АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
05 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів:
Пікуль А.А., Саліхова В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Новогродівці
на рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 28 лютого 2014 року у
цивільній справі за позовом Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Новогродівці
до Клініки професійних захворювань
Державної установи «Інститут медицини
праці Академії медичних наук України»,
треті особи: Відокремлений підрозділ
«Шахта 1/3 Новогродівська» Державного
підприємства «Селидіввугілля» та
ОСОБА_1, про визнання недійсним рішення
щодо зв'язку захворювання з випливом
шкідливих виробничих факторів і
У лютому 2014 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Новогродівці
звернулося до суду з позовом до
Державної установи «Інститут медицини
праці Академії медичних наук України»
Клініка професійних захворювань, у
якому просить визнати недійсним
рішення Інституту медицини від 17
вересня 2013 року щодо встановлення
діагнозу периферійний Сr нижньої
частини правої легені TINOMO, І ст. II кл.
стан після нижньої правобічної
лобектомії (23.04.2013), ЛН І-ІІ ст.
(першого-другого ступеню) -
захворювання професійне ОСОБА_1 у
зв'язку із впливом шкідливих
виробничих факторів і трудового
процесу під час його роботи у ВП «Шахта
1/3 Новогродівська» ДП
«Селидіввугілля».

В обґрунтування поданої позовної заяви
посилались на те, що ОСОБА_1 під час
роботи у ВП «Шахта 1/3 Новогродівська»
ДП «Селидіввугілля» не підпадав під
вплив небезпечних та шкідливих речовин
і виробничих факторів, які можуть
викликати професійне
онкозахворювання, а тому зв'язок
наявного на теперішній час
онкозахворювання з умовами праці не
може бути підтверджений.

Рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 28 лютого 2014
року у задоволенні позову Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Новогродівці
відмовлено.

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/7026/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Шевченко Т.М.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Невідома
Т.О. Не погодившись із таким
рішенням суду, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Новогродівці
подало апеляційну скаргу, в якій
посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, просило скасувати рішення суду
першої інстанціїта ухвалити нове, яким
повністю задовольнити позовні
вимоги.Зазначає, що при розгляді справи
судом першої інстанції не було взято до
уваги те, що вперше питання
встановлення зв'язку захворювання
ОСОБА_1 було розглянуто ЛЕК КЛПУ
«Обласна клінічна лікарня
профзахворювань», рішенням №1417/1294 від
12.07.2013 якої, професійний характер
захворювання не встановлений.
Відповідачем встановлено зв'язок між
виникненням злоякісного новоутворення
у ОСОБА_1 з умовами праці, без
додержання вимог діючих нормативних
актів. На думку апелянта судом першої
інстанції безпідставно відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 направлено до суду заяву,
в якій він просив суд розглядати
справу без його участі та заперечував
проти задоволення апеляційної скарги.

Відділенням виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Новогродівці також направлено заяву
про розгляд справи без участі
представника відділення, підтримано
апеляційну скаргу.

Державна установа «Інститут
медицини праці Академії медичних наук
України» в поданих запереченнях
просила відмовити у задоволенні
апеляційної скарги.

В судове засідання сторони не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим колегія суддів вважала за
можливе розглядати справу у їх
відсутність відповідно до вимог ч.2
ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
з'ясувавши обставини справи та
оговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 17 вересня 2013 року,
Центральною лікарською експертною
комісією Клініки профзахворювань
Державної установи «Інститут медицини
праці Академії медичних наук України»
ОСОБА_1 видано Медичний висновок № 33/1457
про наявність професійного характеру
захворювання. Висновком установлено,
що діагноз периферичний Сr нижньої
частини правої легені TINOMO, І ст. II кл.
стан після нижньої правобічної
лобектомії (23.04.2013) ЛН І-ІІ ст.
(першого-другого ступеню) -
захворювання професійне.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що при прийнятті оскаржуваного
висновку Центральна
лікарсько-експертна комісія врахувала
зв'язок захворювання з умовами праці,
що встановлений з врахуванням
клініко-діагностичних даних,
проаналізовано дані
санітарно-гігієнічних характеристик
умов праці, підземний стаж роботи. На
основі проведених досліджень та даних
клінічних обстежень визначила
захворювання ОСОБА_1 як професійне
захворювання. Враховуючи, що
відповідачем висновок про наявність
зв'язку захворювання з умовами праці та
встановлення діагнозу професійного
захворювання прийнято з дотримання
визначених законом процедури та
порядку, суд не вправі переймати на
себе повноваження вказаного органу у
вирішенні питання встановлення
відповідного діагнозу як такого, а отже
суд першої інстанції дійшов висновку
про ухвалення рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, які
повно та послідовно викладені у
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення (а.с.55-99).

Під час установлення зазначених фактів
судом першої інстанції не було
порушено норм процесуального права,
рішення суду відповідає вимогам
матеріального права та встановленим
обставинам справи.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
необхідне звернути увагу на те, що у
відповідності до ст. 13 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» страховим випадком є
нещасний випадок на виробництві або
професійне захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків, зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я .

Статтею 55 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що спори
щодо визначення класу професійного
ризику виробництва, а також щодо
розміру шкоди та прав на її
відшкодування, накладення штрафів та
з інших питань вирішуються в
судовому порядку.

Згідно п. 74 Постанови Кабінету
Міністрів України «Деякі питання
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань, аварій на виробництві» у
спірних питаннях для остаточного
вирішення питання про наявність
професійного захворювання особа
направляється до Інституту медицини
праці Академії медичних наук (м. Київ). У
разі незгоди хворого або роботодавця з
рішенням Інституту щодо встановлення
діагнозу і зв'язку захворювання із
впливом шкідливих виробничих факторів
і трудового процесу воно може бути
оскаржено в судовому порядку.

Згідно із положенням закону Фонд
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності здійснює
керівництво та управління
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності,
проводить збір і акумуляцію страхових
внесків та інших коштів, призначених
для фінансування матеріального
забезпечення та соціальних послуг, та
забезпечує їх надання, а також здійснює
контроль за використанням цих коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону
роботодавець як страхувальник
зобов'язаний: своєчасно та повністю
нарахувати і сплачувати в
установленому порядку страхові внески
до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

З огляду на викладене, встановлення
відповідачем професійного характеру
захворювання у ОСОБА_1 стосується
безпосередньо його прав та інтересів, а
також прав та інтересів роботодавця -
Відокремленого підрозділу «Шахта 1/3
Новогродівська» Державного
підприємства «Селидіввугілля».

З урахуванням наведених вище норм,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що позивач - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Новогродівці
не належить до числа осіб (хворий або
роботодавець), яким надано право
оспорювати зміст актів зазначених
форм, а отже суд дійшов обґрунтованого
висновку про те, що відсутні правові
підстави для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та на їх
правильність не впливають, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Новогродівці
відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 28 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов