Цивільна справа №760/3540/14-ц
№2/760/2281/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 червня 2014 року Солом'янський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого судді
Зінченко С.В.

при секретарі Шевчук
Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по аліментам
та визначення їх розміру, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із вказаним
позовом, в якому просила стягнути з
відповідача заборгованість по
аліментам, встановленим рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва
від 01.12.2000 року, а також просила
стягувати з відповідача аліменти в
розмірі 1/7 частини його пенсії з дня
подання позову довічно.

В обґрунтування вимог позивач вказує,
що рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 01.12.2000 року стягнуто з
ОСОБА_2 на її користь аліменти
щомісячно в розмірі 1/7 частини його
заробітку, починаючи з 18.10.2000 року.

Як зазначає позивач, відповідачем
вказане рішення суду не виконувалось,
виконавчою службою 26.04.2013 року було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження з підстав відсутності дати
припинення стягнення аліментів, а отже
позивач просить стягнути
заборгованість за аліментами з лютого
місяця 2013 року та стягувати аліменти з
відповідача аліменти в розмірі 1/7
частини його пенсії з дня подання
позову довічно.

В судове засідання позивач не
з'явилась, направила заяву про розгляд
справи у її відсутність, проти заочного
розгляду не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час, день та місце
розгляду справи повідомлявся у
встановленому законом порядку, про
причини неявки суд не повідомив, а тому
суд у відповідності до статті 224
Цивільного процесуального кодексу
України, за згодою позивача, ухвалив
провести заочний розгляд справи на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступних висновків.

Встановлено, що рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва
від 01.12.2000 року стягнуто з ОСОБА_2 на її
користь аліменти щомісячно в розмірі 1/7
частини його заробітку, починаючи з
18.10.2000 року.

Я встановлено, вказане рішення суду не
виконувалось, виконавчою службою 26.04.2013
року було відмовлено у відкритті
виконавчого провадження з підстав
відсутності дати припинення стягнення
аліментів.

Згідно зі ст. 195 СК України
Заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається виходячи з
фактичного заробітку (доходу), який
платник аліментів одержував за час,
протягом якого не провадилося їх
стягнення. Якщо платник аліментів не
працював на час виникнення
заборгованості, але працює на час
визначення її розміру, заборгованість
визначається із заробітку (доходу),
який він одержує. Якщо платник
аліментів не працював на час
виникнення заборгованості і не працює
на час визначення її розміру, вона
обчислюється виходячи із середньої
заробітної плати працівника для даної
місцевості. Розмір заборгованості за
аліментами обчислюється державним
виконавцем, а у разі спору - судом.

Як встановлено з матеріалів справи,
позивачем не подано жодного належного
доказу на підтвердження наявності та
розміру заборгованості відповідача за
аліментами, що мають стягуватись на
підставі рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 01.12.2000 року.

Натомість судом встановлено, що
виконавчою службою 26.04.2013 року було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження з підстав відсутності дати
припинення стягнення аліментів, а отже
позивачу слід у встановленому законом
порядку звернутись до органу, що видав
виконавчий документ, за приведенням
такого виконавчого документа у
відповідність до вимог закону.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під
час ухвалення рішення суд вирішує, чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин.

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку про недоведеність та
необґрунтованість вимог позивача,
оскільки фактично заборгованість
відповідача за аліментами відсутня (не
подано доказів її наявності), виконавче
провадження не відкривалося, а тому в
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 84, Сімейного
кодексу України, ст. ст. 208, 209, 212, 214-215, 367
ЦПК України, суд -

в и
р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів
заборгованості по аліментам -
відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано апеляційному суду через
Солом'янський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо таку не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: