АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1816/2014
Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 03 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Фурман Т.Г. Чиркової К.Г.При
секретарі:Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 29 квітня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Будьоного,
16» про визнання незаконним та
скасування наказу про звільнення,
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Будьоного, 16» про зміну дати
звільнення та стягнення
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу, зазначаючи, що з 21
вересня 2010 року вона перебувала з
відповідачем у трудових відносинах,
працюючи на посаді голови правління
об'єднання.

20 грудня 2013 року рішенням загальних
зборів членів ОСББ «Будьоного, 16» її
було відсторонено від займаної посади,
обрано нового голову правління, якому
зобов'язано її передати печатки,
документи та майно об'єднання.

Наказ про звільнення щодо неї не
видавався і вона виконувала обов'язки
голови правління до лютого 2014 року, в
послідуючому звернувшись до
відповідача із заявою про звільнення
за згодою сторін з 04.02.2014 року.

За результатом розгляду заяви
відповідач повідомив їй про звільнення
з 31.12.2013 року на підставі рішення
загальних зборів членів об'єднання від
20.12.2013 року.

Посилаючись на те, що копія наказу про
звільнення їй вручена не була,
розрахунок не проведений і не видана
трудова книжка з відповідним записом
про звільнення, що є порушенням
трудового законодавства, позивач
просила суд визнати незаконним та
скасувати наказ голови правління ОСББ
«Будьоного, 16» №02-к від 31.12.2013 року про
її звільнення з посади голови
правління, зобов'язати відповідача
внести запис у її трудову книжку про
звільнення із займаної посади з 18.02.2014
року замість 31.12.2013 року, видати їй
належним чином оформлену трудову
книжку та стягнути з об'єднання на її
користь заробітну плату за час
вимушеного прогулу, пов'язаного із
затримкою видачі трудової книжки за
період з 01.01.2014 року по 18.02.2014 року в сумі
2 722,20 грн.

В квітні 2014 року позивач звернулася до
суду із заявою про доповнення позовних
вимог, в якій, посилаючись на підстави,
викладені у первісно поданій заяві,
просила суд визнати неправильними і
незаконними дії голови правління ОСББ
«Будьоного, 16» Валецької Б.Р. щодо
видачі їй трудової книжки, зобов'язати
її оформити звільнення відповідно до
діючого законодавства України,
зобов'язати правління об'єднання
виплатити їй заробітну плату за час
вимушеного прогулу в сумі не менше 2
722,20 грн. та виплатити компенсацію за
невикористану в 2013 році відпустку з
врахуванням інвалідності та
ненормованого робочого дня.

Рішенням суду від 29 квітня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким зобов'язати відповідача
внести запис у трудову книжку про
звільнення її з посади голови
правління з 18.02.2014 року, видати їй
належно оформлену трудову книжку та
стягнути з об'єднання заробітну плату
за час вимушеного прогулу, зазначаючи,
що суд необґрунтовано не врахував
надані нею докази про виконання
обов'язків голови правління в
січні-лютому 2014 року, а висновки суду
щодо видачі відповідачем 31.12.2013 року
наказу про звільнення та її
обізнаності з цього приводу не
відповідають обставинам справи і
суперечать дослідженим доказам.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили. В судовому
засіданні представники відповідача
доводи скарги не визнали, рішення суду
просили залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Судом встановлено, що наказом №1 від
08.09.2010 року ОСОБА_5 прийнята на посаду
голови правління об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Будьоного, 16» м. Херсон.

Посада голови правління ОСББ
«Будьоного, 16» є виборною.

Рішенням загальних зборів членів
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Будьоного,
16» від 20 грудня 2013 року робота ОСОБА_5 на
посаді голови правління визнана
незадовільною, відбулися перевибори
голови правління і обрано на цю посаду
Валецьку Б.Р.

Збори прийняли рішення про визначення
ОСОБА_5 строку для передачі
новообраному голові правління печатки,
документів та майна об'єднання до 25
грудня 2013 року /а.с. 7-8/.

Наказом голови правління Валецької Б.Р.
№02-ВО1 від 21.12.2013 року створена комісія
з приймання-передачі печатки,
документів та майна об'єднання.
Фактично передача розпочалася 02 січня
2014 року передачею печатки та штампу
ОСББ «Будьоного, 16» і завершилася 04
лютого 2014 року /а.с. 49,64-82/.

Наказом №02-к від 31 грудня 2013 року
ОСОБА_5 звільнена з посади голови
правління ОСББ «Будьоного, 16» з 31
грудня 2013 року на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП
України, а 24 грудня 2013 року їй виплачена
заробітна плата за грудень 2013 року, до
складу якої ввійшла компенсація за
чергову відпустку в сумі 272,73 грн. /а.с.
49,52-54/.

Не оспорюючи підстави та законність
звільнення, позивачка вважає, що вона
продовжувала виконувати обов'язки
голови правління ОСББ «Будьоного, 16» до
лютого 2014 року і підлягає звільненню з
18.02.2014 року за згодою сторін відповідно
до поданої нею 04.02.2014 року заяви /а.с. 9/.

Однак, враховуючи, що рішення загальних
зборів членів ОСББ від 20.12.2013 року, які
(збори) відповідно до діючого в Україні
трудового законодавства є єдиним
органом для вирішення питання про
звільнення позивачки з виборної посади
за ініціативою об'єднання, свідчить про
припинення з нею трудових відносин
шляхом обрання нового голови правління
і зважаючи на те, що саме це рішення, а
не заява позивачки, є підставою для її
звільнення, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність правових
підстав для визнання формулювання
причин звільнення ОСОБА_5 неправильним.

Відсутні підстави також і для зміни
дати звільнення, оскільки вона
визначена наказом голови правління від
31.12.2013 року та відповідає даті
фактичного припинення трудових
відносин між сторонами, адже закон не
пов'язує залежність дати звільнення
від дати вручення працівникові копії
відповідного наказу про це.

Про обізнаність ОСОБА_5 про звільнення
в грудні 2013 року свідчать, зокрема її
дії щодо передачі 02.01.2014 року
новообраному голові правління печатки
та штампу об'єднання, а також усі її
послідуючі дії з цього приводу /а.с. 49/.

Правильними колегія суддів вважає
також висновки суду щодо
необґрунтованості заявленої
позивачкою вимоги про стягнення
середнього заробітку за час затримки
видачі трудової книжки, враховуючи, що
ч. 4 ст. 235 КЗпП України передбачена
виплата працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу у
разі затримки видачі йому трудової
книжки, якщо ця затримка відбулася лише
з вини власника або уповноваженого ним
органу, в той час, як за обставинами
справи трудова книжка ОСОБА_5
знаходиться у неї і після звільнення
новообраному голові правління не
передавалася /а.с. 6,51/.

Заява ОСОБА_5, яка до звільнення
виконувала функції керівника
об'єднання, в тому числі щодо
зберігання та ведення трудових книжок
працівників, про внесення відповідачем
запису про звільнення в трудову книжку
в матеріалах справи відсутня і на таке
звернення позивачка не посилається.

В судовому засіданні представники
відповідача пояснили, що не
заперечують проти внесення
відповідного запису до трудової книжки
позивача і спору з цього приводу не
існує.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду щодо необґрунтованості
заявлених ОСОБА_5 вимог відповідають
обставинам справи в межах наданих
сторонами і досліджених в судовому
засіданні доказів та нормам
матеріального права, що регулює спірні
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі, належних
доказах і, як такі, що висновки суду не
спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, доводи позивачки щодо
продовження трудових правовідносин з
відповідачем після 31.12.2013 року з
посиланням на підготовлені нею і
подані звіти та декларації за 2013 рік до
податкової інспекції в лютому 2013 року,
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки трудовий договір є
двосторонньою угодою, а досліджені
судом докази свідчать про те, що
повноважень на вчинення від імені
об'єднання наведених вище дій
відповідач ОСОБА_5 не надавав, на
зазначений нею період часу печатка
ОСББ була передана новообраному голові
правління, а за станом на 08.01.2014 року в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
керівником об'єднання зазначена
Валецька Б.Р. /а.с. 30-32/.

Факт вручення чи не вручення позивачці
копії наказу про звільнення не має
правового значення для вирішення
порушених нею в судовому порядку
питань.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення ухвалено судом з
додержанням норм процесуального та
матеріального права і підстави для
його скасування та ухвалення нового
рішення про задоволення позову
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 29 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя

Л.В.Пузанова