Головуючий І інстанції - Бородіна Н.М.
Провадження: 22-ц/790/3316/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Овсяннікової А.І.,
Сащенка І.С.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» на рішення Київського
районного суду м. Харкова від 17 лютого
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» до
ОСОБА_3, приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_3
були укладені два договори кредиту, в
забезпечення виконання яких було
укладено два договори іпотеки
нерухомого майна. Постановою
господарського суду Харківської
області від 21.12.2010 року ОСОБА_3 був
визнаний банкрутом та арбітражним
керуючим реалізоване іпотечне майно,
кошти від реалізації якого,
знаходяться на депозитному рахунку
нотаріуса. В подальшому судове рішення
про визнання відповідача банкрутом
було скасоване, а розгляд справи про
визнання ФОП ОСОБА_3 банкрутом -
припинено. Однак кошти, які знаходиться
на депозиті нотаріуса банк вважає
своїми, оскільки вони надійшли від
реалізації предмету іпотеки.

Просив зобов'язати нотаріуса
перерахувати на рахунок банку грошові
кошти в сумі 435700 грн.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 17 лютого 2014 року у
задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк»
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ
«ОТП Банк» подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
В обґрунтування скарги зазначено, що
кошти, одержані від продажу
заставленого майна ОСОБА_3 в межах
ліквідаційної процедури, мають бути
спрямовані у першу чергу і виключно на
задоволення вимог банку, забезпечених
заставою.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що на
теперішній час у позивача немає
правових підстав ставити питання про
зобов'язання нотаріуса перерахувати
кошти на свій рахунок, оскільки банк не
був власником реалізованого
іпотечного майна та у нотаріуса немає
повноважень на розпорядження коштами,
які знаходяться на депозиті у
нотаріуса.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

По справі встановлено, що 06.06.2008 року
між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником
якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір № CM-SME
704/206/2008, відповідно до умов якого
останньому було надано кредитні кошти
у сумі 250 000 дол. США.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між банком та
ОСОБА_3 укладений договір іпотеки №РМ-
SME 704/206/2008 від 06.06.2008 року, предметом
якого є нерухоме майно - нежитлові
приміщення 1-го поверху Nb26-1-:- 26-4 в
літері А-4 загальною площею 61,4 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

01.06.2007 pоку між банком та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір №CNL
700/590/2007, відповідно до умов якого
останньому було надано кредитні кошти
у сумі 135 000 євро.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між банком та
ОСОБА_3 укладено іпотечний договір №
PCL-CNL 700/590/2007-2 від 01.06.2007 pоку,
предметом якого є нерухоме майно -
квартира АДРЕСА_1.

21 грудня 2010 року постановою
господарського суду Харківської
області ФОП ОСОБА_3 було визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру.

Нерухоме майно, що було передано ОСОБА_3
в іпотеку банку, а саме: квартира
АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення 1-го
поверху №26-1-:- 26-4 в літері А-4 по АДРЕСА_2,
було включено до ліквідаційної маси та
в процесі ліквідаційної процедури
арбітражним керуючим продано. Кошти в
загальній сумі 435700 грн. від продажу
вказаного іпотечного майна були
розміщені на депозитному рахунку
нотаріуса ОСОБА_4, у відповідності до
вимог Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції на
час виконання судом підприємця
банкрутом).

В подальшому постановою Вищого
спеціалізованого суду України від
27.12.2011 року постанова господарського
суду про визнання ФОП ОСОБА_3 банкрутом
була скасована.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 17.04.2012 року
заяву ФОП ОСОБА_3 про визнання його
банкрутом залишено без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що
кошти, одержані від продажу
заставленого майна ОСОБА_3 в межах
ліквідаційної процедури, мають бути
спрямовані у першу чергу і виключно на
задоволення вимог банку, забезпечених
заставою, є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Вищого господарського суду
від 27.12.2011 року постанову
господарського суду Харківської
області про визнання ФОП ОСОБА_3
банкрутом було скасовано та відносно
нього було припинено процедуру
банкрутства.

За таких обставин, на теперішній час у
банку немає правових підстав ставити
питання про зобов'язання перерахувати
кошти, які знаходяться на депозиті
нотаріуса на користь банка, оскільки
він не був власником реалізованого
іпотечного майна та у нотаріуса немає
повноважень на розпорядження коштами,
які знаходяться на депозиті у
нотаріуса.

Відповідно до ст. 122 ГПК України, якщо
виконані рішення або постанова змінені
чи скасовані і прийнято нове рішення
про повну або часткову відмову в
позові, або провадження у справі
припинено, або позов залишено без
розгляду, боржникові повертається все
те, що з нього стягнуто на користь
стягувача за зміненими чи скасованими
у відповідній частині рішенням,
постановою.

Видача наказу про повернення стягнутих
грошових сум, майна або його вартості
провадиться господарським судом за
заявою боржника, до якої додається
довідка, підписана керівником чи
заступником керівника і головним
(старшим) бухгалтером, про те, що суму,
стягнуту за раніше прийнятим рішенням,
списано установою банку або майно
вилучено державним виконавцем.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 із заявою про видачу наказу про
повернення стягнутих грошових сум,
майна, або його вартості, до
господарського суду не звертався.

Відповідно до п.9.1 п. 9 Глави 21 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
року за №296/5, видача з депозиту
грошових сум або цінних паперів
здійснюється за заявою, яку подає
депонент, за заявою та рішенням
господарського суду, які подає
ліквідатор громадянина-підприємця. На
заяві нотаріусом здійснюється
службова відмітка про встановлення
особи депонента, ліквідатора
громадянина-підприємця, реквізити
документа, на підставі якого особу було
встановлено, та вказується документ, що
підтверджує право на одержання
депозитних сум (свідоцтво про право на
спадщину, рішення суду, довіреність
тощо).

У судовому засіданні представник
нотаріуса пояснив, що на даний час
кошти знаходяться на депозитному
рахунку нотаріуса. ОСОБА_3 із заявою про
видачу з депозиту грошових сум до
нотаріуса не звертався.

Доводи апеляційної скарги про те, що
кошти, отримані від продажу
заставленого майна в межах
ліквідаційної процедури та мають бути
спрямовані у першу чергу і виключно на
задоволення вимог банку. Забезпечених
застановою не спростовують висновки
рішення суду першої інстанції про
відсутність у нотаріуса права на
перерахування коштів банку.

Таким чином, висновки суду
відповідають вимогам закону,
підтверджуються матеріалами справи,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Підстав для скасування рішення при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 17 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Ухвала може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -