У х в а л а

16 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,суддів:
Гвоздика П.О., Ізмайлової Т.Л., Мостової
Г.І., Остапчука Д.О., розглянувши заяву
ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до приватного
підприємства «Грандфінресурс» про
визнання договору недійсним та
стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Богунського
районного суду м. Житомира від
10 червня 2013 року позов ОСОБА_6
задоволено частково. Визнано недійсним
договір № 212389 від 19 липня 2012 року,
укладений між приватним підприємством
«Грандфінресурс» та ОСОБА_6 Стягнуто з
відповідача на користь позивача
сплачені ним грошові кошти у сумі 11 000
грн. В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання про
судові витрати.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 25 грудня 2013
року заочне рішення Богунського
районного суду м. Житомира від
10 червня 2013 року скасовано й ухвалено
нове рішення у справі про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 січня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_6
до ПП «Грандфінресурс» про визнання
договору недійсним та стягнення
грошових коштів.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 січня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів», що потягло ухвалення
різних за змістом рішень у подібних
правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 листопада 2013
року у справі за позовом про визнання
договору недійсним та відшкодування
шкоди, ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 квітня 2013 року
у справі за позовом про захист прав
споживача, визнання угоди недійсною та
стягнення коштів, ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2013 року у справі за
позовом про захист прав споживачів та
стягнення коштів, ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 квітня 2013 року у справі за
позовом про визнання договору
недійсним та стягнення коштів, ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 лютого 2013 року у справі за
позовом про визнання договору
недійсним та стягнення грошових
коштів, ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 лютого 2013 року
у справі за позовом про визнання
договору недійсним та стягнення
сплачених сум, ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 березня 2013 року у справі за
позовом про захист прав споживачів,
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину та стягнення
грошових коштів, ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року у справі за
позовом про визнання договору
недійсним та відшкодування збитків,
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як роз'яснено у п. 6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини 1 статті
355 ЦПК України, може бути подана за
сукупністю таких умов: судом
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні і ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зміст заяви та додані до неї копії
ухвал Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, не можуть свідчити
про наявність підстав для задоволення
заяви, оскільки із них не вбачається
різного тлумачення судами змісту і
сутності правових норм, що призвело до
різних висновків про наявність чи
відсутність суб'єктивних прав та
обов'язків учасників відповідних
правовідносин; відсутнє різне
застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; відсутнє різне
визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
спірних правовідносин або поширення
дії норми на певні правовідносини в
одних випадках і незастосування цієї
самої норми до аналогічних відносин в
інших випадках, тобто різне
застосування закону, який не підлягав
застосуванню; відсутнє різне
застосування правил аналогії права чи
закону у подібних правовідносинах.

За таких обставин, наведені заявником
доводи не містять сукупність вказаних
умов та ознак неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
тому у допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_6
до приватного підприємства
«Грандфінресурс» про визнання
договору недійсним та стягнення
грошових коштів за заявою ОСОБА_6 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ 16 січня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Мартинюк

Судді:
П.О. Гвоздик

Т.Л. Ізмайлова

Г.І. Мостова

Д.О. Остапчук