АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/1866/14
інстанції: Подіновська Г.В.
Доповідач: Стародубець
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року червня місяця 05 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П., Ігнатенко
П.Я.при секретарі:Калюжному О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» на
рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 16 квітня
2014 року в справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» звернулося до суду з
вказаним вище позовом, зазначаючи, що 21
грудня 2005 року між банком та ОСОБА_5 був
укладений кредитний договір, за
умовами якого остання отримала кредит
в розмірі 2 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом, а
держатель картки прийняв на себе
зобов'язання в порядок та строки,
визначені договором та правилами,
повертати кредитні кошти та сплачувати
відсотки за користування кредитом й
інші платежі.

Оскільки ОСОБА_5 умови кредитного
договору належним чином не виконує,
станом на 30 вересня 2013 року у неї
утворилася заборгованість в сумі 21 051,17
грн., яка складається із:
заборгованості за кредитом в розмірі 4
663 грн., заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 14 909,54
грн., штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована
частина) і 978,63 грн. (процентна складова),
яку позивач просив суд стягнути на його
користь у повному обсязі.

Рішенням суду від 16 квітня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк», посилаючись на те,
що суду першої інстанції поверхово
розглянув справу, зібраним по справі
доказам дав неправильну оцінку та
неправильно застосував норми
матеріального права, у зв'язку з чим
дійшов помилкового висновку про те, що
банком пропущено строк позовної
давності, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, і осіб, які
з'явилися у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, 21 грудня 2005 року
між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_5 був укладений кредитний
договір, який складається з Заяви
позичальника, Пам'ятки Клієнта, Умов та
Правил надання банківських послуг, а
також Тарифів.

За умовами вказаної кредитної угоди
банк відкрив вказаній фізичній особі
картковий рахунок і видав їй в
користування картку платіжної системи
«Універсальна» НОМЕР_1, а також надав
кредит у вигляді встановленого
кредитного ліміту в сумі 2 000 грн. на
платіжну картку зі сплатою 3% на місяць
на залишок заборгованості.

Згідно п.9.12. Умов договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання. Якщо
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично пролонгується на такий
же строк.

Пунктом 5.3 Правил встановлено, що строк
і порядок погашення по кредиту по
платіжним карткам з визначеним
мінімальним обов'язковим платежем
наведений у пам'ятці клієнта і включає
плату за користування кредитом,
передбачену Тарифами, і частину
заборгованості по кредиту.

За змістом розділу 2 Умов мінімальний
обов'язковий платіж розмір боргових
зобов'язань держателя картки, які
щомісячно підлягають сплаті протягом
строку дії картки. Даний платіж
розраховується як сума овердрафта і
суми щомісячного платежу, які
складаються з нарахованих до сплати
відсотків і частини заборгованості по
кредиту. Мінімальний обов'язковий
платіж є обов'язковим для держателів
платіжних карт, які здійснюють
операції по кредитним схемам.

Згідно умов кредитування та тарифів,
визначених у Пам'ятці клієнта, розмір
щомісячних платежів (які включають
плату за використання кредитних коштів
у звітному періоді) складає 7% від
заборгованості, але не менше 50 грн. і не
більше залишку заборгованості.

Відповідно до п.8.6 Умов при порушенні
позичальником строків платежу по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором, більше ніж на
120 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд виходив з того, що, оскільки
порушення кредитної дисципліни,
внаслідок якого у ОСОБА_5 утворилася
заборгованість перед банком, було
допущене вказаною фізичною особою 29
серпня 2008 року, то строк позовної
давності має обчислюватися саме з
цього моменту.

Крім того, на підставі усних пояснень,
наданих представником позивача,
місцевий суд дійшов висновку про те, що
строк дії кредитної картки НОМЕР_1
закінчився 31 грудня 2008 року.

Проте колегія суддів не може повністю
погодитися з таким висновком суду з
огляду на наступне.

За приписами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

Така ж позиція висловлена і Верховним
Судом України в постанові №6-166цс13 від 06
листопада 2013 року, яка за приписами
ч.1ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для
всіх судів України.

Як вбачається з доданої до апеляційної
скарги інформації про карту/рахунок
НОМЕР_1 строк дії виданої позивачем 21
грудня 2005 року ОСОБА_5 кредитної картки
закінчується 30 листопада 2012 року.

Таким чином, звертаючись до суду з
даним позовом, банк пропустив строк
позовної давності лише стосовно вимог,
пред'явлених щодо чергових платежів,
несплачених позичальником станом на 13
листопада 2010 року.

Встановивши факт невиконання ОСОБА_5
прийнятих на себе за кредитним
договором зобов'язань, колегія суддів
приходить до висновку, що ПАТ КБ
«Приватбанк» як кредитодавець,
відповідно до ст.ст. 1050,1054 ЦК України
має право вимагати від відповідача як
позичальника, який прострочив
виконання зобов'язань, повернення
кредиту в розмірі 1 344,40 грн. та сплати
належних процентів у розмірі 9 279,15 грн.
в межах визначеного ст.257 ЦПК України
строку позовної давності.

При цьому, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги банку щодо стягнення
неустойки слід задовольнити частково,
стягнувши з відповідача штраф
(проценту складову) у розмірі 531,18 грн. (5%
від суми, яка підлягає стягненню за
даним позовом - (1 344,40грн. + 9 279,15грн.) х 5%)

Разом з тим, у задоволенні позовних
вимог про стягнення фіксованої частини
штрафу в сумі 500 грн. слід відмовити,
враховуючи, що згідно вимог ч.2 ст.549 ЦК
України штраф може обчислюватися
виключно у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Крім того, колегія суддів приходить до
висновку про необхідність стягнути з
ОСОБА_5 на користь позивача сплачений
останнім за подачу позову та
апеляційної скарги судовий збір у
розмірі 186,14 грн. пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, як це
передбачено ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст.549,1050,1054
ЦК України, керуючись ст.ст. 88,303,307-309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково.

Рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 16 квітня
2014 року в частині відмови у задоволенні
позовних вимог про стягнення
заборгованості в розмірі 11 154,73 грн.
скасувати і ухвалити в цій частині
нове.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
від 21 грудня 2005 року, яка складається з:
заборгованості по кредиту в розмірі 1
344,40 грн., заборгованості по процентам
за користування кредитом в розмірі 9
279,15 грн.. та штрафу в розмірі 531,18 грн.
грн., а всього: 11 154,73грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» судовий
збір в розмірі 186,14 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: