Справа № 536/830/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
м. Кременчук

Кременчуцький районний суд
Полтавської області в складі :

головуючого судді - Святської О.В.,

з участю секретаря Марченко
М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення додаткових витрат на
дитину, -

в с
т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на дитину. Вказала,
що має з відповідачем спільну дитину
сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який
потребує лікування у зв'язку з
отриманою родовою травмою. Позивачка
понесла додаткові витрати на
лікування сина в сумі 2350 грн. , з яких
половину просила суд стягнути з
відповідача.

Позивачка в засіданні позов
підтримала. Пояснила, що син перебуває
на обліку у лікаря психіатра та
потребує постійного лікування через
отримані під час народження трави. У
березні -квітні 2014 року вона витратила
на лікування сина ( консультації
лікаря та оплата за ліки) власні
кошти . Відносно товарного чеку на
суму 610 грн. пояснила, що печатки на
даній квитанції немає , так як
підприємець пояснив їй, що не має
такої печатки.

Відповідач та його представник ОСОБА_4
з позовом не погодилися. Вказали, що
відповідач має сплачувати аліменти на
утримання сина ОСОБА_3 та усиновленої
дочки ОСОБА_5 , але а цей час відповідач
не працевлаштований, не має
захворювань, на обліку у
Кременчуцькому центрі зайнятості не
перебуває, знаходиться на утриманні
матері. Вважають, що саме позивачка
зобов'язана нести додаткові витрати по
утриманню дитини, так як вона працює та
отримує допомогу від своїх батьків , а
відповідач не має змоги навіть
сплачувати аліменти та утримувати
себе. Не згодні з товарним чеком на 610
грн.. а також відповідач стверджує, що
лікування сина повинно здійснюватися
безкоштовно, одночасно він такими
питаннями займатися не бажає.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду , свідка ОСОБА_6,
дослідивши матеріали та оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково.

Згідно ст. 185 СК України глави 15
СК, яка визначає обов'язки матері,
батька щодо утримання дитини , той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком

здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо). Розмір участі одного
з батьків у додаткових витратах на
дитину в разі спору визначається за
рішенням суду, з урахуванням обставин,
що мають істотне значення.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають
спільну дитину сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має діагноз
метаболічна енцефалопатія,
гомоцистемія, синдром порушеної уваги
, сенсомоторна анамія , когнітивна
недостатність, потребує обстеження,
лікування , профілактики простудних
захворювань, масажу тощо . На лікування
сина позивачка понесла підтверджені
належними доказами - чеками , особисті
витрати в сумі 1743 грн. 19 коп.., з яких
половина підлягає стягненню з
відповідача.

Стосовно товарного чеку на суму
610 грн. суд не бере даний доказ до уваги,
так як він не має належних атрибутів ,
а саме не містить печатки, що ставить
під сумнів викладене в ньому. Допитана
в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що
дану квитанцію виписувала вона, але
докази того, що вказана особа дійсно є
приватним підприємцем, який має право
на здійснення продажу ліків та може
здійснювати їх продаж без
відповідної печатки позивачка не
надала , жодних клопотань з цього
приводу не заявляла. Відповідач не
вважає дану квитанцією такою, що
підтверджує факт придбання позивачкою
цих ліків та на вказану суму.

Також суд не приймає до уваги
заперечення відповідача в тій
частині, що відповідно до ч.2 ст.185 СК
України суд має врахувати його
матеріальний стан та наявність
неповнолітніх дітей. Так, відповідач
пояснив суду, що він не є інвалідом , не
потребує будь-якого лікування,
працездатний, жодних дій, спрямованих
на працевлаштування не вчиняв,
мотивуючи низькою заробітною платнею,
до центру зайнятості з приводу
працевлаштування не звертався. З
огляду на вказане , суд вважає, що
матеріальне становище, в якому
опинився відповідач , не пов'язане з
будь-якими реабілітуючими його
обставинами , а тому не може бути
враховане як обставина, на підставі
якої суд міг би його звільнити від
сплати додаткових коштів , витрачених
на утримання хворої дитини.
Неповнолітні діти, якім рішенням суду
відповідач зобов'язаний сплачувати
аліменти є спільними з позивачкою, а не
«іншими» , в розумінні тлумачення
поняття «істотних обставин» і згідно
ч.1 ст.185 СК України для стягнення таких
витрат не має значення, чи присуджено
аліменти на цю дитину, чи ні. Так як
позивачка при подачі позову не
сплачувала судовий збір, він підлягає
стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 185 СК України, ст.ст. 10,
11, 212-215 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
871 грн. 60 коп. понесених додаткових
витрат .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243
грн. 60 коп. судових витрат по справі.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на
апеляційне оскарження.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного
суду Полтавської області через
Кременчуцький районний суд на протязі
десяти днів з дня його проголошення. .

Суддя
О. В. Святська