Провадження № 2/534/ 65/14
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року
Комсомольський
міський суд

Полтавської
області

в складі: головуючого судді
Куц Т.О.

при секретарі
Ребриній
О.О.

з участю позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Комсомольська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та поділ спільного
майна подружжя ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та поділ майна, мотивуючи його
тим, що спільне життя з відповідачем не
склалось, через відсутність
взаєморозуміння, різні погляди на
життя, що призвело до втрати почуття
кохання та взаємної поваги . Від шлюбу
дітей не мають . Фактично припинили
спільне проживання в 2008 році. У шлюбі
набуте майно було придбане за його
кошти . Наприкінці 2007 року він на довірі
поставив до гаражу , що належить родині
його дружини свій транспортний засіб
Скутер Honda Dio рама НОМЕР_1 об'єм двигуна
0, 49 куб см вартістю 2500 грн , але на його
прохання повернути йому , вона
відмовила, оскільки вважає що це її
майно. Також зі своїм братом ОСОБА_4
вона викрала з його квартири телевізор
JVC -AV -1414 FЕ , а також зі своїм зятем
ОСОБА_5 з його дачної ділянки викрали
майно, вважає що вони скоїли
кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 183
КК України , про що було винесено
постанову про відмову у порушенні
кримінальної справи , в якій зазначено,
що в даних діях вбачаються цивільно -
правові відносини. Просить позов
задовольнити, постановити рішення,
яким розірвати шлюб між ним та
відповідачем, в примусовому порядку
виписати з його квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_2, повернути йому викрадені речі
або відшкодувати вартість цих речей , а
саме : транспортний засіб Скутер
Модель: Honda Dio рама НОМЕР_1 об'єм двигуна
0, 49 куб см вартістю 2500 грн; телевізор JVC
-AV -1414 FЕ вартістю 1850 грн; бензопилу
«Partner» Р350 Chrome вартістю 1256 грн ;
телевізор Jinlipu варістю 350 грн . Тако
просить в межах позовної заяви
притягнути до кримінальної
відповідальності ОСОБА_2, ОСОБА_5 та
стягнути на його користь судовий збір.

Ухвалою Комсомольського міського
суду від 26.05.2014 р. вимоги позивача в
частині зняття з реєстрації ОСОБА_2
залишені без розгляду , оскільки дане
питання вирішено у добровільному
порядку відповідач знята з реєстрації
за адресою АДРЕСА_2 і позивач позовні
вимоги в цій частині просив залишити
без розгляду.

Позивач в судовому засіданні
позов підтримав повністю, посилаючись
на обставини зазначені в позовній
заяві.

Відповідач позовні вимоги про
розірвання шлюбу визнала повністю,
проти позовних вимог про поділ майна
заперечувала , посилаючись на їх
необґрунтованість і безпідставність,
зазначаючи ,що позивач вводить в оману
суд і ніяких речей в нього ні вона ,
ні члени її сім"ї не викрадали.
Зазначені в позовній заяві речі вони
з позивачем не купляли , крім
маленького телевізора Jinlipu , але його
вартість становила 495 грн і він був
придбаний за кошти її батька і для її
батька. Позивач скористався її
довірливістю , оскільки свої доходи
вона використовавала на ремонт та
покращення умов проживання в квартирі
АДРЕСА_1 , оскільки цю квартиру позивач
придбав на своє ім"я перед реєстрацією
їх шлюбу і ця квартира знаходилась в
аварійному стані.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
17.06.2005 року.

Під час спільного проживання
сторін в їх сімї виникали часті сварки
і скандали через відсутність
взаєморозуміння , різні погляди на
життя, що призвело до втрати почуття
кохання та поваги.

Сторони подружні відносини не
підтримують, миритись категорично не
бажають, їх сім'я розпалась.

Відповідно до ст.112 СК України,
якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, що мають істотне значення, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу.

Суд, з'ясувавши фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу та інші обставини
життя подружжя, вважає, що позов в
частині вимог про розірвання шлюбу
обґрунтований і підлягає до
задоволення ,оскільки мали місце
обставини , якими позивач обґрунтовує
позовні вимоги в цій частині .

Щодо вимог про поділ майна
подружжя позивачем надані суду
слідуючи докази :

Копія талону без реєстраційного
номеру на скутер Honda Dio рама НОМЕР_1
об'єм двигуна 0, 49 куб, виданий 30.07.2007р.
його власником зазначений ОСОБА_1

Копія постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи від
26.03.2011 р. ОСОБА_1, згідно якої було
відмовлено у порушенні кримінальної
справи відносно ОСОБА_2, оскільки факт
крадіжки його майна відповідачем не
знайшов свого підтвердження (а.с.10).
Позивач визнав , що зазначена
постанова набрала чинності і ним не
оскаржувалась.

Копія державного акту на
земельну ділянку на ім.»я ОСОБА_1,
згідно якої йому належить на праві
власності земельна ділянка на
території СТ «Дніпровський залив»
Потоківської сільської ради
Кременчуцького району Полтавської
області .

Копія договору купівлі - продажу
від 27.01.2005 р., згідно якої ОСОБА_1 купив
квартиру АДРЕСА_1 (а.с.18).

У п.24 Постанові Пленуму Верховного Суду
України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», роз'яснюється, що до складу
майна, що підлягає поділу, включається
загальне майно подружжя, наявне у нього
на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб. При поділі
майна враховуються також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї. (ч.4 ст.65 СК).

Таким чином, вирішення питання про
поділ спільного майна подружжя,
проводиться з урахуванням положень
ст.ст.60,70 СК України, якими встановлено,
що майно, набуте подружжям за час шлюбу
є їх спільною сумісною власністю і у
випадку поділу його їх частки
визнаються рівними. Розмір часток
подружжя у спільному майні і яке
конкретно майно має бути йому виділене,
визначається з урахуванням всього
нажитого майна, включаючи і те, на яке
за законом не може бути звернене
стягнення за виконавчими документами і
яке не підлягає конфіскації; разом із
цим, на частку кожного з подружжя
виділяється як майно, що підлягало
опису, так і майно, що йому не підлягало.

Статтею 64 СК України передбачено, що
дружина та чоловік мають право на
укладення між собою усіх договорів, які
не заборонені законом, як щодо майна, що
є їхньою особистою приватною
власністю, так і щодо майна, яке є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Договір про
відчуження одним із подружжя на
користь другого з подружжя своєї
частки у праві спільної сумісної
власності подружжя може бути укладений
без виділу цієї частки.

Статтею 65 СК України передбачено, що
дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою.

Згідно п.22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями
69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Згідно п.п. 23-25 ППВСУ № 11 вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на
час припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і
час його придбання.

Майно, яке належало одному з подружжя,
може бути віднесено до спільної
сумісної власності укладеною при
реєстрації шлюбу угодою (шлюбним
договором) або визнано такою
власністю судом з тих підстав, що за
час шлюбу його цінність істотно
збільшилася внаслідок трудових або
грошових затрат другого з подружжя чи
їх обох.

Проте, жодною стороною по справі
не надано суду будь-яких документів
щодо визначення вартості рухомого
майна станом на час розгляду справи, а
тому суд не має змоги вирішити дану
справу та в рівній мірі розподілити
майно подружжя. Так рухоме майно,
зазначене в позові позивачем придбано
в період 2007 року, воно
використовувалося за призначенням, а
тому його вартість на даний момент може
бути істотно нижчою ніж зазначено у
позові.

Вирішуючи питання про поділ
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5
ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди
одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди
присудження грошової компенсації може
мати місце з підстав, передбачених ст.
365 ЦК, за умови звернення подружжя
(одного з них) до суду з таким позовом
(ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя
не вчинив таких дій, а неподільні
речі не можуть бути реально
поділені між ними відповідно до їх
часток, суд визнає ідеальні частки
подружжя в цьому майні без його
реального поділу і залишає майно у їх
спільній частковій власності.

Проте, як вбачається із позовних вимог
позивача вартість рухомого майна
становить 5956 грн. про те, жодних
належних і допустимих доказів на
обґрунтування їх вартості суду не
надано. Позивач подаючи позов про поділ
майна подружжя фактично заявив вимоги
про повернення йому викрадених речей
або відшкодування вартості цих речей,
не обґрунтовуючи свої вимоги належними
та допустимими доказами щодо обсягу
спільно нажитого майна , наявного на
час припинення спільного ведення
господарства, а також не зазначив
джерела та час його придбання.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10,11,60,61,208,209,213-215 ЦПК
України, ст. ст. 105 ч.3, 112,113, ч. 2 ст. 114,115 СК
України , суд,

р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 17.06.2005р. у
відділі РАЦС Комсомольського міського
управління юстиції Полтавської
області, актовий запис за № 161 , між
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 - р о з і р в а т и.

В решті позовних вимог ОСОБА_1
- відмовити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 114 грн
70 коп.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається до апеляційного суду
Полтавської області через
Комсомольський міський суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу
яке набрало законної сили, є документом
, що засвідчує факт розірвання шлюбу
судом і державній реєстрації не
підлягає. Шлюб припиняється у день
набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ
Т.О. КУЦ