Єдиний унікальний номер 260/9801/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4941/2014
Головуючий в 1 інстанції - Хмельницька
Доповідач - Гапонов А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 червня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Гапонова А.В.,

суддів Бугрим Л.М., Халаджи О.В.,

при секретарі Лавицькому Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Естейд Холдінг» на
рішення Ленінського районного суду м.
Донецька від 24 квітня 2014 року по
цивільній справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Естейд
Холдінг» до ОСОБА_1, треті особи:
Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк», відділ державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції про
визнання права власності на земельну
ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м.
Донецька від 24 квітня 2014 року у
задоволені позовних вимог Товариства з
обмеженою відповідальністю «Естейд
Холдінг» до ОСОБА_1, треті особи:
Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк», відділ державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції про
визнання права власності на земельну
ділянку - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
ТОВ «Естейд Холдінг» подали апеляційну
скаргу, та просили рішення суду
скасувати та ухвалити нове яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі. Визнати за ТОВ «Естейт Холдінг»
право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд. А також стягнути з
відповідача судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги,
апелянт зазначив, що на підставі акту
проведення прилюдних торгів, позивач
набув право власності на нерухоме
майно. Два житлові будинки з надвірними
побудовами, які раніше належали ОСОБА_1,
при цьому земельна ділянка, на якій
розташовані два житлові будинки з
надвірними побудовами, на момент
придбання позивачем об'єкту житлової
нерухомості також належала
відповідачу. На думку апелянта,
ненадання суду такого доказу як акт про
проведення прилюдних торгів, не може
розцінюватися як не доведення набуття
права власності на нерухомість
позивачем, оскільки ним були надані до
суду першої інстанції, свідоцтво про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів та витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, які
видані на підставі цього акту. Крім
того, стосовно накладання арешту на
спірну земельну ділянку в рамках
виконання рішення суду про стягнення з
відповідача на користь ПАТ «Дельта
Банк», то судом було не повно з'ясовано
обставини справи, оскільки при
розгляді позовних вимог про визнання
права власності на земельну ділянку,
накладений державним виконавцем арешт
є знятим та не є перешкодою для
прийняття рішення про визнання права
власності на земельну ділянку. Отже,
апелянт зазначив, що право власності на
земельну ділянку перейшло до позивача
в силу закону.

Представник позивача, просив скаргу
задовольнити, рішення суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги в межах
апеляційного оскарження, апеляційний
суд вважає, що скарга задоволенню не
підлягає, а оскаржуване рішення слід
залишити без змін, виходячи з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач набув право власності на
нерухоме майно, а саме: два житлові
будинки з надвірними побудовами, об'єкт
житлової нерухомості за адресою: м.
Донецьк, вул. Широка, 9, що
підтверджується свідоцтвом про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів від 02.09.2013 року, посвідченого
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_2
(а.с. 5) та витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно № 8806970
від 02.09.2013 року (а.с. 6). Зазначені будинки
належали відповідачу ОСОБА_1

На підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
144611 від 05.06.2007 року, зареєстрованим у
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 71,
земельна ділянка площею 0, 0341 га на якій
розташовані два житлові будинки, які
були придбані позивачем, належить
відповідачу.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ч.1 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ч. 1 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, виходив з
того, що позивачем не було доведено, що
саме земельна ділянка на яку він
просить визнати право власності,
зайнята належними йому будинками з
надвірними побудовами та необхідна для
його обслуговування. Крім того, на
спірну земельну ділянку в рамках
виконання рішення суду про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованості за кредитним договором,
накладений арешт державним виконавцем.

Апеляційний суд вважає що висновок
суду першої інстанції про відмову в
задоволенні позовних вимог відповідає
вимогам закону та обставинам справи.

На підставі ч.1 ст.413 ЦК України власник
земельної ділянки має право надати її в
користування іншій особі для
будівництва промислових, побутових,
соціально-культурних, житлових та
інших споруд і будівель (суперфіцій).
Таке право виникає на підставі
договору або заповіту.

Згідно ч.1 ст.377 ЦК України, в редакції,
яка діяла на час спірних правовідносин,
до особи, яка придбала житловий
будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах, встановлених договором. Якщо
договором про відчуження житлового
будинку, будівлі або споруди розмір
земельної ділянки не визначений, до
набувача переходить право власності на
ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею
або спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування, ч.2 - якщо житловий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, наданій у
користування, то у разі їх відчуження
до набувача переходить право
користування тією частиною земельної
ділянки, на якій вони розміщені, та
частиною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України при
переході права власності на будівлю і
споруду право власності на земельну
ділянку або її частину може переходити
на підставі цивільно-правових угод, а
право користування - на підставі
договору оренди.

Таким чином, апеляційний суд вважає, в
даній цивільній справі відсутній
предмет спору, оскільки позивачем не
надано доказів, що відповідач
ухиляється від укладення угоди про
відчуження земельної ділянки на
користь позивача, а позивач не
намагається переоформити земельну
ділянку у встановленому законом
порядку.

Апеляційний суд вважає, що суд
правильно оцінив докази, що надані
сторонами, та дав їм належну правову
оцінку. Підстави для переоцінювання
наявних в матеріалах справи доказів
відсутні.

Суд першої інстанції повно та всебічно
з'ясував обставини справи.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
належать до тих підстав, із якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
рішення. Нові докази не досліджувались
апеляційним судом.

Ухвалене судом рішення відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для
його скасування за доводами
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 303 - 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Естейд
Холдінг» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Донецька від 24 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді: