Справа № 199/1390/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі
Грицай А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Виконкому
Амур-Нижньодніпровської районної у м.
Дніпропетровську ради, третя особа
Четверта Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на частину
домоволодіння за набувальною давністю,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
позовом до відповідача про визнання
права власності на 26/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 за набувальною
давністю.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що їй на праві
власності належить 74/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу
домоволодіння від 13 березня 2001року,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 за
реєстровим №606. Інші 33/100 частини
(частка не переєстрована)
домоволодіння належала ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу від
14.03.1986 року, посвідченого Четвертою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
1-723.

Вказане домоволодіння складається з:
житлового будинку літ. А-1, житловою
площею 46,9 кв.м., загальною площею 83,4
кв.м., сараю літ. Б, літньої кухні літ. В,
гаражу літ. Г, вбиралень літ. Д, З,
сараїв літ. Е, Ж, душу літ. К, навісів літ.
И, Л, М,Н, огорож № 1-14, скважин № 15,16,
мостінь І, зливної ями № 17.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з
тим, що у ОСОБА_3 не було близьких
родичів, позивачка разом з іншими
сусідами поховала його. Оскільки
позивачка не є родичкою померлого,
свідоцтво про його смерть вона не
отримала. Після смерті ОСОБА_3 ніхто із
спадкоємців спадщину не прийняв. З
листопада 2003 року по теперішній час
позивачка проживає у всьому
домоволодінні самостійно, відкрито,
безперервно користується частиною
домоволодіння, що належала ОСОБА_3, тому
вважає, що набула право на це майно,
відповідно до вимог ст. 344 ЦК України та
просить визнати за нею право власності
на 26/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 за
набувальною давністю.

Представник позивачки у судове
засідання не з'явилась, надала суду
письмову заяву, якою просила справу
слухати у її відсутність, позовні
вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву з проханням розглянути справу у
його відсутність, рішення просив
постановити відповідно до вимог
діючого законодавства.

Представник третьої особи - Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, надав заяву, в
якій просив справу слухати без його
участі та постановити рішення
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
вислухавши пояснення сторін, свідків,
суд вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 на праві власності належить 74/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
домоволодіння від 13 березня 2001року,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 за
реєстровим №606. Інші 33/100 частини
(частка не переєстрована)
домоволодіння належала ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу від
14.03.1986 року, посвідченого Четвертою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
1-723.

Згідно з технічним паспортом від 15.01.2001
року зазначене домоволодіння
складається з: житлового будинку літ.
А-1, житловою площею 46,9 кв.м., загальною
площею 83,4 кв.м., сараю літ. Б, літньої
кухні літ. В, гаражу літ. Г, вбиралень
літ. Д, З, сараїв літ. Е, Ж, душу літ. К,
навісів літ. И, Л, М,Н, огорож № 1-14,
скважин № 15,16, мостінь І, зливної ями №
17.

Відповідно до довідки квартального
комітету № 117345 від 10.01.2014 року у
домоволодінні АДРЕСА_1 ОСОБА_3 проживав
до ІНФОРМАЦІЯ_1 - до дня своєї смерті, та
з листопада 2003 року вказаним
домоволодінням відкрито і вільно
користується позивачка.

З пояснень допитаних у судовому
засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5
вбачається, що позивачка ОСОБА_1
поховала свого сусіда ОСОБА_3 у
листопаді 2003 року та стала відкрито
користуватися належною йому частиною
домоволодіння, бо спадкоємці після
його смерті відсутні. Даний факт також
підтверджується листом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 03.04.2014 року
№1298/01-06, з якого вбачається, що після
померлого ОСОБА_3 ніхто із заявою про
прийняття спадщини не звертався,
спадкова справа не відкривалась та
свідоцтво не видавалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України,
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
кодексом.

Згідно до вимог ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014року № 5 "Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав", при
вирішенні спорів, пов'язаних із
набуттям права власності за
набувальною давністю, суди повинні
враховувати, зокрема, таке: володіння є
добросовісним, якщо особа при
заволодінні чужим майном не знала і не
могла знати про відсутність у неї
підстав для набуття права власності;
володіння визнається відкритим, якщо
особа не приховувала факт знаходження
майна в її володінні. Вжиття звичайних
заходів щодо забезпечення охорони
майна не свідчить про приховування
цього майна; володіння визнається
безперервним, якщо воно не
переривалось протягом всього строку
набувальної давності. У разі втрати не
із своєї волі майна його давнісним
володільцем та повернення цього майна
протягом одного року або пред'явлення
протягом цього строку позову про його
витребування набувальна давність не
переривається (частина третя статті 344
ЦК). Не переривається набувальна
давність, якщо особа, яка заявляє про
давність володіння, є сингулярним чи
універсальним правонаступником,
оскільки в цьому разі вона може
приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є (частина
друга статті 344 ЦК).

Судом встановлено, що позивачка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном більше
десяти років, тому вважає визнати за
ОСОБА_1 право власності на 26/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з житлового будинку літ. А-1, житловою
площею 46,9кв.м., загальною площею 83,4
кв.м., сараю літ. Б, літньої кухні літ. В,
гаражу літ. Г, вбиралень літ. Д, З,
сараїв літ. Е, Ж, душу літ. К, навісів
літ. И, Л, М,Н, огорож № 1-14, скважин № 15,16,
мостінь І, зливної ями №17 за
набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Виконкому
Амур-Нижньодніпровської районної у м.
Дніпропетровську ради, третя особа
Четверта Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на частину
домоволодіння за набувальною
давністю,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право
власності на 26/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1, що складається з житлового
будинку літ. А-1, житловою площею
46,9кв.м., загальною площею 83,4 кв.м., сараю
літ. Б, літньої кухні літ. В, гаражу літ.
Г, вбиралень літ. Д, З, сараїв літ. Е, Ж,
душу літ. К, навісів літ. И, Л, М,Н, огорож
№ 1-14, скважин № 15,16, мостінь І, зливної
ями №17 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. У разі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається з дня отримання копії
рішення.

Суддя