Справа № 382/670/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2014 року
Яготинський
районний суд Київської області у
складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Яготині Київської
області справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання майна, спільним
майном подружжя та визнання права
власності на частину спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до
Яготинського районного суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про визнання майна,
спільним майном подружжя та визнання
права власності на частину спільного
майна, в котрій зазначено, що сторони з
2004 року перебували у фактичних шлюбних
відносинах та 9 листопада 2005 року
зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачкою. Відповідно до рішення
Яготитнського районного суду
Київської області від 20.11.2013 року шлюб
між сторонами розірвано. 25.11.2002 року
відповідач отримав довгострокову
безвідсоткову суду від ДК
«Укртрансгаз» як працівник даного
підприємства в сумі 10000 гривень для
придбання житлового будинку.
Відповідно до договору купівлі-продажу
від 30.12.2002 року відповідач придбав
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами АДРЕСА_1.
Відповідно до розписки від 30.03.2005 року
відповідач отримав від позивачки 7000
гривень в рахунок повернення вище
зазначених коштів. Крім цього, під час
спільного проживання сторони спільно
здійснили добудову даного житлового
будинку та господарських споруд, а
також виплатили заборгованості по
вказаній позиці. Так, вартість даного
будинку та господарських будівель та
споруд істотно збільшилася. Оскільки
між сторонами не досягнуто згоди, щодо
поділу вказаного будинку, то позивачка
просила встановити, що даний будинок, є
спільною сумісною власністю подружжя
та визнати за нею право власності на ?
частину вказаного будинку,
господарських будівель та споруд.

В судовому засіданні
представник позивачки та позивачка
підтримали вимоги позову.

Відповідач в судовому засіданні
визнав вимоги позову, та не заперечував
того факту, що вказаний будинок істотно
збільшився у своїй вартості, внаслідок
спільних трудових та грошових затрат.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення.

Так, з копії паспорта (а.с.4), копії
довідки (а.с.5), копії свідоцтва про
шлюб (а.с.6), копії рішення Яготинського
районного суду Київської області від
20.11.2013 року (а.с.7) , довідки (а.с.8), копії
витягу ((а.с.9, 15), копії договору позики
(а.с.9), копії технічного паспорта
(а.с.11-13), копії договору купівлі-продажу
будинку (а.с.14), копії розписки,
квитанцій (а.с.16-17) в судовому засіданні
встановлено, що сторони перебували у
фактичних шлюбних відносинах з 2004 року.
Зареєстрували шлюб сторони 9 листопада
2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає з позивачкою. Відповідно до
рішення Яготитнського районного суду
Київської області від 20.11.2013 року шлюб
між сторонами розірвано. 25.11.2002 року
відповідач отримав довгострокову
безвідсоткову суду від ДК
«Укртрансгаз» як працівник даного
підприємства в сумі 10000 гривень для
придбання житлового будинку.
Відповідно до договору купівлі-продажу
від 30.12.2002 року відповідач придбав
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами АДРЕСА_1.
Відповідно до розписки від 30.03.2005 року
відповідач отримав від позивачки 7000
гривень в рахунок повернення вище
зазначених коштів. Крім цього, під час
спільного проживання сторони спільно
здійснили добудову даного житлового
будинку та господарських споруд, а
також виплатили заборгованості по
вказаній позиці. Так, вартість даного
будинку та господарських будівель та
споруд за час їх спільного проживання
сторін істотно збільшилася, що
становить 62% від загальної вартості
житлового будинку та складає 95330
гривень, відповідно до висновку
експерта № 10/14 (а.с.41-49). Сторони в
судовому засідання не заперечували
того, фату, що вартість вказаного
будинку, господарських будівель та
споруд істотно збільшилася за рахунок
спільних трудових та грошових затрат
сторін.

Відповідно до ст.61 СК України (в
редакції 2003 року) об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
може бути будь-яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту.
Об'єктом права спільної сумісної
власності є заробітна плата, пенсія,
стипендія, інші доходи, одержані одним
із подружжя. Якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, в тому числі
гонорар, виграш, які були одержані за
цим договором, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України (в
редакції 2003 року) майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не
мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст.57 СК України (в
редакції 2003 року), особистою власністю
дружини, чоловіка є майно набуте нею,
ним за час шлюбу, але за кошти, які
належали їй, йому особисто.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України(в
редакції 2003 року), у разі поділу майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст..74 СК України,
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою або в будь-якому іншому
шлюбі, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними. На майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно ст..62 СК України, якщо майно
дружини, чоловіка за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого з подружжя, воно у
разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Якщо один
із подружжя своєю працею і (або) коштами
брав участь в утриманні майна,
належного другому з подружжя, в
управлінні цим майном чи догляді за
ним, то дохід (приплід, дивіденди),
одержаний від цього майна, у разі спору
за рішенням суду може бути визнаний
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Таким чином, враховуючи вище
викладене, а також те, що вартість
вказаного будинку з надвірними
будівлями та спорудами за час
спільного проживання та шлюбу сторін
істотно збільшилася, внаслідок їх
спільних трудових та грошових затрат, а
також вимоги ст..ст.62, 74, 70 СК України,
суд вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 60, 61, 88, 209, 218, 212, 174
ЦПК України, ст..ст.60-62, 57, 70, 74 СК України
(в редакції 2003 року) , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
майна, спільним майном подружжя та
визнання права власності на частину
спільного майна, задовольнити.

Встановити, що житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
які знаходяться по АДРЕСА_1 є спільним
майном подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
? частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
які знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Яготинський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя
Кисіль О.А.