Справа № 573/1066/14-ц
Номер провадження 2/573/252/14
Білопільський районний суд Сумської
головуючої судді:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Білопіллі
заочно цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
26 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу. Свої вимоги
мотивував тим, що з відповідачкою
зареєстрували шлюб 29 вересня 2007 року.
Від подружнього життя мають малолітніх
синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Проживання однією сім'єю з
відповідачкою фактично припинено,
сторони проживають окремо, між ними
втрачено взаєморозуміння, різні
погляди на сімейне життя. Посилаючись
на те, що подальше спільне життя з
відповідачкою не можливе, позивач
звернувся до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, надавши письмову заяву про те,
що позов підтримує, просив розглянути
справу без його участі ( а. с. 14 ).
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання
також не з'явилась, хоча надежним чином
повідомлена про день, час та місце
розгляду справи , причин неявки не
повідомила ( а. с. 13 ) . На підставі абз. 5
ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що вона
належним чином сповіщена про час, день
і місце розгляду справи.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Враховуючи вищевикладене, а також те,
що позивач проти заочного вирішення
справи не заперечує, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
сторін, на підставі наявних у справі
доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд вважає за можливе розглянути
справу без участі сторін, на підставі
наявних у справі доказів, у
відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши
матеріали справи та оцінивши їх в
сукупності, суд приходить до наступних
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України,
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.
Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
У відповідності до ст. 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони у справі
зареєстрували шлюб 29 вересня 2007 року у
виконкомі Вирівської сільської ради
Білопільського району Сумської
області, про що в книзі реєстрації
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис за № 07. Після укладення шлюбу
відповідачці присвоєно прізвище
чоловіка - ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
Від подружнього життя сторони у справі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох малолітніх
синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвами про їх народження (а. с. 4-5).
Як вбачається з позовної заяви, на
даний час сторони проживають окремо,
між сторонами втрачено
взаєморозуміння, різні погляди на
сімейне життя, що зробило неможливою
подальшу побудову сімейних відносин.
Регулювання шлюбно-сімейних
правовідносин здійснюється на
принципах добровільності,
взаємоповаги, взаєморозуміння, а
держава забезпечує принцип свободи
шлюбу та принцип свободи розірвання
Таким чином, суд приходить до висновку,
що між сторонами втрачено
взаєморозуміння, збереження сім'ї та
поновлення шлюбних відносин неможливо,
заява про розірвання шлюбу відповідає
дійсній волі сторін, після розірвання
шлюбу не будуть порушені їхні особисті
права, а тому шлюб необхідно розірвати.
На підставі ст. 113 СК України, якою
визначено, що особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище, суд
вважає за необхідне залишити їй
прізвище, присвоєне при одруженні -
Від стягнення із відповідачки судового
збору, сплаченого при зверненні з даним
позовом до суду, позивач відмовився.
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу
України, ст. ст. 4, 10, 60, 209, 213, 215, 224-226 ЦПК
України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 29 вересня 2007 року у
виконкомі Вирівської сільської ради
Білопільського району Сумської
області, про що в книзі реєстрації
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис за № 07, розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище
відповідачки, яка змінила його під час
державної реєстрації шлюбу, залишити -
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачем до
Білопільського районного суду
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя: