АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Височанської Н.К., Кулянди М.І.

секретар Кусяк М.Д.

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 6 травня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася з позвом до ОСОБА_1
про стягнення аліментів.

Посилалась на те, що вона з
відповідачем ОСОБА_1 зареєстрували
шлюб 26 червня 2003 року у виконкомі
Драчинецької сільської ради
Кіцманського району Чернівецької
області.

Зазначала, що подружні відносини вони
не підтримують, в провадженні
Кіцманського районного суду
Чернівецької області знаходиться
цивільна справа за її позовом до
відповідача про розірвання шлюбу.

Вказувала, що від шлюбу з відповідачем
у них є двоє неповнолітніх дітей: дочка
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею і
знаходяться на її утриманні.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дітей в добровільному
порядку не надає.

Також вказувала, що їй не відомо чи
відповідач має постійне місце роботи,
тому розмір аліментів належить
визначити у твердій грошовій сумі.

Просила суд стягнути з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає в АДРЕСА_1
аліменти на її користь на утримання
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 600
гривень щомісячно на кожну дитину до
досягнення ними повноліття, починаючи
стягнення з дня подачі заяви в суд.

№22-ц/794/900/14
Головуючий у 1 інстанції Олексюк
Т.І.

Категорія 46/48
Доповідач Перепелюк Л.М.

Рішенням Кіцманського районного
суду Чернівецької області від 06 травня
2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_2,
фактично проживаючого в АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 400 гривень
щомісячно до їх повноліття, починаючи
стягнення з 02.04.2014 року.

Вирішено питання про сплату
судового збору.

На дане рішення суду ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
змінити рішення, яким стягнути з нього
на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання дітей у розмірі по 250
гривень на кожну дитину щомісячно до
їх повноліття.

Вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з порушенням норм
процесуального та матеріального
права, висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Задовольняючи частково позов та
стягуючи з відповідача на користь
позивачки аліменти на утримання дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 400 гривень
щомісячно до їх повноліття, суд першої
інстанції врахував норми
матеріального права та обставини,
встановлені ним на підставі
досліджених доказів по справі.

Судом встановлено, що 26 червня 2003 року
між позивачкою та відповідачем був
укладений шлюб.

Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх
дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають
разом з матір'ю та знаходяться на її
утримані, добровільно досягти згоди
щодо сплати аліментів сторони не
можуть.

За правилами ст. ст. 180, 181 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. За
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 15.05.2006 року №3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України та
роз'яснень, викладених у п. 17 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року № 3 "Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів", якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред`явлення
позову.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає, при цьому в
добровільному порядку узгодити
питання про матеріальне забезпечення
дитини між сторонами неможливо, та
правильно визначив спірні
правовідносини, повно та об'єктивно
встановив фактичні обставини справи,
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги про стягнення аліментів.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
спільні діти сторін потребують
матеріальної допомоги на їх утримання,
обоє з батьків повинні піклуватися про
утримання та фізичний і духовний
розвиток дитини.

Доводи апелянта про те, що судом не
враховано ту обставину, що він ніде не
працює, не отримує доходів, перебуває
на обліку в Кіцманському центрі
зайнятості, влаштуватись на роботу
офіційно немає можливості із-за
політичної ситуації в Україні, і його
доходу, який він отримує в центрі
зайнятості недостатньо для сплати
аліментів у визначеному судом розмірі,
є необгрунтованими, оскільки судом
визначено такий розмір аліментів, який
є можливим для сплати і мінімально
необхідним для утримання
неповнолітньої дитини, а згідно вимог
ст. 180 СК України обов'язок батьків
утримувати неповнолітніх дітей не
пов'язаний з тим, чи працює один із
батьків, на якого покладається такий
обов'язок.

Твердження апелянта щодо того, що на
його утриманні знаходиться
непрацездатна мати, суд не може
прийняти до уваги, оскільки мати
одержує пенсію і не може знаходитись на
утриманні відповідача, особи, яка
взагалі не працює і не одержує
заробітної плати.

Відповідачем не надано доказів на
підтвердження того, що у нього
склалось таке матеріальне становище,
за наявності якого він не спроможний
сплачувати на утримання дочки
аліменти у визначеному судом 1-ї
інстанції розмірі.

Зокрема, ним не надано доказів про
наявність обставин, передбачених ст. 182
СК України, які суд повинен врахувати
при визначенні розміру аліментів,
тобто наявність у нього утриманців,
поганий стан його здоров'я і таке інше.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, користуються рівними
правами щодо надання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази чи
повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.
Докази, подані з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, не приймаються, якщо сторона не
доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин.

Усупереч вимогам ст. 60 ЦПК України,
апелянт не надав суду належні та
допустимі докази на спростування
висновків суду першої інстанції.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в повному обсязі встановив
права і обов'язки сторін, обставини по
справі, перевірив доводи і дав їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 6 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий:

Судді: