Провадження: 2/484/547/14
Справа: 484/1009/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
Первомайський міськрайонний суд
Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Закревського В.І.

при секретарі - Ярославській С.Д.

за участю представників - ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Первомайську
Миколаївської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ спільного майна подружжя, -

встановив :

позивачка по справі ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4
про поділ спільного майна подружжя.
Свої вимоги позивачка мотивував тим, що
10 жовтня 1993 року вона зареєструвала
шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і прожила шлюбним життям
разом з ним до березня місяця 2013 року,
після чого шлюбні відносини між ними
були припинені, а 03.12.2013 року шлюб між
ними був розірваний Первомайським
міськрайонним судом Миколаївської
області. Від даного шлюбу у них дітей
спільних
не має. Під час
спільного проживання, а саме 13.11.1996 року
вони придбали житловий будинок
АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу
житлового будинку посвідчений Першою
Первомайською державною нотаріальною
конторою 13.11.1996 року, реєстр № 3-3253.
Покупцем в даному договорі
купівлі-продажу виступив відповідач,
спірний будинок зареєстрований в
Первомайському МБТІ за відповідачем
ОСОБА_4 Згідно довідки Первомайського
МБТІ від 23.10.2013 року № 506, - нерухоме
майно - житловий будинок АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі
договору-купівлі продажу, посвідченого
Першою Первомайською державною
нотаріальною конторою 13.11.1996 року,
реєстр № 3-3253. Даний спірний будинок
позивачка з відповідачем придбали під
час їхнього спільного проживання, але в
договорі-купівлі продажу зазначений
лише її колишній чоловік ОСОБА_4,
позивачка також мешкала та була
зареєстрована в спірному будинку.
Вважає, що житловий будинок АДРЕСА_1
являється об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, тобто її,
ОСОБА_3 та відповідача - ОСОБА_4. Згідно
висновку експерта оцінювача про
вартість об'єкта оцінки від 28.02.2014 року,
вартість всього будинку складає 39 100,00
грн, а вартість 1/2 житлового будинку
складає 19 550,00 грн. В даному позові
позивачка просить виділити у її
власність ? частину вказаного житловий
будинок АДРЕСА_1, а іншу ? частину
даного житлового виділити
відповідачеві.

В судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали заявлений
позов в повному обсязі, просили
задовольнити його.

Відповідач по справі в судове
засідання не з'явився, про місце, дату
та час розгляду даної справи був
повідомлений вчасно та належним чином,
представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, просила
відмовити в задоволені позову.
Підставами для невизнання позову та
відмови в задоволенні позову
представник вважає ті обставини, що на
думку представника спірний житловий
будинок не належить позивачці на праві
спільної сумісної власності подружжя,
оскільки був куплений відповідачем по
справі ОСОБА_4 особисто за кошти, які
відповідач ОСОБА_4 отримав від
проданого ним власного дошлюбного
будинку по АДРЕСА_2. Купив відповідач
будинок 4.12.1996р. за кошти власні
дошлюбні, які в нього зберігалися від
проданого ним дошлюбного будинку по
АДРЕСА_2, про що знала позивачка, яка за
власною ініціативою пішла з ОСОБА_4 в
Чаусівську сільську раду
Первомайського району Миколаївської
області і написала розписку на свій
розсуд, із якої вбачається, що спірний
будинок куплений лише відповідачем
ОСОБА_4 13.11.1996р. за адресою АДРЕСА_1, а не
за сімейні шлюбні кошти. На думку
представника відповідача із даної
розписки вбачається, що відповідачка
на день написання цієї розписки
власноручно підтвердила, що спірний
будинок було куплено не за шлюбні
кошти, а за власні кошти відповідача.
Тому спірний будинок належить особисто
ОСОБА_4 на праві власності і тому
оформлений спірний житловий будинок
лише на відповідача.

Допитані в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 пояснила, що знає позивачку і
відповідача, поскільки ті проживали
поряд в м. Первомайську по вул.
Лермонтова, позивачка ОСОБА_3
допомагала відповідачу ОСОБА_4 в
споруджені будинку по вул. Лермонтова.
Потім будинок по вул. Лермонтова було
продано і сім'я ОСОБА_4 переїхали
проживати в с. Чаусово, за чиї кошти
було придбано будинок вона не знає.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили, що знають сім'ю
ОСОБА_4 по спільному проживанні в с.
Чаусово-1, за які кошти було придбано
будинок по АДРЕСА_3 - не знають, в
ремонті будинку та господарських
будівель більшу участь приймала
позивачка.

Свідок по справі ОСОБА_8 в судовому
засіданні дав покази, що в минулому був
зятем позивачки ОСОБА_3 і дійсно, в 1996
році було продано будинок в с. Молдовка
Голованівського району
Кіровоградської області, що раніше був
придбаний позивачкою ще до шлюбу з
відповідачем. За виручені від продажу
належного позивачці будинку кошти
було придбано сумісно з відповідачем
будинок в с. Чаусово-1 Первомайського
району, поскільки на той час позивачка
проживала уже з відповідачем і
знаходилась з ним в шлюбі.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 пояснила, що дійсно в 1996 році
вона працювала секретарем Чаусівської
сільради Первомайського району, до неї
зверталася позивачка ОСОБА_3 з просьбою
засвідчити розписку, в котрій було
вказаною, що вона відмовляється від
спадкових прав на будинок ОСОБА_4
Спочатку вона, ОСОБА_9 відмовила
позивачці, мотивуючи тим, що раніше
таких розписок не засвідчувала,
рекомендувала звернутися до нотаріуса,
однак позивачка сказала, що нотаріуси
також не хочуть засвідчувати такого
тексту і благала засвідчити, поскільки
таку розписку вимагає від неї чоловік і
із-за цього в них неприязні відносини, а
тому вона, ОСОБА_9, змушена була
засвідчити таку розписку.

