля на побутові потреби з 2014 року.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача, що діє на
підставі довіреності, в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги не визнав, через
відсутність необхідного стажу на
отримання вугілля, просить відмовити у
задоволенні позову.

Долучена до участі у якості третьої
особи - представник УПФУ в м. Селидове -
в судове засідання не з'явилася, надала
суду заяву про розгляд справи у її
відсутності, надала суду пояснення,
згідно яких вказала, що позивач має
стаж роботи на пільгових умовах по
Списку № 1 13 років 08 місяців 05 днів,
просить ухвалити рішення на розсуд
суду.

Суд, дослідивши матеріали справи,
надані докази та проаналізувавши
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, прийшов до наступного.

Судом встановлено та підтверджується
наявними у справі доказами, що позивач
працював з 20.06.1979 року по 27.04.1980 року у
Ш/У «Гірник» (був звільнений у зв'язку з
призивом до лав Радянської армії), з
17.01.1986 року по 06.05.1990 року у Ш/У «Гірник»;
з 01.02.1995 року по 30.09.1998 року на шахті
«Гірник»; з 19.02.2002 року до 18.06.2002 року на
шахті «Петровська»; з 06.09.2004 року по
25.04.2005 року в Макіївському Шахтобуді, а
з 11.07.2005 року по 17.11.2005 року на ВП «шахта
«Курахівська» ДП «Селидіввугілля»,
звідки був звільнений на підставі ч. 4
ст. 40 КЗпП України.

Згідно відповіді ДП «Селидіввугілля»
від 14.05.2012 року № 12/2-2415 ОСОБА_1
відмовлено в забезпеченні вугілля на
побутові потреби, оскільки він не є
пенсіонером підприємства, що входить
до складу ДП «Селидіввугілля», а
підземний стаж на підприємстві ВП
«шахта «Курахівська» складає 4 місяці 6
днів, що не дає права на отримання
безоплатного вугілля.

Статтею 2 Гірничого Закону України
визначено, що сфера дії Закону
поширюється на правовідносини у
сфері діяльності гірничих підприємств,
установ, організацій, гірничих
об'єктів (далі - гірничі підприємства),
що займаються розвідкою, розробкою,
видобутком та переробкою корисних
копалин і веденням гірничих робіт,
будівництвом, ліквідацією або
консервацією гірничих підприємств.

Об'єктами гірничих відносин згідно
цього Закону є проектування,
будівництво (реконструкція,
технічне переоснащення),
експлуатація, ліквідація або
консервація гірничих підприємств.
Суб'єктами гірничих відносин є
юридичні та фізичні особи України,
іноземні юридичні та фізичні
особи, особи без громадянства, які
здійснюють геологічне вивчення
родовищ корисних копалин,
проектування, будівництво
(реконструкцію), експлуатацію,
ліквідацію аварій та ліквідацію або
консервацію підприємств з видобутку
та переробки корисних копалин, а також
проводять гірничі роботи. Таким чином,
позивач і відповідач є суб'єктами
гірничих правовідносин в розумінні
цього закону, оскільки на підставі
вказаних вище доказів останній
здійснює будівництво підприємств
вугільної промисловості.

Відповідно до статті 43 Гірничого
Закону України встановлені права та
соціальні гарантії працівників
гірничих підприємств. Так підприємства
з видобутку вугілля та вуглебудівні
підприємства дійсно безоплатно
надають вугілля на побутові потреби у
розмірі, що визначається колективним
договором, певним категоріям
працівників, в тому числі і
пенсіонерам, які пропрацювали на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля, вуглебудівних підприємствах:
на підземних роботах - не менше ніж 10
років для чоловіків і не менше 7 років 6
місяців - для жінок; на роботах,
пов'язаних із підземними умовами, не
менше ніж 15 років для чоловіків і не
менше 12 років 6 місяців - для жінок; на
роботах технологічної лінії на
поверхні діючих шахт чи на шахтах, що
будуються, розрізах, збагачувальних та
брикетних фабриках - не менше ніж 20
років для чоловіків і не менше 15 років -
для жінок.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 17 березня 2011 р. N 303
затверджений перелік професій
працівників з видобутку (переробки)
вугілля та працівників вуглебудівних
підприємств, яким безоплатно
надається вугілля на побутові потреби
і до складу загального місячного або
річного оподатковуваного доходу яких
не включається вартість такого
вугілля.

Відповідно до п. 12.10 Галузевої
угоди між Міністерством палива та
енергетики України і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
України (з доповненнями і змінами)
безоплатне забезпечення вугіллям
робітників і пенсіонерів вугільної
промисловості здійснюється
підприємством, з якого вони пішли на
пенсію або працюють, за нормою 5, 9 тон на
рік. При цьому зазначено що угода
поширюється на працівників, що
працюють на умовах найму на
підприємствах, в об'єднаннях,
компаніях, товариствах, організаціях і
установах вугільної промисловості
(видобувних, перероблювальних,
шахтовуглебудівельних, вугільного
машино-будування, ДВГРС,
реструктуризації підприємств галузі,
вуглегеології, галузевої науки, інших
підприємствах виробничої та
соціальної інфраструктури галузі), що
належать до сфери управління
Мінпаливенерго України та інших
підприємств галузі, незалежно від форм
власності та господарювання (далі
Підприємство), на учнів, що навчаються в
галузевій системі підготовки і
перепідготовки кадрів, а також на
непрацюючих членів профспілок -
інвалідів і пенсіонерів галузі,
безробітних, звільнених з підприємств
галузі. Положення Угоди є обов'язковими
до застосування при укладанні угод на
рівні компаній, об'єднань (комбінатів),
трестів, колективних і індивідуальних
трудових договорів для всіх
підприємств, що перебувають у сфері дії
сторін, незалежно від форм власності та
господарювання, а також під час
розгляду трудових спорів.
Мінпаливенерго, профспілки
зобов'язують підприємства, що належать
до сфери управління Мінпаливенерго,
при укладанні колективних договорів
забезпечити виконання встановлених
Угодою мінімальних соціальних
гарантій працівникам та їхнім сім'ям та
не обмежують права трудових колективів
у розширенні цих гарантій з власних
джерел. Інші Підприємства вугільної
промисловості при укладанні
колективних договорів можуть
застосовувати положення зазначеної
Угоди. Враховуючи види діяльності
якими займається підприємство
відповідача, то на останнього
безумовно поширюється сфера дії
вказаної Галузевої угоди.

Порядок забезпечення паливом на
побутові потреби і компенсації витрат
за спожиті електроенергію та газ
працівниками і пенсіонерами
підприємств вугільної промисловості
встановлюється колективними
договорами на підприємствах
відповідно до Гірничого закону
України, цієї Угоди, а також, (до
приведення нормативно-правових актів у
відповідність до Гірничого закону),
чинною "Інструкцією про порядок
забезпечення трудящих виробничих
одиниць, підприємств і організацій
вугільної промисловості паливом на
побутові потреби" від 11.05.76 та
"Інструкцією про порядок компенсації
працівникам і пенсіонерам підприємств
вугільної промисловості, що мають
право на відповідні пільги, витрат за
спожиту електроенергію та газ",
затвердженої наказом Мінпаливенерго
та погодженої з профспілками.

Згідно із ст. 10 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Суд вважає доведеним факт, що позивач
працював в вугільній галузі, перебував
на посаді пов'язаній з підземними
роботами, що підтверджується копією
трудової книжки позивача та наданими
поясненнями УПФУ в м. Селидове, а тому
на відповідача розповсюджується дія
Гірничого Закону.

Враховуючи вищевикладене те, що
позивач працював на підприємстві
відповідача за професією яка
передбачає надання пільг у вигляді
безоплатного вугілля, на останнього
поширюються норми Гірничого Закону
України та положення Галузевої угоди
між Міністерством палива та енергетики
України і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
України суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись ст..2, 43, 44 Гірничого Закону
України, Постановою Кабінету Міністрів
України від 17 березня 2011 р. N 303,
Галузевою угодою між Міністерством
палива та енергетики України і
всеукраїнськими профспілками
вугільної промисловості України,
ст..ст.3,10,15,60,79,88,197,209,212-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП
«Селидіввугілля» про визнання дій
неправомірними задовольнити.

Визнати неправомірними дії ДП
«Селидіввугілля» щодо відмови ОСОБА_1 в
користуванні пільгою про надання
вугілля на побутові потреби.

Зобов'язати ДП «Селидіввугілля» надати
можливість ОСОБА_1 користуватися
пільгою про надання вугілля на
побутові потреби з 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Селидівський
міський суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя