інстанції: Кихтюк Р.М. Провадження №
22-ц/773/742/14 Категорія: 19 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Веремчук Л. М.

суддів - Овсієнка А.А.,
Лівандовської-Кочури Т. В.,

при секретарі Кирилюку О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку за позовом
державного комунального підприємства
«Луцьктепло» до ОСОБА_1 про визнання
договору укладеним за апеляційною
скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 18 грудня 2013
року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Державне комунальне підприємство
«Луцьктепло» звернулось до суду з
вказаним позовом вказавши, що ДКП
«Луцьктепло» є надавачем послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води нежитловому
приміщенню, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Вказане приміщення на праві приватної
власності належить відповідачу ОСОБА_1
27 травня 2013 року на її адресу було
надіслано проект договору про надання
послуг по теплопостачанню, однак
остання договір не підписала і про своє
рішення стосовно укладення
зазначеного договору не повідомила.

У зв'язку з цим, з посиланням на вимоги
ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» та з
врахуванням уточнених позовних вимог,
просить суд визнати укладеним договір
№4-191 про надання послуг з
централізованого опалення між
позивачем та ОСОБА_1, який розроблений
на основі Типового договору,
затвердженого Постановою КМУ №630 від 21
травня 2005 року «Про надання послуг з
централізованого опалення і
постачання гарячої води» в редакції, що
викладено у заяві про уточнення
позовних вимог.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 18 грудня 2013 року
позов задоволено.

Визнано укладеним договір №4-191 про
надання послуг по теплопостачанню між
державним комунальним підприємством
«Луцььктепло» та ОСОБА_1, який
розроблений на у відповідності до
Типового договору, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№630 від 21 травня 2005 року «Про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення», в редакції договору,
що викладено у заяві державного
комунального підприємства
«Луцьктепло» від 29 жовтня 2013 року про
уточнення позовних вимог.

Не погоджуючись із даним рішенням суду
відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить вказане рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання сторони не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час і місце судового
засідання. Тому відповідно до ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_1 являється власником
нежитлового приміщення загальною
площею 38,0 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с.11).

ДКП «Луцьктепло» згідно рішення
виконавчого комітету Луцької міської
ради № 695-1 від 28.12.2005 року «Про
визначення виконавців
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді комунальної власності
територіальної громади м. Луцька» є
надавачем послуг з централізованого
опалення та централізованого
постачання гарячої води (а.с. 16-17).

Структура та вартість зазначених
послуг визначена рішенням виконавчого
комітету Луцької міської ради №682-1 від
06.10.2011 року (а.с. 14-15).

Закон України "Про житлово-комунальні
послуги" (визначає основні засади
організаційних, господарських
відносин, що виникають у сфері надання
та споживання житлово-комунальних
послуг між їхніми виробниками,
виконавцями і споживачами, а також їхні
права та обов'язки.

Відповідно до ст. 4 Закону
законодавство України у сфері
житлово-комунальних послуг, крім цього
Закону, базується на Конституції
України і складається з
нормативно-правових актів у галузі
цивільного, житлового законодавства та
інших нормативно-правових актів, що
регулюють відносини у сфері
житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України
правочин між фізичною і юридичною
особами належить вчиняти у письмовій
формі, за виключенням випадків,
передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК
України). Інші випадки визнання
договору укладеним зазначені у ст. ст.
642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає,
що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи
договору у ст. ст. 6, 627 ЦК України
визначає, що свобода договору полягає в
праві сторін вільно вирішувати питання
при укладенні договору, виборі
контрагентів та погодженні умов
договору.

Закріпивши принцип свободи договору,
Цивільний кодекс України разом з тим
визначив, що свобода договору не є
безмежною, оскільки відповідно до абз. 2
ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при
укладенні договору, виборі
контрагентів, визначенні умов договору
сторони не можуть діяти всупереч
положенням цього Кодексу та інших
актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з
нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України,
відповідно до яких підставою
недійсності правочинів є суперечність
їх актам цивільного законодавства.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено обов'язок споживача
укласти договір про надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору. Цей обов'язок
відповідає зустрічному обов'язку
виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21
цього Закону, підготувати та укласти зі
споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового
договору затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року N 529 "Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій" (далі -
постанова N 529).

Отже, зі змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК
України, ст. ст. 19 - 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», постанов
№№ 529, 1070 слідує, що умови типових
договорів, що набули юридично
обов'язкового значення в силу актів
цивільного законодавства, є
обов'язковими для сторін договору, які
не мають права відступити від їх
положень і врегулювати свої відносини
на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам вищевказаним нормам
законодавства.

Проект договору про надання послуг по
теплопостачанню від 27.05.2013 року
надіслано на адресу відповідача ОСОБА_1
позивачем ДКП «Луцьктепло», однак
зазначений договір не підписаний
відповідачем (а.с. 8-10).

Дослідивши запропоновані позивачем у
проекті договору норми, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
суду, що вони відповідають умовам
Типового договору, що затверджений
постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року і
зважаючи, що відповідач не навів
будь-яких доказів чи заперечень
стосовно невідповідності проекту
договору умовам Типового договору, то
за таких обставин, суд вважає, що
відповідач без відповідних підстав,
свідомо ухиляється від підписання з
позивачем договору про надання послуг
з централізованого опалення і
постачання гарячої води, який належним
чином був підготовлений ДКП
«Луцьктепло» та надісланий
відповідачу.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін, оскільки воно ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не містять
передбачених законом підстав для його
скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1
відхилити.

Заочне рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 18 грудня 2013 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: