АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/830/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Корніюк А.П.,

суддів: П'єнти І.В., Талалай О.І.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

представника апелянта ОСОБА_1,
представника відповідачки ОСОБА_2
ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 30 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Першої Хмельницької державної
нотаріальної контори, ОСОБА_4,
управління Держземагенства у
Хмельницькому районі про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, визнання
недійсним та скасування запису в
Поземельній книзі та за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_2, треті особи КП „Хмельницьке
бюро технічної інвентаризації",
реєстраційна служба Хмельницького
міськрайонного управління юстиції,
державне агентство земельних ресурсів
у Хмельницькому районі, приватний
нотаріус Хмельницького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
скасування державного акту на право
власності на земельну ділянку,
скасування договору дарування,
зобов'язання вчинити певні дії.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із позовом про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом і в обґрунтування своїх
вимог зазначала, що відповідно до
договору дарування від 13.05.2010 р. ОСОБА_7
подарував їй земельну ділянку площею
0,04870 га по АДРЕСА_1 та в подальшому
управлінням Держкомзему в м.
Хмельницькому зареєстровано її право
власності на цю земельну ділянку, про
що внесено відповідний запис до
Поземельної книги за №41121.
Позивачка зазначає, що в липні 2013 року
їй стало відомо, що ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 18.11.2011 р. набула право
власності на вищезазначену земельну
ділянку, тому ОСОБА_2 просила суд
визнати недійсним свідоцтво про

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Заворотна О.Л. Справа:
№22ц/792/830/14

Доповідач - Корніюк А.П.
Категорія: 45

право на спадщину за заповітом, видане
ОСОБА_4 18.11.2011 року державним нотаріусом
Першої Хмельницької держнотконтори та
зареєстрованим за №4-2433, а також
визнати недійсним та скасувати запис в
Поземельній книзі від 02.12.2011 р. за
№:09:002:0047:3:01, яким зареєстровано
право ОСОБА_4 на спірну земельну
ділянку.

Ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду від 07.10.2013 р. до
участі в справі в якості
правонаступника управління
Держкомзему у м. Хмельницькому
залучено управління Держземагенства у
Хмельницькому районі.

В січні 2014 року ОСОБА_4 звернулась
із позовною заявою до ОСОБА_2, треті
особи КП „Хмельницьке БТІ",
реєстраційна служба Хмельницького
МРУЮ, державне агентство земельних
ресурсів у Хмельницькому районі,
приватний нотаріус ОСОБА_6 про
скасування державного акту на право
власності на земельну ділянку,
скасування договору дарування,
зобов'язання вчинити певні дії. І в
обґрунтування своїх вимог зазначала,
що її право власності на спірну
земельну ділянку зареєстровано у
визначеному законом порядку, а тому
просила суд визнати незаконним та
скасувати Державний акт на право
власності на зазначену земельну
ділянку серії ЯЛ 733483, що виданий 07.05.2010
р. управлінням Держкомзему у м.
Хмельницькому та його державну
реєстрацію за №35, а також визнати
незаконним та скасувати Договір
дарування земельної ділянки №995 від
13.05.2010 р.

Ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду від 21 січня 2014 року
ці позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 30 січня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково. Визнано недійсним свідоцтво
про право на спадщину за заповітом від
18.11.2011 року, що видане на ім'я ОСОБА_4 та
зареєстроване за №4-2433. В задоволенні
решти позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено. В задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає
рішення суду незаконним, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі. Посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального та процесуального
права. Апелянт вказує, що суд першої
інстанції порушив п.1 ст. 157 ЦПК України,
не витребував документи, які повинен
був витребувати для об'єктивного
розгляду справи, не надав належної
оцінки доказам поданим апелянткою, не
надав можливість представнику ОСОБА_4
ознайомитись із матеріалами справи до
постановлення рішення і безпідставно
відмовив в задоволенні клопотання про
оголошення у справі перерви до
винесення рішення Хмельницьким
окружним адміністративним судом у
справі 822/4046/13-а. Апелянтка також вказує,
що ОСОБА_2 не надала доказів на
підтвердження державної реєстрації
переходу права власності на спірну
земельну ділянку на її користь.

Представник апелянтки апеляційну
скаргу підтримав і просить її
задовольнити.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3
апеляційну скаргу не визнав і просить
її відхилити.

Представник відповідача Першої
Хмельницької держнотконтори до суду не
з»явився, направивши заяви щодо
розгляду справи у його відсутності.

Представник управління
Держземагенства у Хмельницькому
районі та представники третіх осіб: КП
„Хмельницьке БТІ", реєстраційної
служби Хмельницького МРУЮ та приватний
нотаріус ОСОБА_6 до суду не з»явилися,
про причини неявки суд не повідомили,
хоча про день і час розгляду справи
повідомлені належним чином.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів

апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав та
мотивів.

Відповідно до п. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 і
ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Суд першої інстанції вірно
встановив та виходив з того, що ОСОБА_7
на підставі рішення Хмельницької
міської ради від 31.10.2006р. №13 отримав
12.02.2007р. Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯГ
№414793, що зареєстрований в книзі
записів державних актів на право
власності на землю за № 00 площею
480 кв.м. по АДРЕСА_1. В зв»язку із втратою
вказаного документу на підставі
технічної документації ОСОБА_7 07.05.2010р.
отримав дублікат Державного акту
серії ЯЛ №733483 і кадастровий номер
земельної ділянки :09:002:0047. 13.05.2010р.
ОСОБА_7 на підставі цього Державного
акту уклав з ОСОБА_2 договір дарування
земельної ділянки площею 0.04870 га., яка
розташована по АДРЕСА_1 і вказаний
договір зареєстрований в Державному
реєстрі правочинів за №3935334 13.05.2010р.
25.05.2010р. Управлінням Держкомзему в м.
Хмельницькому зареєстровано право
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку,
про що внесено запис до Поземельної
книги №041121 і 05.08.2013р. право
власності ОСОБА_2. на цю земельну
ділянку було зареєстровано в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно за №2006756. Разом з тим,
18.11.2011р. ОСОБА_4 отримала свідоцтво про
право на спадщину за заповітом після
смерті ОСОБА_7 на земельну ділянку
площею 0.04870 га., що по АДРЕСА_1 і 02.12.2011р.
Управлінням Держкомзему в м.
Хмельницькому зареєстроване право
власності ОСОБА_4 за цю земельну
ділянку шляхом внесення запису №
:09:002:0047:3:01 до Поземельної книги.
Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 05.12.2013р. дії
управління Держкомзему в м.
Хмельницькому при видачі Державного
акту на право власності на земельну
ділянку від 07.05.2010р. серії ЯЛ №7334487 з
підстав порушення Інструкції про
заповнення бланків державних актів на
право власності на земельну ділянку і
на право постійного користування
земельною ділянкою, що затверджена
Наказом Держкомітету України із
земельних ресурсів від 22.06.2009р.№325 (яка
була чинна на момент виникнення
спірних правовідносин) визнано
протиправними. Однак, на час смерті
ОСОБА_7 право власності на спірну
земельну ділянку належало ОСОБА_2, тому
наявні підстави для визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 18.11.2011р., що
видане держнотаріусом Першої
Хмельницької держнотконтори на ім»я
ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з тим, позовна
вимога ОСОБА_2 щодо визнання недійсним
та скасування запису в Поземельній
книзі від 02.12.2011р. за №:09:002:0047:3:01 не
підлягає до задоволення з підстав
необґрунтованості. Позовні вимоги
ОСОБА_4 не підлягають до задоволення з
підстав недоведеності.

Дійшовши такого висновку, суд
обґрунтовано посилався на відповідні
норми матеріального та процесуального
права.

Положеннями ст. ст. 203, 215 ЦК України
визначено, що зміст правочину не може
суперечити цьому кодексу, актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства його
моральним засадам. Особа яка, вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним. Недійсним
є правочин, що не відповідає вимогам
закону. Недійсними оспорювані
правочини можуть вважаться лише за
умови доведеності фактів, що свідчать
про порочність даного правочину.

Відповідно до роз»яснень, що
викладені в п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» відповідно до
частини першої статті 215 ЦК підставою
недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК,
саме на момент вчинення правочину.

Вимога про визнання оспорюваного
правочину недійсним може бути
пред'явлена тільки особами,
визначеними у ЦК й інших законодавчих
актах, що встановлюють оспорюваність
правочинів - а саме, однією зі сторін,
або заінтересованою стороною, тобто
права яких вже порушені укладенням
договору. (п. 3 ст. 215 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.1222 ЦК України за
загальними положеннями про
спадкування право на спадщину виникає
в день відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі
права та обов`язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті. (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Згідно з роз'ясненнями, що викладені
в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» відповідно до ст. 1301 ЦК
України свідоцтво про право на
спадщину може бути визнано недійсним
не лише тоді, коли особа, якій воно
видане, не мала права на спадкування,
але й за інших підстав, установлених
законом. Іншими підставами можуть бути:
визнання заповіту недійсним, визнання
відмови від спадщини недійсною,
визнання шлюбу недійсним, порушення у
зв'язку з видачею свідоцтва про право
на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до п. 60 Порядку ведення
Державного земельного кадастру, що
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку ведення Державного земельного
кадастру» від 17 жовтня 2012 року №1051
запис в Поземельній книзі скасовується
(поновлюється) Державним кадастровим
реєстратором на підставі рішення суду.

Згідно ч.3 ст.10, ч. 1 і ч.3 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Висновки суду узгоджуються з
матеріалами справи.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги щодо порушення
судом першої інстанції норм ст.157 ЦПК
України є обґрунтованими, адже згідно
частини 1 зазначеної статті визначено,
що суд розглядає справи протягом
розумного строку, але не більше двох
місяців з дня відкриття провадження у
справі.

Провадження у цій справі ухвалою
судді Хмельницького міськрайонного
суду було відкрито 27.09.2013р. (а.с.20), а
рішення ухвалено судом 30.01.2014р. Однак,
на думку колегії суддів, вказане
порушення не призвело до невірного
вирішення справи.

Разом з тим, оцінюючи доводи
апеляційної скарги в тій частині, що
судом першої інстанції були порушені
норми процесуального права, а саме: ст.
1, ст. 201, ст. 212 колегія суддів вважає їх
необґрунтованими виходячи із
слідуючого.

Як вбачається із матеріалів справи
під час попереднього судового
засідання 07.10.2013р. Хмельницьким
міськрайонним судом винесено ухвалу
щодо витребування у Першій
Хмельницькій держнотконторі саме
спадкову справу (а.с.23), копію якої
19.11.2013р. було направлено на адресу суду
(а.с.84-90), також ухвалою суду від 06.12.2013р.
задоволено клопотання представника
ОСОБА_4 ОСОБА_1 щодо витребування у
Першій Хмельницькій держнотконторі
копії витягу з поземельної книги щодо
земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с.96-97) і
27.12.2013р. на адресу суду надійшов
відповідний документ. (а.с.104- 105).
Колегія суддів вважає, що при розгляді
цих клопотань судом першої інстанції
не було порушено вимоги ст.168 ЦПК
України.

Щодо доводів апеляції про
порушення судом першої інстанції норм
ст. 201 ЦПК України, колегія вважає
безпідставними, адже як вбачається із
матеріалів справи та визнається
представником апелянта в суді першої
інстанції клопотання щодо зупинення
провадження у справі не заявлялося, а
заявлялися клопотання щодо
відкладення розгляду справи і порушень
ст.168 ЦПК України при їх розгляді не
було.

Також, судом першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення було
враховано постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
05.12.2013р.

На думку колегії суддів, доводи
апеляційної скарги щодо не надання
оцінки судом усім доказам по справі є
безпідставними, адже судом першої
інстанції було дано оцінку усім
доказам у відповідності з вимогами ст.
212 ЦПК України, результати оцінки
відображені у мотивувальній частині
рішення і ці доводи апеляційної скарги
фактично зводяться до незгоди апелянта
з висновками суду першої інстанції по
їх оцінці.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги
в тій частині, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального права, а саме: положення
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» колегія суддів
вважає, що ці доводи є необґрунтованими
виходячи із слідуючого.

Відповідно до п.1 Порядку ведення
Поземельної книги (надалі Порядок), що
затверджений Постановою КМУ від
09.09.20009р. №1021 (яка була чинна на час
виникнення спірних правовідносин) цей
Порядок визначає процедуру ведення за
формою згідно з додатком поземельної
книги - документа, який є складовою
частиною державного реєстру земель,
містить відомості про земельну
ділянку, обмеження на використання
земельної ділянки, суб'єктів прав на
земельну ділянку та правовстановлюючі
документи, а також дані про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки,
її цільове призначення, склад
земельних угідь.

Положеннями п.6 вказаного Порядку
чинного станом на 25.05.2010р. визначено, що
поземельна книга відкривається та
ведеться на кожну земельну ділянку: у
паперовому вигляді - територіальними
органами Держкомзему; в електронному
вигляді - операторами - структурними
підрозділами державного підприємства
"Центр державного земельного кадастру"
(далі - Центр кадастру) в районах, містах
обласного (республіканського
Автономної Республіки Крим) значення,
м. Києві та Севастополі, які мають
доступ та вносять відомості до
автоматизованої системи державного
земельного кадастру (далі -
автоматизована система).
Автоматизована система є
інформаційною системою, що містить
відомості про правовий режим земель,
державну реєстрацію земельних ділянок,
кадастрове зонування, кадастрові
зйомки, бонітування ґрунтів,
економічну оцінку земель, грошову
оцінку земельних ділянок, а також про
кількісний облік земель та їх якість.

Встановлено, що 25.05.2010р. шляхом
внесення управлінням держкомзему в м.
Хмельницькому до Поземельної книги
запису №41121 зареєстровано право
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку
по АДРЕСА_1. (а.с. 10-11).

На думку колегії суддів, доводи
апеляційної скарги в тій частині, що
судом при ухваленні рішення не
враховано наявність самочинних
будівель на спірній земельній ділянці,
колегія суддів вважає їх
безпідставними, адже як вбачається із
інвентарної справи №189/1 на
будинковолодіння АДРЕСА_1 Інспекція
ДАБК у Хмельницькій області засвідчує
відповідність закінченого будівництва
об»єкта: житлового будинку садибного
типу загальною площею11,3 кв.м.
(реконструкція) з господарськими
будівлями та гаражем відповідно до
технічного паспорту державним
стандартам, будівельним нормам і
правилам, що підтверджується
Сертифікатом відповідності ХМ №000197
від 23.03.2010р.

Інші доводи апеляційної скарги не
підтверджені доказами, спростовуються
матеріалами справи та дослідженими
судом доказами, на законність рішення
суду не впливають та його висновки не
спростовують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні, судом
були дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 313 - 315, 317, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити .

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 30 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
А.П. Корніюк