Суд, вислухавши сторони, допитавши
свідків, дослідивши матеріали справи
та представлені докази, приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка по справі ОСОБА_3 та
відповідач по справі ОСОБА_4 уклали
шлюб 10.10.1993р.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 13.11.1996р., ОСОБА_12 та ОСОБА_13 продали а
ОСОБА_4 купив житловий будинок з
надвірними спорудами, що розташований
по АДРЕСА_1. Цей житловий будинок
належав продавцям на підставі
свідоцтва про спадщину за законом.
Даний Договір посвідчено в Першій
Первомайській державній нотаріальній
конторі 13.11.1996 року, реєстр № 3-3253.

Відповідно до розписки від 12.11.1996р.,
ОСОБА_13 прийняв від ОСОБА_4 оплатиу за
будинок, що знаходиться в с.Чаусово, в
сумі 4 300 доларів США в присутності
ОСОБА_14 та ОСОБА_3 На даній розписці є в
наявності також підписи осіб, в
присутності котрих було передано
кошти, а саме ОСОБА_14 та позивачки
ОСОБА_3

Згідно довідки Первомайського МБТІ
від 19.02.2014р. № 121, - нерухоме майно -
житловий будинок АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі
договору-купівлі продажу.

Згідно висновку експерта оцінювача
про вартість об'єкта оцінки від 28.02.2014
року, вартість всього будинку АДРЕСА_1
складає 39 100,00 грн,

Згідно розписки, написаної власноруч
04.12.1996р., ОСОБА_3 даною розпискою
відмовляється від спадкових прав на
будинок ОСОБА_4, що куплений ним 13
листопада 1996р. в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Молдовської
сільської ради Голованівського району
Кіровоградської області № 436 від
03.12.2013р., позивачка по справі ОСОБА_3
мала у власності домоволодіння, що
розташоване в с. Молдовка і продала
його 14.02.1997р.

В судовому засіданні позивачка
пояснила, що хоча продаж належного їй
будинку в с. Молдовка було оформлено
після купівлі будинку в с. Чаусово-1,
насправді ж даний будинок в с. Молдовка
було продано раніше і отримано кошти за
даний будинок до купівлі будинку в с.
Чаусово-1, кошти за проданий будинок в с.
Молдовка пішли на придбання будинку в
с. Чаусово -1, а оформлення Договору
купівлі-продажу будинку в с. Молдовка
після придбання будинку в с. Чаусово-1
пояснює тим, що це було пов'язане з
підготовкою необхідних для
нотаріального оформлення договору
купівлі-продажу документів. Дані
доводи в цій частині представником
відповідача не спростовані.

Відповідно до ч.3.ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, і такі докази подаються
сторонами, однак доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Докази повинні бути належними та
допустимими, як того вимагають ст.ст.
58,59 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба тощо) самостійного заробітку
(доходу).

Згідно ч 2. цієї статті вважається,
що кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно ст.70 СК України майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, допускається лише за його
згодою.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, Постанови від
21 грудня 2007 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», поділ спільного майна
подружжя здійснюється за правилами,
встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372
ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу,
визначається за погодженням між
подружжям, а при недосягненні згоди -
виходячи з дійсної його вартості на час
розгляду справи. Вирішуючи питання про
поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
суди мають застосовувати положення
частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової
згоди одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови
звернення подружжя (одного з них) до
суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми. У разі коли жоден із подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Отже, в судовому засіданні було
встановлено, що спірний будинок був
придбаний в період знаходження
позивачки в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, перед купівлею спірного
будинку позивачкою було продано
будинок в іншому населеному пункті,
право власності на котрий набуто до
укладення шлюбу з відповідачем, при
придбання спірного будинку і передачі
коштів за купівлю спірного будинку
безпосередньо приймала участь з
відповідачем і позивачка, написана
позивачкою власноруч розписка про
відмову від спадкових прав на спірний
будинок не свідчить про відсутність у
позивачки майнових прав на спірний
житловий будинок як дружини, а
відповідно і співвласника,
представником відповідача в судовому
засіданні вказані обставини не
спростовані, пояснення представника
відповідача про те, що спірний будинок
в АДРЕСА_1 придбаний виключно
відповідачем ОСОБА_4 за власні кошти,
виручені від продажу належного йому до
укладення шлюбу з позивачкою будинку
по АДРЕСА_2 - в судовому засіданні не
було доведено.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
ОСОБА_3 є обґрунтованими, підстави для
задоволення даного позову є
доведеними, а тому позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 209,212, 214-215,218 ЦПК
України, ст.ст. 57, 60, 69-72 СК України, ст.372
ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя задовольнити.

Розділити спільно нажите майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4
та виділити:

- у власність ОСОБА_3 1/2 частини
житлового будинку АДРЕСА_1.

- у власність ОСОБА_4 - 1/2 частину
житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
243 (двісті сорок три ) грв. 68коп.
судового збору.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Первомайський міськрайонний суд
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: