набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/159/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2014 р. Чаплинський
районний суд Херсонської області в
складі:

головуючого - судді
Кузьменка А.Д.,

секретаря
Собчук М.В.,

за участю представників сторін
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в cмт Чаплинка цивільну
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
сільськогосподарського приватного
акціонерного товариства імені Кірова
про визнання договорів оренди
земельних ділянок недійними,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з
позовом, де зазначають, що 10 січня 2014
року дізнались про порушення їхніх
прав власності на земельні ділянки, що
полягає у протиправних перешкодах та
обмеженнях, що чиняться з боку
відповідача, шляхом протиправного
заявлення ним та реєстрації прав
оренди земельних ділянок на підставі
недійсних договорів оренди земельних
ділянок №НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, начебто
укладених між ними та відповідачем 20
травня 2013 року. Заявляють, що особисто
не мали волевиявлення щодо передачі
земельних ділянок в оренду
акціонерного товариства імені Кірова,
оскільки не укладали цей правочин і не
підписували договори оренди землі №
НОМЕР_1 і НОМЕР_2 від 20 травня 2013 року.
Особа, яка замість них підписала
договори оренди, не мала необхідного
обсягу цивільної дієздатності,
передбачених ст.ст. 4,13,14 Закону України
«Про оренду землі» та статтями 317, 319 ЦК
України. Вважають, що зазначені
договори оренди земельних ділянок є
недійсними, оскільки їх зміст
суперечить вимогам ст. 15 Закону
України «Про оренду землі», ст.ст. 19, 22
ЗК України, ст.ст. 203, 215 ЦК України ст. 52
Закону України «Про землеустрій».
Просять визнати недійсними договори
оренди земельних ділянок № НОМЕР_1, №
НОМЕР_2 від 20 травня 2013 року, укладені
між ними та відповідачем.

У судовому засіданні позивачі
підтримали позовні вимоги у повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2
позовні вимоги не визнала і пояснила,
що з відповідачами у 2006 році були
укладені договори оренди земельних
ділянок строком на сім років. Тому у 2013
році виникла необхідність укладання з
орендодавцями договорів на новий
термін, які виявили таке бажання, а
також із тими, які не надіслали
листа-повідомлення про заперечення у
поновленні договорів оренди землі, з
подальшою реєстрацією цих договорів.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
оренду землі» по закінченню строку, на
який було укладено договір оренди
землі, орендар має переважне право
перед іншими особами на укладання
договору оренди землі на новий строк. У
зв'язку з цим, товариство імені Кірова
запропонувало громадянам ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 укласти договори оренди землі,
на що останні погодились, і як з
власниками, яким згідно ст. 317 ЦК
України належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, узгодило з орендарями всі
істотні умови договору оренди землі. З
цими договорами позивачі ознайомилися
та особисто засвідчили своє
погодження підписами в присутності
трьох працівників СПрАТ імені Кірова у
приміщенні адміністративної будівлі
товариства. При цьому надали копії
документів , що посвідчують їх
особистість. 04 квітня 2013 року позивачі
уповноважили ОСОБА_5 здійснити
реєстрацію речового права - права
власності на земельні ділянки, а також
здійснити реєстрацію речового права
оренди на підставі договорів оренди
землі, що укладені між ними та
товариством імені Кірова. Довіреності
видані Преображенською сільською
радою та зареєстровані в реєстрі за № 90
і № 91. Доповнила, що договори оренди
земельних ділянок № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2
укладені на основі типового договору
оренди землі, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 220 від 03
березня 2004 року. У цих договорах оренди
визначені всі істотні умови, які
зазначені в ст. 15 Закону України «Про
оренду землі», та містять всі його
невід'ємні частини. Наявність проекту
відведення земельної ділянки не є
обов'язковою вимогою в даному випадку,
оскільки відповідно до ст. 50 Закону
України «Про землеустрій», ст.ст. 123, 124
ЗК України проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
складаються при наданні земельних
ділянок в оренду із земель державної та
комунальної власності у разі зміни
цільового призначення земельних
ділянок відповідно до закону та
надання у користування земельних
ділянок, межі яких не встановлені в
натурі (на місцевості). Предметом
договорів оренди землі № НОМЕР_1 і №
НОМЕР_2 від 20 травня 2013 року є передача
в оренду землі, що належать на праві
приватної власності позивачам. Термін
дії договорів встановлений на 10 років,
що не суперечить вимогам ст. 93 ЗК
України. Згідно ст.ст. 18,31 Закону
України «Про оренду землі» договір
оренди землі набирає чинності після
його державної реєстрації і
припиняється, зокрема, в разі
закінчення строку, на який його було
укладено. Тому вважає, що укладені
договори оренди № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2
повністю відповідають вимогам чинного
законодавства.

Заслухавши пояснення сторін,
допитавши свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив такі факти і відповідні їм
правовідносини.

Згідно ст. 93 ЗК України право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.
Земельні ділянки можуть передаватися
в оренду громадянам та юридичним
особам України. Оренда земельної
ділянки може бути короткостроковою - не
більше 5 років та довгостроковою - не
більше 50 років.

Поняття договору оренди, його
форма, умови та порядок укладання,
чинність, термін дії, державна
реєстрація визначені Законом України
«Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року
зі змінами і доповненнями.

Договір оренди відповідно до ст.
14 цього Закону укладається у письмовій
формі і за бажанням однієї із сторін
може бути посвідчений нотаріально.
Типова форму договору оренди землі
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Статтями 202, 203 ЦК України
визначено, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
Зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону
України «Про оренду землі» орендарі
набувають права оренди земельної
ділянки на підставах і в порядку,
передбачених Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим та іншими законами України і
договором оренди землі.

Відповідно до ст. 125 ЗК України
право на оренду земельної ділянки
виникає після укладання договору
оренди і його державної реєстрації.

Судом установлено, що 20 травня 2013
року між сторонами були укладені
договори оренди земельних ділянок №
НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 строком на десять
років, які 08 січня 2014 року
зареєстровані реєстраційною службою
Чаплинського районного управління
юстиції Херсонської області. Строк дії
договорів не суперечить вимогам ст. 93
ЗК України.

У цих договорах визначені
істотні умови, які передбачені ст. 15
Закону України «Про оренду землі», та
містять всі невід'ємні його частини.

Позивачі стверджують, що
відсутність проекту відведення
земельних ділянок як невід'ємної
частини договору оренди є підставою
для визнання договорів оренди
недійними згідно до прямої вказівки ст.
15 Закону України «Про оренду землі». З
таким твердженням суд не погоджується,
оскільки відповідно до вимог ст. 50
Закону України «Про землеустрій»,
ст.ст. 123, 124 ЗК України проекти
землеустрою складаються при наданні
земельних ділянок в оренду державної
та комунальної власності у разі зміни
цільового призначення земельних
ділянок відповідно до закону та
надання у користування земельних
ділянок, межі яких не встановлені в
натурі (на місцевості). Предметом
договорів оренди землі № НОМЕР_1 і №
НОМЕР_2 від 20 травня 2013 року є передача в
оренду землі, що належить на праві
приватної власності громадянам ОСОБА_4
та ОСОБА_3 Крім того, як вбачається з п.17
укладених договорів оренди, сторонами
узгоджено, що передача земельної
ділянки в оренду здійснюється без
розроблення проекту її відведення.

У судовому засіданні не знайшло
свого підтвердження і посилання
позивачів на відсутність
волевиявлення щодо передачі земельних
ділянок в оренду СПрАТ імені Кірова.

Так, допитані в судовому
засіданні свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 кожен
окремо пояснили, що в їх присутності, у
приміщенні адміністративної будівлі
товариства, позивачі ознайомилися та
засвідчили своїми підписами договори
оренди, надавши при цьому оригінали
державних актів на землю і копії
документів, що посвідчували їх
особистість. При цьому ніяких
заперечень з приводу укладання
договорів оренди від них не надійшло.

Статтею 10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Заявляючи позовні вимоги про
визнання недійсними договорів оренди
землі , позивачами не надано доказів,
які б свідчили про порушення їхніх прав
та інтересів при укладанні договорів
оренди земельних ділянок.

У судовому засіданні теж не
встановлено сукупності доказів на
підтвердження обставин, на які
посилаються позивачі, а тому суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10,11,88, 209,212, 214,215,
218 ЦПК України, ст.ст. 93,123, 125, 141, 152 ЗК
України, ст.ст. 202, 203, 215 ЦК України,
Законом України „Про оренду землі" ,
суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання
договорів оренди земельних ділянок
недійсними відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Чаплинський районний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Суддя