У х в а л а

16 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,суддів:
Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І., Мостової
Г.І., Остапчука Д.О., розглянувши заяву
представника дочірнього підприємства
«Ілліч-Агро Донбас» публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» - Танач Юлії
Антонівни про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 травня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_7 до дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», третя особа -
відділ Держкомзему у Новоазовському
районі Донецької області, про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2012 року ОСОБА_7 звернувся до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що він є власником земельної
ділянки площею 6,0386 га, яка розташована
на території Самійловської сільської
ради Новоазовського району Донецької
області, що підтверджується державним
актом на право власності на земельну
ділянку. У 2009 році він уклав з
відповідачем договір оренди
зазначеної земельної ділянки. Після
його реєстрації 05 травня 2010 року в
Держкомземі Новоазовського району
Донецької області він дізнався, що
договір оренди було укладено з
порушенням вимог ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», оскільки договір не
містить таких істотних умов, як
визначення строку дії договору, умови
про передачу у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки. З огляду на це,
просив позов задовольнити.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від
28 листопада 2012 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 05 лютого 2013 року,
позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі
укладений між ОСОБА_7 та ДП «Ілліч-Агро
Донбас» ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 травня 2013 року
касаційну скаргу ДП «Ілліч-Агро
Донбас» ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
відхилено. Рішення Новоазовського
районного суду Донецької області від 28
листопада 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 05 лютого 2013 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
представника ДП «Ілліч-Агро Донбас»
ПАТ «Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» - Танач Ю.А. про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 травня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року
у справі за позовом про визнання
недійсними договорів оренди землі.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Зі змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 травня 2013 року вбачається,
що суди першої та апеляційної
інстанцій, з висновками яких погодився
і суд касаційної інстанції, виходили
із того, що відсутність в оскаржуваному
договорі оренди землі однієї із
істотних умов, передбачених ст. 15
Закону України «Про оренду землі»,
зокрема умови передачі у заставу та
внесення в статутний фонд права оренди
земельної ділянки, є підставою для
визнання такого правочину недiйсним,
оскільки цим порушуються права
позивача.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин.

Із ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року,
на яку заявник посилається як на
підставу неоднакового застосування
норм матеріального права, вбачається,
що суд касаційної інстанції, залишаючи
без змін рішення апеляційного суду про
відмову у позові про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, дійшов висновку про те, що
позивачами не заперечувався факт
отримання орендної плати за землю із
застосуванням індексу інфляції та факт
передачі їх земельних ділянок без
розроблення проектів їх відведення.
Підписавши тексти договорів, за весь
період часу з моменту їх укладання вони
не зверталися до відповідача із
заявами про уточнення подвійного
тлумачення спірних пунктів
оскаржуваних договорів, вони містять
істотні умови, а пункти, на які
посилаються позивачі, потребують
уточнень у позасудовий спосіб. Права
позивачів, як орендодавців, не
порушені.

З огляду на зміст судових рішень
відсутні підстави вважати, що у
зазначених справах тотожними є
встановлені судом фактичні обставини,
які мають значення для вирішення спору,
який розглядався, а, відповідно, що
правовідносини, які виникли між
сторонами, які брали участь у розгляді
справ подібні і мало місце неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права в порівнянні із
справою у якій постановлена ухвала, яку
просить переглянути заявник, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень.

Саме по собі посилання заявника на
неправильне застосування норм
матеріального права при відсутності
рішень суду (судів) касаційної
інстанції в яких має місце неоднакове
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах не може бути підставою
для допуску справи до провадження.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог статті
355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_7
до дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
третя особа - відділ Держкомзему у
Новоазовському районі Донецької
області, про визнання договору оренди
земельної ділянки недійсним за заявою
представника дочірнього підприємства
«Ілліч-Агро Донбас» публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» - Танач Юлії
Антонівни про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 травня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді:
Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

Д.О. Остапчук