Справа № 183/9991/13-ц
№ 2/183/1632/14
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Парфьонова Д.О.,
секретаря судового засідання Буша А.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виселення з житлового будинку, -
Подано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якому
позивач просить виселити ОСОБА_2 з
житлового будинку розташованого за
адресою: АДРЕСА_2 який належить ОСОБА_1.
Позов обґрунтовано тим, 21 квітня 2010
року відповідачем передано позивачу
кошти у розмірі 3000,00 доларів США у
рахунок придбання домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2 що
на той час належав ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року про що була складена
розписка. 13 листопада 2012 року на ім'я
позивача видано свідоцтво про право на
спадщину за законом на домоволодіння
АДРЕСА_2, після смерті ОСОБА_4, з
урахуванням 1/2 частини спадкового
майна,від якої відмовився ОСОБА_5.
Згідно рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 грудня 2012 року по справі
№ 429/9670/2012, залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 26 березня 2013 року
присуджено до стягнення з ОСОБА_5 та з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів за
договором авансу в розмірі 3996 гривень 50
відповідач фактично не набув право
користування майном, однак
користується ним не маючи прав, чим
порушуються права позивача, як
власника, позивач просить задовольнити
Позивач надав заяву згідно якої
просить розглядати позов за його
відсутності, наполягає на задоволенні
позовних вимог, не заперечує проти
винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не повідомив, заяву
про розгляд справи за його відсутності
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи і від якого
не надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

З урахуванням зазначених положень
закону та думки позивача, який згідно
заяви не заперечував проти заочного
розгляду справи, суд ухвалив провести
заочний розгляд справи.

У зв'язку з тим, що сторони в судове
засідання не з'явились фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали даної цивільної
справи, суд приходить до висновку щодо
можливості задоволення позовних вимог
позивача з таких підстав.

Судом встановлено, що у відповідності
до свідоцтва про право на спадщину за
законом від 13 листопада 2012 року,
виданого державним нотаріусом Першої
Павлоградської державної нотаріальної
контори Дніпропетровської області,
зареєстрованого в державному реєстрі
за № 1-5265 ОСОБА_1 належить на праві
власності домоволодіння АДРЕСА_2

У відповідності до рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 17 грудня
2012 року по справі № 429/9670/2012, залишеного
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26
березня 2013 року присуджено до
стягнення з ОСОБА_5 та з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 коштів за договором
авансу в розмірі 3996 гривень 50 копійок
та 23979 гривень. Згідно описової та
мотивувальної частини означеного
рішення, на підставі розписки від 22
вересня 2009 року ОСОБА_5 взяв завдаток за
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_2 в розмірі 500 доларів США у
ОСОБА_2, зобов'язався протягом п'яти
місяців оформити документи та передати
всі права на будинок після отримання
залишку суми.

Згідно розписки від 21 квітня 2010 року
ОСОБА_1 взяла завдаток за будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_2 в
розмірі 3000 доларів США у ОСОБА_2,
зобов'язалась після оформлення
документів забрати залишок суми грошей
та віддати документи. Договір
купівлі-продажу між сторонами укладено
не було.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, урегульовані нормами
Конституції України, Цивільного
кодексу України, Житлового кодексу
України.

Частиною 3 ст. 47 Конституції України
встановлено, що ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як
на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки
(квартири), що є в приватній власності
громадян, не може бути в них вилучено,
власника не може бути позбавлено права
користування жилим будинком
(квартирою), крім випадків,
установлених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку. Допускається виселення в
адміністративному порядку з санкції
прокурора лише осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення або проживають
у будинках, що загрожують обвалом.

Згідно з ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які
самоправно зайняли жиле приміщення,
виселяють без надання їм іншого жилого
приміщення.

Частиною 2 ст. 156 ЖК України встановлено,
що за згодою власника будинку
(квартири) член його сім'ї вправі
вселяти в займане ним жиле приміщення
інших членів сім'ї. На вселення до
батьків їх неповнолітніх дітей згоди
власника не потрібно.

Оцінюючи докази, досліджені судом в їх
сукупності, та приймаючи до уваги, що
позивач на день розгляду справи є
власницею спірного будинку,
відсутність доказів на підтвердження
права володіння, користування або
розпорядження відповідачем щодо
спірного нерухомого майна, реєстрацію
відповідача за адресою: АДРЕСА_3 що
свідчить про самовільне та
безпідставне зайняття приміщення
зазначеного нерухомого майна, у зв'язку
з чим позивач позбавлена можливості
реалізовувати свої права власника
даного житлового приміщення, суд
вважає необхідним задовольнити
позовні вимоги позивача та виселити
відповідача з зазначеного
домоволодіння без надання іншого
житлового приміщення.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК
України і приймаючи до уваги результат
розгляду справи, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідачів на
користь позивача судовий збір у сумі 229
гривень 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 10,11,57,60,88,209, 212-215,224,226
ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з
житлового будинку - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2 без
надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 229 (двісті
двадцять дев`ять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Д.О. Парфьонов