У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

головуючої : Готра Т.Ю.,

суддів : Боднар О.В.,
Джуги С.Д.,

при секретарі :
Гаврилко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Воловецького районного суду
від 31 січня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Біласовицької сільської
ради, Реєстраційної служби
Воловецького МРЮ, 3-ї особи Воловецької
державної нотаріальної контори про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а :

Позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу на рішення Воловецького
районного суду від 31 січня 2014 року, яким
їй у позові до Біласовицької сільської
ради, Реєстраційної служби
Воловецького МРЮ, 3-ї особи Воловецької
державної нотаріальної контори про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування -
відмовлено.

У скарзі просить скасувати зазначене
рішення, як незаконне та
необґрунтоване, і ухвалити нове
рішення, яким її позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_2 апеляційну скаргу
підтримав.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, хоча про час і місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, а тому їх неявка згідно з ч.2 ст.305
ЦПК України не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника апелянта ОСОБА_2,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки
ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом
про смерть, який проживав за адресою
АДРЕСА_1, який за життя заповіту не
залишив.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв
його син ОСОБА_4, який 19 березня 2004 року
звернувся до Воловецької державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, якою йому було
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом від 19 березня 2004 року на
спадкове майно ОСОБА_3, яке складається
з права на майновий пай.

Тобто з наведеного слідує, що спадщину
за померлим ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняв його син ОСОБА_4 19
березня 2004 року.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України, який набрав чинність з
1 січня 2004 року, правила книги шостої
Цивільного кодексу України
застосовуються також до спадщини, яка
відкрилася, але не була прийнята ніким
із спадкоємців до набрання чинності
цим Кодексом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

За правилами ст.1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування у
разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця ОСОБА_3, а саме ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, що стверджується оглянутою а
апеляційному суді спадковою справою
№25/2004, копія якої міститься в
матеріалах справи, згідно якої
спадщину за померлим ОСОБА_3 прийняв
його син ОСОБА_4 (батько позивачки).

Враховуючи, що спадщина за померлим
ОСОБА_3 була прийнята ще у 2004 році його
сином ОСОБА_4, тому відсутні
передбачені законом підстави для
визнання за позивачкою ОСОБА_6, яка є
онукою спадкодавця ОСОБА_3, права
власності в порядку спадкування на
житловий будинок АДРЕСА_1, та про
зобов'язання Реєстраційну службу
Воловецького РУЮ зареєструвати за нею
право власності на вказаний будинок.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції у
відповідності до ст.308 ЦПК України
підлягає залишенню без зміни, а
апеляційна скарга позивачки
відхиленню, оскільки доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції і не
дають суду апеляційної інстанції
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення по справі
нового рішення.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Воловецького районного суду
від 31 січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча :

Судді :