Справа № 562/1022/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2014 р.
Здолбунівський районний суд

Рівненської області в
складі:

головуючого судді Ємельянової Л.В.

при секретарі Аврамчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Здолбунові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
зменшення розміру аліментів, вказуючи,
що з 24 жовтня 2004 року по 10 грудня 2009 року
він перебував з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. Від спільного
життя мають малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом з
дитинства та проживає з відповідачем.
Рішенням Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 14 жовтня
2009 року з нього стягнуто на користь
відповідача аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від його
заробітку (доходу) щомісячно до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 29 грудня 2009 року.

09 березня 2012 року він зареєстрував шлюб
з ОСОБА_5. Від даного шлюбу мають
малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Крім того, з ними проживає син його
дружини від іншого чоловіка - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стверджує, що йому матеріально тяжко
утримувати дітей. Тому просить суд
зменшити розмір аліментів на утримання
малолітнього сина ОСОБА_3 з 1/3 частини
від його заробітку на 1/4 частину його
заробітку щомісячно до досягнення
сином повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав у повному
об'ємі, просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала.
Пояснила суду, що в даний час вона ніде
не працює, з 26 грудня 2012 року по 08 січня
2014 року перебувала на обліку як
безробітна в Здолбунівському
районному центрі зайнятості.
Малолітній син ОСОБА_3 є інвалідом з
дитинства, хворіє «цукровим діабетом»,
що потребує додаткових витрат на його
лікування. В даний час вона у шлюбі не
перебуває. Аліментів, які сплачує
позивач на утримання сина ОСОБА_3 не
достатньо для повноцінного виховання,
утримання та лікування сина, оскільки
значно підвищилися ціни на продукти
харчування, одяг, ліки, взуття, шкільне
приладдя, що необхідне для фізичного та
гармонійного розвитку дитини. Вона
знаходиться у скрутному матеріальному
становищі. Тому просить в позові
відмовити за безпідставністю.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень сторін, з 24 жовтня 2004 року по 10
грудня 2009 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі. Від спільного
життя мають малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом з
дитинства та проживає з відповідачем.

Рішенням Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 14 жовтня
2009 року з позивача стягнуто на користь
відповідача аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 29
грудня 2009 року, до досягнення дитиною
повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги,
посилається як на підставу зменшення
розміру аліментів, створення ним нової
сім'ї з ОСОБА_5 та народження дитини
Назарія.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 у шлюбі не перебуває, в даний час
ніде не працює, з 26 грудня 2012 року по 08
січня 2014 року перебувала на обліку як
безробітна в Здолбунівському
районному центрі зайнятості, проживає
з малолітнім сином ОСОБА_3, який має
захворювання «цукровий діабет» з
високим ступенем ризику та є інвалідом
з дитинства.

Згідно зі ст.ст.180, 185 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
своїх неповнолітніх дітей до
досягнення ними повноліття та брати
участь у додаткових витратах на дитину,
що викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо).

Суд враховує, що відповідно до ст.7
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" розмір прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років - 1032
гривні, для дітей віком від 6 до 18 років -
1286 гривень.

Як вбачається з довідки про доходи № 181
від 09.04.2014р., виданої ПАТ
«Волинь-цемент», середньомісячна
заробітна плата позивача ОСОБА_1
складає 5693 (П'ять тисяч шістсот
дев'яносто три) грн.

Твердження позивача про те, що йому
матеріально важко утримувати сина
ОСОБА_3 не заслуговують на увагу,
оскільки він є здоровим і працездатним,
має постійне місце роботи і регулярний
дохід, а тому, як батько, зобов'язаний
забезпечити достатній для дитини
фізичний, духовний, соціальний
розвиток та лікування.

За таких обставин позов до задоволення
не підлягає.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
на підставі ст.192 Сімейного кодексу
України, суд -

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2
про зменшення розміру аліментів -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь держави судовий збір в розмірі
243 (Двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Здолбунівський
районний суд.

С у д д я